РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017Справа №910/824/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кушнер"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення вартості майна в розмірі 68 843,52 грн.

Представники сторін:

від позивача: Татаренко Я.Ю. - представник за довіреністю № б/н від 03.01.2017 р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Кушнер" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення вартості майна в розмірі 68 843,52 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.11.2013 року між ним та відповідачем укладено договір поставки продукції №310563.

Крім того, між сторонами укладено договори суборенди майна №20042-15932 від 14.11.2013 року та №20042-15935 від 14.11.2013 року.

Відповідно до актів прийому-передачі майна в суборенду до договорів суборенди від 14.11.2013 року відповідач отримав у строкове користування торгово-рекламне обладнання.

Також, між позивачем та відповідачем укладено типові двосторонні угоди на оренду майна № Д-К6482/2 від 14.11.2013 р. та № БЛ-0015088/2 від 17.12.2013 р. Відповідно до актів прийому-передачі майна № рТО-К2867 від 14.11.2013 р. та № рТО-К3028 від 17.12.2013 р. відповідач отримав в оренду фірмове обладнання.

Тобто, позивачем передано відповідачу торгово-рекламне, холодильне та фірмове обладнання, а також зворотну тару на загальну суму 68 843,52 грн.

21.12.2016 р.оку відповідачу направлено претензію з вимогою повернути позивачу торгово-рекламне, холодильне та фірмове обладнання і зворотну тару.

У встановлені строки відповідач жодним чином не відреагував на претензію позивача про повернення майна.

У звязку з чим, позивач звернувся в суд з вимогою про стягнення вартсті переданого в оренду та суборенду майна і неповернутої зворотної тари в розмірі 68 843,52 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.01.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.02.2017 р.

06.02.2017 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

В судове засідання 07.02.2017 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 19.01.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.02.2017 року розгляд справи відкладено на 27.02.2017 року.

В судове засідання 27.02.2017 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 19.01.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Як вбачається з повернутого конверту №010 з направленням ухвали про порушення провадження у справі від 19.01.2017 року, вона повернулися в суд у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У відповідності до ст. 87 ГПК України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02100, АДРЕСА_1, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 18.01.2017 у є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 ГПК України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

12.11.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) укладено договір поставки продукції №310563, відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний поставляти продукцію покупцю згідно замовлення покупця, а покупець зобов'язується своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати її вартість на умовах даного договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.1 розділу ІІ договору поставки, постачальник передає в тимчасове користування ящики, піддони, кеги та балони (надалі - зворотна тара) покупцю відповідно до переліку та виключно в межах лімітів передачі зворотної тари, погоджених сторонами в додатку №2, що є невід'ємною частиною даного договору, а покупець зобов'язується повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним договором. покупець зобов'язується забезпечити повне збереження схоронності зворотної тари, що передана в тимчасове користування постачальником, не змінювати за власної ініціативи місце зберігання зворотної тари, письмово погоджувати з постачальником нові місця зберігання зворотної тари, не передавати свої права та обов'язки по даному договору третім особам.

Відповідно до п. 6 розділу II договору покупець зобов'язаний повертати постачальнику 100% від поставленої кількості: кеги, вуглекислотні балони, ящики, піддони. Вся зворотна тара повинна бути повернена покупцем постачальнику в термін не більше 20 діб з дня отримання продукції, кеги - в термін не більше: 7 діб - для теплих місяців (квітень - вересень); 14 діб - для прохолодних місяців (жовтень-березень), вуглекислотні балони - в термін не більше 30 діб. Покупець зобов'язується протягом 1 (одного) календарного дня повернути наявні залишки зворотної тари в разі:

- демонтажу обладнання для розливу пива;

- письмової вимоги постачальника, якщо покупцем порушено умови даного договору;

- письмової вимоги постачальника, якщо останній вважає, що є загроза схоронності переданої в тимчасове користування зворотної тари;

- дострокового розірвання або припинення строку дії цього договору.

Відповідно до акту прийому-передачі майна №1 від 20.11.2013 року до договору купівлі-продажу продукції №310563 від 12.11.13, позивачем передано, а відповідачем прийнято ТМЦ, а саме:

- кегл Оболонь 30 л. в кількості 6 (шість) шт., вартістю по 1 166 грн. 67 коп. за одну без ПДВ (1 400 грн. з ПДВ);

- балон 10 л. в кількості 2 (два) шт., вартістю по 1 000,00 грн. за один без ПДВ (1 200 грн. з ПДВ).

Як зазначено позивачем, вищезазначена тара, не повернута відповідачем.

Відповідно до п. розділу II договору поставки, якщо зворотна тара при поверненні має механічні пошкодження (деформацію) та виключає подальше використання, то вона не приймається постачальником, про що складається відповідний акт.

При пошкодженні, псуванні, втраті або знищенні зворотної тари з вини покупця. покупець зобов'язаний відшкодувати постачальнику заставну ціну зворотної тари з врахуванням податку на додану вартість (згідно умов даного договору) та відшкодувати всі спричинені своєю діяльністю або бездіяльністю збитки та упущену вигоду постачальника.

14.11.2013 року між сторонами укладено договір суборенди майна №20042-1593 та №20042-15935, відповідно до умов яких орендар передає суборендареві у строкове платне користування (оперативну суборенду), а суборендар приймає торгово-рекламне обладнання (майно) та зобов'язується сплачувати орендарю орендну плату.

Відповідно до акту прийому-передачі майна в суборенду від 14.11.2013 року (по договору суборенди майна №20042-15932 від 14.11.2013 року) позивачем передано відповідачу в суборенду наступне торгово-рекламне обладнання:

- колона Хром, на 3 с.п., 1 шт. вартістю 1 900 грн. без ПДВ (2 280 грн. з ПДВ);

- колона Хром на 4 с.п., 1 шт. вартістю 2 130 грн. без ПДВ (2 556 грн. з ПДВ);

- комплект «Тайфун-80» на 3 с.п., заводський номер 7368, інвентарний номер 625892, вартістю 4 064 грн. 88 коп. без ПДВ (4 877 грн. 86 коп. з ПДВ);

- комплект «Тайфун-90» на 4 с.п., заводський номер 41227, інвентарний номер 824262, вартістю 4 201 грн. 22 коп. без ПДВ (5 041 грн. 46 коп. з ПДВ);

- краплезбірник , 2 шт., вартістю по 60,00 грн. за кожен без ПДВ (72,00 грн. з ПДВ за кожен);

- медальйон, 7 шт., вартістю по 100,00 грн. за кожен без ПДВ (120,00 грн. з ПДВ);

- редуктор, 2 шт., вартістю по 450,00 грн. за кожен без ПДВ (540,00 грн. за кожен з ПДВ);

- флеш, 7 шт., вартістю по 350,00 грн. за кожен без ПДВ (420,00 грн. за кожен з ПДВ).

Всього загальна вартість майна без ПДВ становить 16 466,10 грн., з ПДВ - 19 759,32 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі майна в суборенду від 14.11.2013 року (по договору суборенди майна №20042-15935 від 14.11.2013 року) позивачем передано відповідачу в суборенду наступне торгово-рекламне обладнання:

- холодильник Super Large ХШВ-1200 «Оболонь», заводський номер 1078, інвентарний номер 1053836, вартістю 8 268,60 грн. без ПДВ ( 9 922, 32 грн. з ПДВ);

- холодильник Інтер 100 «Оболонь», заводський номер 767, інвентарний номер 827858, вартістю 2 071,73 грн. без ПДВ (2 486, 08 грн. з ПДВ);

- холодильник Інтер-750Т «Оболонь» зима-літо, заводський номер 10679, інвентарний номер 1038841, вартістю 5 899,17 грн. без ПДВ (7 079,00 грн. з ПДВ).

Всього загальна вартість майна без ПДВ становить 16 239,50 грн., з ПДВ - 19 487,40 грн.

Також, між сторонами укладено типову форму двосторонні угоди на оренду майна №Д-К6482/2 від 14.11.2013 року та №БЛ-0015088/2 від 17.12.2013 року, відповідно до умов якого орендодавець (позивач), з метою популяризації продукції ЗАТ «Оболонь» та його корпоративних підприємств, передає, а орендар (відповідач) приймає в оренду фірмове обладнання (холодильне обладнання, апарати системи «Пре-мікс» в комплекті, інше обладнання: каркасно-тентова споруда, к-т меблів пластиковий, комплект меблів «Оболонь», неонова вивіска «Оболонь» (світова вивіска), неонова вивіска у вигляді бокала (світлова вивіска), нестандартна тентова конструкція «Оболонь» («Маркіза»), палатка, парасоля, пневматичний атракціон піраміда «Живчик», пнемо-конструкція «Живчик», пневматичний атракціон горка-батут, стелаж, стенд вітринний, стіл пластиковий, стілець пластиковий, тент для конструкції «Оболонь-Водолей», тентова конструкція, шатер).

Згідно з статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статті 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до акту прийому-передачі майна №рТО-К2867 від 14.11.2013 року (по двосторонній угоді на оренду майна №Д-К6482 від 14.11.13) позивач передав, а відповідач прийняв майно в технічно справному стані з пакетом відповідної документації до кожної одиниці майна, а саме:

- Електролюмінісцентна панель «Карлінг», інвентарний номер 2, вартістю 166 грн. без ПДВ (199,20 грн. з ПДВ);

- Електролюмінісцентна панель «Карлінг», інвентарний номер 3, вартістю 166,00 грн. без ПДВ (199,20 грн. з ПДВ);

- Електролюмінісцентна панель «Оболонь», інвентарний номер 10, вартістю 166,00 грн. без ПДВ (199,20 грн. з ПДВ);

Електролюмінісцентна панель «Оболонь», інвентарний номер 11, вартістю 166,00 грн. без ПДВ (199,20 грн. з ПДВ).

Загальна вартість переданого майна без ПДВ становить 664,00 грн., з ПДВ - 796,80 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі майна №рТО-К3028 від 17.12.2013 року (по двосторонній угоді на оренду майна №БЛ-0015088 від 17.12.13) позивач передав, а відповідач прийняв майно в технічно справному стані з пакетом відповідної документації до кожної одиниці майна, а саме:

- телевізор плазма Samsung, заводський номер PS43F4500AWXUA, інвентарний номер RM1, вартістю 4 531,01 грн. без ПДВ (5 437,21 грн. з ПДВ);

- телевізор плазма Samsung, заводський номер PS43F4900AKXUA, інвентарний номер RM2, вартістю 4 531,01 грн. без ПДВ (5 437,21 грн. з ПДВ);

- проектор BenQ GP 3, заводський номер PDCAD0042400J, інвентарний номер 9H.J8H77.39E, вартістю 5 937,98 грн. без ПДВ (7 125,58 грн. з ПДВ).

Загальна вартість переданого майна без ПДВ становить 15 000,00 грн., з ПДВ - 18 000,00 грн.

Все вищевказане торгово-рекламне, холодильне та фірмове обладнання відповідно до договорів суборенди та угод повинне знаходитись за адресою: м. Київ, вул. бульвар Верховної Ради, 20.

Позивачем передано відповідачу торгово-рекламне, холодильне та фірмове обладнання, а також зворотну тару на загальну суму 68 843,52 грн. з ПДВ.

Як зазначено позивачем, відповідач не замовляє продукцію у позивача та не повертає передане йому торгово-рекламне, холодильне та фірмове обладнання, передане йому на умовах договорів суборенди та угод. Остання поставка продукції була здійснена позивачем 16.05.2014 року.

Відповідно до п. 4 Розділу VIII договору поставки продукції №310563 від 13.11.2013 року в разі закінчення терміну дії цього договору або в разі припинення роботи зі сторони покупця, останній повинен повернути постачальнику в термін не більше 15 діб все рекламне та інше обладнання, яке знаходилось в користуванні покупця.

Згідно п. 1.4 договорів суборенди майно надається суборендарю у користування з метою популяризації, демонстрації, зберігання та реалізації продукції, що виробляється/реалізується власником та корпоративними підприємствами власниками. Корпоративними підприємствами власника слід вважати: ДП ПАТ «Оболонь «Пивоварня Зіберта», ДП ПАТ «Оболонь» «Красилівське», ПАТ «Охтирський пивоварний завод», ПрАТ «Бершадський комбінат», та ПАТ «Севастопольський завод напоїв». Суборендар не має права використовувати майно для інших цілей».

Відповідно до п. 5.1 п.п. 5.1.1 розділу 5 договорів суборенди, суборендар зобов'язується: з моменту прийняття майна в суборенду і до моменту повернення майна із суборенди, здійснювати в своїх торгових точках продаж, підтримувати наявність та асортимент продукції, що виробляється/реалізується власником та корпоративними підприємствами власника, згідно укладеного між орендарем та суборендарем договору купівлі-продажу (договору поставки) продукції виробництва власника та із врахуванням обумовленими між сторонами умов та обсягів.

Згідно з п.п. 5.1.18 Договорів суборенди суборендар зобов'язується не змінювати місцезнаходження майна, яке вказано в п. 1.2 даного договору (або Специфікації) без письмового погодження такого переміщення з орендарем та власником.

Відповідно до п. 3.3.2 угод орендодавець має право вимагати негайного повернення майна в безспірному порядку в наступних випадках:

- в разі використання його не по призначенню;

- у випадку охолодження, зберігання та реалізації за допомогою нього продукції інших виробників, окрім продукції окрім продукції ПАТ "Оболонь" та його корпоративних підприємств;

- якщо орендар не укладає або не переукладає на наступний рік договір купівлі-продажу (поставки) продукції виробництва ПАТ "Оболонь" та корпоративних підприємств в обумовлених розмірах або коли договір купівлі-продажу (поставки) продукції між орендарем та орендодавцем розірвано;

- якщо орендар порушує умови використання отриманого майна;

- у випадку неузгодженої між сторонами зміни орендарем місця розташування майна;

- у випадку нездійснення орендарем орендних платежів протягом двох місяців;

- у випадку втрати орендарем документації на майно;

- у випадку нездійснення ремонту майна або неповідомлення орендарем про необхідність здійснення ремонту майна;

- у випадку нездійснення продажу продукції ПАТ "Оболонь" та його корпоративних підприємств.

Пунктом 2.7 договорів суборенди передбачено, що представники орендаря та власника мають право здійснювати необмежений контроль за використанням суборендарем майна як шляхом безпосередньої перевірки порядку експлуатації суборендарем майна і проведенням інвентаризації, так і шляхом направлення суборендарю відповідних запитів з вимогою про надання інформації і документів, підтверджуючих поточний стан майна та порядок його використання. При необхідності, контроль цільового використання майна можуть здійснювати уповноважені орендарем або власником посадові особи Торгово-промислової палати України».

На підставі наказу № 16-п від 04.01.2016 року про призначення комісії було створено комісію у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка провела перевірку наявності та цільового використання переданого суборендарю майна.

Комісія встановила, що торгове приміщення за адресою: м. Київ, бульвар Верховної Ради, 20 закрите, наявність переданого в оренду та суборенду майна встановити неможливо, продаж відповідачем продукції ПАТ «Оболонь» не проводиться, а відповідач не може підтвердити наявність за вищевказаною адресою майна, про що складений Акт контрольної перевірки від 18.05.2016 р.

21.12.2016 року позивачем на адресу відповідачу направлено претензію вих. №1611-16/1 з вимогою повернути позивачу торгово-рекламне, холодильне та фірмове обладнання і зворотну тару в десятиденнй строк з моменту отримання даної претензії.

Як зазчнаено позивачем, у встановлені строки відповідач жодним чином не відреагував на претензію позивача про повернення майна.

Відповідно до п. 6.1 договорів суборенди відповідальність перед орендарем та власником за дії наступного орендаря в повному розмірі і в першу чергу несе суборендар по даному договору. У випадку не виконання умов даного розділу договору, суборендар відшкодовує орендарю та власнику завдані збитки, в тому числі і втрачену вигоду.

Згідно п. 6.2 договорів суборенди у випадку втрати (повного знищення) суборендарем майна (окрім випадків, що мають підтвердження актами відповідних органів і які виникли внаслідок дії обставин непереборної сили) або не поверненні майна у відповідності з п. 2.3 даного договору, суборендар зобов'язаний відшкодувати орендарю (або за письмовою вимогою - безпосередньо власнику) вартість майна, вказану в п. 1.2 даного договору із врахуванням ПДВ, якщо інша сума відшкодування не буде додатково узгоджена між сторонами та власником.

Пунктом 3.4.8 угод передбачено, що орендар несе ризик випадкової втрати або пошкодження майна після його передачі орендодавцем орендарю.

Відповідно до п. 3.4.12 угод при псуванні, втраті, знищенні, крадіжці або неповерненні майна на вимогу орендодавця, при розірванні або закінченні договору купівлі- продажу продукції виробництва ЗАТ "Оболонь" та його корпоративних підприємств, орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю його вартість, яка зазначена в даній угоді.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Будь-яких доказів щодо повернення майна чи сплати його вартості в розмірі 68 843,52 грн. відповідачем не надано.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вартості переданого в оренду та суборенду майна і неповернутої зворотної тари в розмірі 68 843,52 грн. з урахування ПДВ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49 ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02100, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (02192, м. Київ, вулиця Миропільська, будинок 4; ідентифікаційний код: 32559075) вартість переданого в оренду та суборенду майна і неповернутої зворотної тари в розмірі 68 843 (шістдесят вісім тисяч вісімсот сорок три) грн. 52 коп. з урахування ПДВ та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 02.03.2017 року.

Судд С.М. Мудрий