ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. Справа № 925/1615/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Черкаси справу за позовом Державної екологічної інспекції у Черкаській області, м. Черкаси, вул. Вернигори, 17

та Державної екологічної інспекції України, м. Київ, провул. Новопечерський, буд. 3, корп. 2

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Державної служби геології та надр України, м. Київ, вул. Ежена Потьє,16

до товариства з обмеженою відповідальністю «Тальнівський завод «Мінводи», Черкаська область, м. Тальне, вул. Вокзальна, буд. 139А

про стягнення 5 828 663,31 грн. шкоди, заподіяної в результаті порушення законодавства про охорону надр,

за участю представників сторін:

від позивачів: ОСОБА_1 за довіреністю,

ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 директор заводу за посадою,

ОСОБА_4 за довіреністю,

ОСОБА_5 за довіреністю;

від третьої особи: не зявився.

Державна екологічна інспекція України та Державна екологічна інспекція у Черкаській області спільно звернулися в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Тальнівський завод «Мінводи», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Державної служби геології та надр України - про стягнення 5 828 663,31 грн. шкоди, заподіяної в результаті порушення законодавства про охорону надр промислове видобування мінеральної води без дозволу на користування надрами.

Третя особа, належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, представника у судове засідання втретє не направила, про причини неявки суд не повідомила.

До початку судового засідання, що відбулось 24.01.2017р., представник відповідача подав до суду заперечення від 23.01.2017р. на позовні вимоги з додатками, в якому в задоволенні позову просить відмовити повністю. Позовні вимоги вважає необґрунтованими.

До початку судового засідання, що відбулось 07.02.2017р., третя особа надіслала до суду електронною поштою письмове пояснення від 06.02.2017р. за вих.№04-0165 з додатками, в якому зазначено, що ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» у 2013-2015 роках здійснювало незаконне видобування корисної копалини загальнодержавного значення мінеральної води з комерційною метою. Державна служба геології та надр України діє лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Держгеонадра України підтримує правову позицію Державної екологічної інспекції у Черкаській області та Державної екологічної інспекції України.

До початку судового засідання, що відбулось 07.02.2017р., представник відповідача подав до суду додаткові пояснення і зауваження по змісту позовних вимог від 06.02.2017р., в якому заперечує факт порушення відповідачем будь-яких норм природоохоронного законодавства або законодавства про надра, і вважає позовні вимоги необгрунтованими і безпідставними.

До початку судового засідання, що відбулось 07.02.2017р., представник відповідача подав до суду клопотання від 06.02.2017р. №1 та №2 про долучення до матеріалів справи документів з додатками.

До початку судового засідання, що відбулось 07.02.2017р., представник позивачів подав до суду письмове пояснення від 06.02.2017р. за вих. №10-07/447, в якому позов просить задовольнити повністю.

Також представник позивача подав до суду клопотання від 06.02.2017р. №10-07/444 з додатками для приєднання до справи.

Представник відповідача подав до суду заяву від 07.02.2017р. про необхідність зясування певних обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги з додатками, в якому відповідач вважає надуманими твердження позивачів про порушення відповідачем норм законодавства про надра, а позовні вимоги вважає безпідставними.

До початку судового засідання представник відповідача подав до суду додаткові пояснення від 27.02.2017р., в яких просить відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні:

Представник позивачів позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та просив позов задовольнити. Пояснив, що ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» у період з 02.03.2012р. по 16.08.2016р. мав зупинити видобування мінеральної природної столової води з ділянки Тальнівського родовища (свердловина №1243), але товариство здійснювало самовільний видобуток мінеральної води без дозволу на користування надрами, чим тривалий час спричиняло шкоду державним інтересам.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечили повністю. Підстави заперечень викладені у відзиві на позовну заяву. Просять в задоволенні позову відмовити повністю. Вказали, що позовні вимоги є абсолютно безпідставними, оскільки ніякого самовільного використання водних ресурсів та надр без дозвільних документів відповідач не здійснював. Твердження позивачів про порушення встановлених законом умов надрокористування спростовуються актом перевірки від 06.09.2016р., в якому взагалі не вказані порушення підприємства законодавства про надра. Станом на 01.04.2012р. відповідач усунув усі порушення умов користування надрами, які були підставою для призупинення дії ОСОБА_6 №4216 наказом Держгеонадра України від 02.03.2012р. №77 та повідомив про це в установленому порядку контролюючий орган Держгеонадра України. З липня 2012 року і до цього часу відповідач має право на видобуток підземних вод на підставі чинного спецдозволу №4216 від 22.02.2007р. У підприємства не вилучався дозвіл на користування надрами, та не анульований до цього часу. Новий дозвіл (вже на дві свердловини) видано в 2015р. Підприємство своєчасно здавало річні звіти на спецводокористування за період 2012-2016р.р. і зауважень до звітів не висловлено. Представники підприємства зазначили, що у відповідача складається враження, що комусь заважає чи навпаки приваблює виробниче підприємство реального сектору економіки, яке забезпечує якісною питною водою населення Черкаської області та України. Дії керівництва Держгеонадра України, а саме - внесення завідомо неправдивої інформації в офіційні документи, мають ознаки правопорушення, передбаченого ст. 366 Кримінального кодексу України.

На запитання головуючого присутні учасники заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог природоохоронного законодавства.

Держекоінспекцією України проведена позапланова перевірка відповідача. Перевірка проведена у відповідності до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008р. №464. підставою перевірки стала ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого В.В. на клопотання старшого групи прокурорів - прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про призначення позапланової перевірки дотримання вимог екологічного законодавства ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» з питань дотримання вимог законодавства про охорону і раціональне використання та відтворення водних ресурсів у кримінальному провадженні №0000143 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 240 КК України, справа №757/38299/16-к, яка надійшла від Головного слідчого управління Національної поліції України листом від 30.08.2016р. №18052/24/1/2-2016, та звернення Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України листом від 05.09.2016р. №8/2/3-10827 щодо присутності представників Служби безпеки України під час проведення зазначеної перевірки.

За результатами перевірки в період 06-08.09.2016р. складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони, відтворення та раціонального використання водних ресурсів (а.с. 11-19), в якому зазначено, що:

- ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» спеціалізується на виробництві мінеральних вод та інших безалкогольних напоїв. На території заводу проводиться видобуток та розлив мінеральної води у петтару «Тальнівська»;

- Відповідно до ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основним видом діяльності ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» є: « 11.07 Виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки»;

- Водокористування ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» проводиться з трьох артсвердловин на виробничі (технологічні) та питні потреби, одна свердловина знаходиться в резерві;

- Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу №Укр 717-А/Чрк, виданого Управлінням екології та природних ресурсів Черкаської облдержадміністрації, терміном дії з 23.03.2016р. до 24.03.2021р. (термін дії попереднього дозволу на спеціальне водокористування №Укр5075-А/Чрк закінчився 31.12.2015р.);

- Первинний облік кількості забраної води здійснюється за допомогою встановлених водолічильників марки МТК - ЮА 40/300, які встановлені 20.05.2013р. з міжповірочним інтервалом 4 роки. Ведеться журнал первинного обліку кількості забраної води зі свердловин та журнал обліку прокачаної води з резервної свердловини, який прошнуровано, пронумеровано та скріплено печаткою;

- ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» отримано спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування питних підземних вод ділянки Тальнівського родовища, реєстраційний №4216, виданий 22.02.2007р. Міністерством охорони навколишнього природного середовища України з терміном дії на двадцять років. Спецдозвіл №4216 від 12.02.2007р. був наданий лише на експлуатацію однієї свердловини на Тальнівському родовищі - №1243;

- У 2012 році через певні порушення умов користування надрами наказом Державної служби геології та надр України була призупинена дія спеціального дозволу на користування надрами №4216 від 22.02.2007р., виданого підприємству на видобування мінеральних природних вод для промислового розливу на Тальнівському родовищі із свердловини №1243 (яка експлуатується з 1972 року);

- На засіданні Робочої групи Державної служби геології та надр України прийнято рішення про поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами №4216 від 22.07.2007р., за умови надання позитивного висновку спеціалізованого державного геологічного підприємства. Підприємство завод «Мінводи» було офіційно повідомлено про це листом Держгеонадр від 02.08.2012р. вих. №7041/01/14-12;

- В квітні 2012 року ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» замовило в Державного геологічного підприємства «Державна комісія з експертизи геологічних проектів та кошторисів» проведення геологічної експертизи видобування мінеральних вод на ділянці Тальнівського родовища для свердловини №1243. В повному обсязі Експертний висновок №229-Е був затверджений директором геологічного підприємства ОСОБА_8 19.11.2012р.

- Протягом 2014-2015 pp. підприємство виконало визначений галузевими нормативними актами додатковий обсяг робіт для введення в експлуатацію ще однієї свердловини - №1246. Після затвердження обсягів додаткових ресурсів Держгеонадра наказом від 27.02.2015р. №39 внесло зміни та доповнення до спецдозволу №4216, дозволивши видобування мінеральних вод Тальнівського родовища одночасно із свердловин №1243 і №1246 в загальному обсязі 270 м3 на добу;

- Наказом Державної служби геології та надр України від 16.08.2016р. №253 поновлено дію спеціального дозволу на користування надрами №4216 від 22.02.2007р. на видобування мінеральної природної столової води ділянки Тальнівського родовища (свердловини № 1243, 1246);

- Підприємством ТОВ «Мінводи» з 02.03.2012р. по 16.08.2016р. видобуток мінеральних підземних вод із свердловини №1243 здійснювався без поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами від 22.02.2007р. №4216, виданого Державною службою геології та надр України, що є порушенням вимог ст.ст. 16, 19, 21, 23 Кодексу України «Про надра».

15.09.2016р. за результатами перевірки Держекоінспекцією України відповідачу видано припис №2/2-10 з вимогою надати довідку про користування надрами з ділянки Тальнівського родовища за період з 06.09.2013р. по 16.08.2016р. в термін до 26.09.2016р., та покладено контроль за виконанням припису на Держекоінспекцію у Черкаській області (а.с. 36);

З метою забезпечення контролю та на виконання доручення Держекоінспекції України від 04.10.2016р. №2/2-8-7431, Держекоінспекцією у Черкаській області проведена позапланова перевірка виконання припису.

06.10.2016р. за результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (а.с. 20-33) та притягнуто до адміністративної відповідальності посадову особу ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» у вигляді штрафу за невиконання припису №2/2-10 від 15.09.2016р.

Згідно наданої ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» довідки від 02.11.2016р. №857 у період часу з 06.09.2013р. по 16.08.2016р. використав мінеральної природної столової води на виробництво продукції 23333,6 м3 та на господарсько-побутові потреби 928 м3 (а.с.37).

За твердженням позивачів, внаслідок самовільного використання підземної води (надр), державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області, згідно ОСОБА_8 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009р., зареєстрованої в Мінюсті України від 14.08.2009р. за №767/16783 (зі змінами), проведено розрахунок розміру шкоди, згідно якого загальна сума завданої державі шкоди складає 5 828 663,31 грн.

За твердженням позивачів, ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» у терміни з 02.03.2012р. по 16.08.2016р. повинен був зупинити видобування мінеральної природної столової води з ділянки Тальнівського родовища (свердловина №1243), але зазначене підприємство здійснювало самовільний видобуток мінеральної природної столової води з ділянки Тальнівського родовища.

На адресу ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» 18.11.2016р. Державною екологічною інспекцією у Черкаській області направлено претензію №10-14/118/ЮР, яку відповідач залишив без задоволення (а.с. 38).

Відповідно до ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Статтею 67 Кодексу України про надра передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до норм ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, завдана внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища підлягає компенсації в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від плати за забруднення навколишнього природного середовища погіршення якості природних ресурсів.

За твердженням позивачів, відповідач протягом спірного періоду здійснював самовільний видобуток мінеральної природної столової води з ділянки Тальнівського родовища на підставі дозволу на спецводокористування, що не дозволяє відповідачу користуватися підземними водами без отримання спеціального дозволу на користування надрами, чим заподіяно державі шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем.

Відповідач категорично спростовує вимоги позивачів, заперечує вину та спричинення шкоди державі. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Предметом спору у справі є визначена позивачами вимога стягнення шкоди, завданої державі відповідачем внаслідок самовільного користування надрами без дозвільних документів. Позивачі в ході судового процесу не змінювали предмет чи підставу спору, не збільшували та не змінювали вимоги.

Суд враховує, що відповідно до приписів ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування можуть діяти лише у спосіб, визначений Законом, і не інакше.

Сторони у справі є самостійними юридичними особами з внесенням даних в ЄДРПОУ.

Сторони не перебувають у договірних відносинах між собою на підставі договору, ЦК України чи ГК України. Взаємовідносини Сторін слід розцінювати як абсолютні правовідносини, що ґрунтуються на вимогах Закону.

Відповідач є субєктом господарювання на ринку виробництва та послуг України. Його діяльність регламентована приписами Конституції України, ЦК України, ГК України, ЗК України, ВК України, Кодексу України про надра, Законами України по використанню корисних копалин, іншими нормативними документами, що врегульовують його господарську діяльність.

Державна екологічна інспекція України (далі - Держекоінспекція України), Державна екологічна інспекція у Черкаській області (далі - Держекоінспекція у Черкаській області) є органами державної виконавчої влади та здійснюють свої повноваження відповідно до «Положення про Державну екологічну інспекцію і Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 04.11.2011р. №429, відповідно ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

В п.1 ст. 3 Господарського кодексу України унормовано, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною.

Згідно ст.ст. 4, 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», природні ресурси України є власністю народу України, який має право на володіння, використання та розпорядження природними багатствами республіки, а державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно ст. 16 Кодексу України про надра, спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами. зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Згідно ст. 21 Кодексу України про надра, надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Кодексу України про надра, землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Статтею 1 Водного кодексу України передбачено, що використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько - питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Разом з тим, частинами 2, 3 ст. 2 Водного кодексу України передбачено, що водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та іншими законодавчими актами. Земельні, гірничі, лісові відносини, а також відносини щодо використання та охорони рослинного і тваринного світу та об'єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря, виключної (морської) економічної зони та континентального шельфу України, що виникають під час користування водними об'єктами, регулюються відповідним законодавством України.

Відповідно до ст. 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Згідно ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 44, ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (дозволи на спецводокористування видані відповідачу терміном дії до 24.03.2021р.).

Дозвіл на спеціальне водокористування видається: державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення.

Відповідно до положень Водного кодексу України дозвіл на спеціальне водокористування - це документ, який засвідчує право певного суб'єкта господарювання на користування водними ресурсами (у тому числі і тих, що відносяться до корисних).

У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин.

Відповідно до ст. 50 Водного кодексу України строки спеціального водокористування встановлюються органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування. Продовження строків спеціального водокористування за клопотанням заінтересованих водокористувачів здійснюється державними органами, що видали дозвіл на спеціальне водокористування.

Процедура погодження та видачі юридичним і фізичним особам дозволів на спеціальне водокористування визначається Порядком погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, що затверджений Постановою КМУ від 13.03.2002р. №321 (далі - Порядок №321).

Пунктом 5 Порядку №321 передбачені обов'язкові реквізити дозволу, один з яких є термін, на який видано дозвіл. Дозвіл скріплюється печаткою та підписом керівника органу, що його видав.

Суд зазначає, що спору в цій частині немає.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення (на той час) про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011р. №391/2011 (далі-Положення).

Відповідно до Положення, Держгеонадра України здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України.

Механізм проведення державного геологічного контролю визначався на той час Положенням про державний геологічний контроль за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.1994р. №801 (далі - Положення), Кодексом України про надра, Законом України «Про державну геологічну службу України» та Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011р. №615 (далі - Порядок №615).

Відповідно до статті 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, процедура видачі якого передбачена Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615 (далі - Порядок № 615).

Як встановлено судом, 22.02.2007р. ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» отримано спеціальний дозвіл на користування надрами №4216 з метою видобування мінеральних природних столових вод для промислового розливу ділянки Тальнівського родовища (свердловини №1243), з терміном дії на двадцять років.

Спецдозвіл №4216 від 12.02.2007р. був наданий лише на експлуатацію однієї свердловини на Тальновському родовищі - №1243.

З моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, у користувача надр виникають права та обовязки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком №615 тощо.

Так, відповідно до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов'язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.

В березні 2012р. через певні порушення умов надрокористування наказом Держгеонадра України від 02.03.2012р. №77 була призупинена дія Спецдозвілу №4216 від 12.02.2007р., наданого Відповідачу на видобування підземних вод на Тальновському родовищі із однієї (на той час) свердловини №1243, яка експлуатується з 1972 року.

В статті 61 Кодексу України про надра встановлено, що державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. Державний контроль за використанням і охороною надр у межах своєї компетенції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно ст.16 Кодексу України про надра переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Порядок надання, зупинення, поновлення або анулювання спецдозволів затверджений постановою КМУ від 30.05.2011р. №615

Отже, функції державного геологічного контролю у сфері надрокористування покладено на Держгеонадра України, а Департамент державного геологічного контролю входить до складу Держгеонадра України.

Згідно ст.62 Кодексу України про надра орган державного геологічного контролю перевіряє:

5) дотримання нормативів, стандартів та інших вимог щодо геологічного вивчення та використання надр, умов спеціальних дозволів на користування надрами та угод про умови користування надрами;

13) своєчасність і правильність державної реєстрації робіт з геологічного вивчення і використання надр, наявність спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов;

Орган державного геологічного контролю має право:

2) зупиняти діяльність підприємств і організацій, що займаються геологічним вивченням надр без спеціальних дозволів або з порушенням умов, передбачених цими дозволами.

Згідно ст. 56 Кодексу України про надра до основних вимог в галузі охорони надр віднесено, зокрема, додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами.

В ст.65 Кодексу України про надра встановлено, що відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні, зокрема, у самовільному користуванні надрами.

Таким чином, порушення Відповідачем законодавства у сфері надрокористування, а саме факт самовільного (або без поновлення спеціального дозволу) видобування підземних вод, мав бути встановлений і доведений перевіркою органу Державного геологічного контролю Держгеонадра України, а не Державною екологічною інспекцією України (в даному випадку).

Державна екологічна інспекція не може перевіряти дотримання надрокористувачем умов спеціальних дозволів на користування надрами, а тим більше застосовувати санкції за їх порушення, оскільки це виходить за межі її компетенції. Державна екологічна інспекція перевіряє лише наявність дозволу на користування надрами.

Як встановлено судом, в листопаді 2011р. державною організацією «Кіровська територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр» (ДО «Кіровська ТІДГК») Державної служби геології та надр України було здійснено планову перевірку дотримання встановленого порядку, норм і правил ведення робіт, повязаних з геологічним вивченням та використанням надр, які виконує ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» за спеціальним дозволом на користування надрами №4216 від 22.07.2007р.

Перевірка умов виконання спецдозволу здійснювалася у 2011 році саме уповноваженим органом державного геологічного контролю, підпорядкованим Держгеонадра України, що відповідає вимогам чинного законодавства про надра.

В Акті перевірки №402 від 23.11.2011р. були відображені виявлені певні порушення Відповідачем умов використання спецдозволу:

1. Відсутня державна екологічна експертиза Технологічної схеми експлуатації водозабору;

2. Не представлений План видобутку мінеральних вод на 2011 рік;

3. Відсутнє гідрогеологічне обслуговування спеціалізованою організацією;

4. Не проводиться контроль радіаційної безпеки 1 раз на пять років;

5. Не представлений проект ЗСО (а.с. 196-200);

За результатами перевірки ДО «Кіровська ТІДГК» 02.12.2011р. було винесено подання щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4216 від 22.07.2007р., наданого ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» (а.с. 201).

Результати перевірки органом геоконтролю дали підстави Держгеонадра України наказом від 02.03.2012р. №77 зупинити дію ОСОБА_6 №4216 від 22.02.07 на підставі п.22 Порядку №615 (а.с. 227).

Про зупинення дії спецдозволу Відповідача було проінформовано листом Держгеонадра України від 07.03.2012р. №2058/03/14-12 (а.с. 228).

Умови поновлення дії спецдозволу встановлені п.п.22,27 Порядку №615 (в редакції від 17.10.2012р.), згідно яких дія дозволу поновлюється Держгеонадрами після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії за умови надання позитивного висновку за результатами проведення державної експертизи геологічних матеріалів.

Поновлення дії дозволу шляхом видачі спеціального розпорядження чи документу Держгеонадра України не передбачене.

Відповідач листами від 14.12.2011р. №930 та від 04.04.2012р. №232 повідомив Держгеонадра про вжиття заходів щодо усунення порушень та звернувся з проханням надати додатковий термін для проведення державної експертизи.

Листом від 20.04.2012р. №3543/01/14-12 Держгеонадра повідомила Відповідача, що наказом від 09.04.2012р. №138 продовжила Відповідачу термін до 01.07.2012р. для усунення порушень (а.с 202). Копія наказу Держгеонадра №138 Відповідачу не надавалась.

Інформація про усунення порушень була надана Відповідачем до Держгеонадра у встановлений строк (до 01.07.2012р.), що зазначено в листі Держгеонадра від 02.08.2012р. №7041/01/14-12. Цим же листом Відповідача повідомлено, що на засіданні Робочої групи Державної служби геології та надр України (протокол від 27.07.2012р. №15-12) прийнято рішення поновити дію спеціального дозволу на користування надрами №4216 від 22.02.2007р. на видобування води із свердловини №1243 за умови надання позитивного висновку спеціалізованого державного геологічного підприємства, акредитованого для здійснення геологічної експертизи (а.с. 52).

Копія протоколу Держгеонадра №15-12 від 27.07.2012р. Відповідачу не надавалася та в матеріалах справи вона відсутня.

Суд також зазначає, що додатковий час на проведення державної експертизи наданий Відповідачу на його прохання окремим наказом Держгеонадра від 09.04.2012р. №138 з урахуванням реальних строків виконання такої експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, в квітні 2012 року Відповідач замовив і оплатив проведення геологічної експертизи видобування мінеральних вод на ділянці Тальновського родовища для свердловини №1243. Експертизу проводило Державне геологічне підприємство ДГП «Геолекспертиза». Позитивний Експертний висновок №229-Е, в повному обсязі затверджений 19.11.2012р. (а.с. 53-64), в установленому порядку був направлений до Держгеонадра Відповідачем як надрокористувачем, так і експертною установою.

За результатами проведення геологічної експертизи в Експертному висновку засвідчено, що станом на 01.04.2012р. ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» усунуло усі виявлені порушення умов надрокористування, які були підставою для призупинення дії Спецдозвілу №4216.

Отже, зупинення і поновлення дії ОСОБА_6 №4216 в 2012 році здійснено Держгеонадра України з дотриманням вимог п.п.22,27 Порядку №615 та відповідних норм Кодексу України про надра, та задокументовано у належному порядку.

Після поновлення дії ОСОБА_6 на користування надрами у серпні 2012 року Відповідач відновив видобуток підземних вод із свердловини №1243 Тальнівського родовища, повідомивши про це Держгеонадра (звітний баланс за 2012р.).

Листом від 13.12.2016р. №23065/13/14-16 Держгеонадра повідомило ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи», що позитивний висновок державної експертизи до Держгеонадра не надходив, тому наказ про поновлення дії спецдозволу не видавався. Крім того, в листі зазначено, що, враховуючи те, що для поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами відпала необхідність у наданні позитивного висновку державної експертизи дію спецдозволу на користування надрами №4216 від 2.02.2007р., наданого ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи», поновлено (а.с.68).

Але такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

Експертна установа ДГП «Геолекспертиза» підпорядкована безпосередньо Держгеонадра України. Копія експертного висновку після затвердження і реєстрації у встановленому порядку надаються замовнику, і одночасно направляється до Центрального міжрегіонального сектору Держгеонадра та/або до Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра. Примірник експертного висновку залишається в архіві ДГП «Геолекспертиза».

Контроль за виконанням приписів про усунення порушень, виявлених при перевірках надрокористувачів (в тому числі і відповідач не виключення), покладено на органи державного геологічного контролю.

Відповідно до п.23 Порядку №615, у випадку невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк орган держгеонконтролю зобов'язаний зупинити діяльність підприємства і направити до Держгеонадра подання про анулювання дозволу, а Держгеонадра, в свою чергу, має припинити право користування надрами шляхом прийняття наказу про анулювання дозволу.

Протягом 2012-2015pp. ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» здійснював видобуток підземних вод на ділянці Тальнівського родовища, щорічно надаючи Держгеонадра звіти (звітні баланси) із зазначенням обсягів видобутої води (а.с. 122-136).

Суд також враховує, що відомості з цих звітів за 2013-2015рр. наведені в листі Держгеонадра до Держекоінспекції України від 14.09.2016р. №16963/13/14-16 (а.с. 67). Це доводить, що Держгеонадра була проінформована про діяльність Відповідача в цей період.

В період з квітня 2012 року по грудень 2016 року Держгеонадра не направляла ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» жодних вимог про усунення порушень, виявлених спецперевіркою 2011 року.

В матеріалах справи відсутні документи за 2013-2015pp., які б засвідчували дії та рішення Держгеонадра, спрямовані на зупинення діяльності Відповідача, анулювання наданого йому дозволу, вилучення виданого спецдозволу та припинення права користування надрами.

Саме на Держгеонадра покладено здійснення державного геологічного контролю, до основних завдань якого віднесено недопущення самовільного користування надрами (ст.56 Кодексу України про надра).

Згідно з п. 22 Порядку №615 (редакція, яка діяла на час спірних відносин) дія дозволу може бути зупинена Держгеонадрами безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов'язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров'ю працівників або населення;

3) проведення гірничих робіт без геологічного та маркшейдерського обслуговування;

4) наявності заборгованості з плати за користування надрами;

5) порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища;

6) проведення на наданій у користування ділянці надр робіт, не передбачених дозволом;

7) відсутності у надрокористувача під час проведення робіт ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону;

8) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування;

9) непереоформлення дозволу у випадках, передбачених пунктом 16 цього Порядку.

П.п.22,28 Порядку №615 (в редакції 2012 року) не містять вимоги оформлення рішення про поновлення дії дозволу окремим наказом. В матеріалах справи немає доказів скасування Держгеонадра власного рішення про поновлення дії ОСОБА_6 №4216, прийнятого протоколом від 27.07.2012р. №15-12, або про відкликання листа Держгеонадра від 02.08.2012р. №7041/01/14-12.

Протягом 1972-2015pp. ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» здійснювало видобуток підземних вод лише з однієї свердловини №1243, яка була зазначена в ОСОБА_6 №4216 від 22.02.2007р.

В 2014 році Відповідач виконав визначений галузевими нормативними актами додатковий обсяг робіт для введення в експлуатацію ще однієї свердловини - №1246. Звіт по додатковим ресурсам (запасам) Тальнівського родовища підземних вод був затверджений Державною комісією з запасів корисних копалин України (ДКЗ) протоколом ДКЗ №3223 від 31.07.2014р. Це зазначено в наявному у Відповідача ОСОБА_6 №4216.

Згідно п.14 Порядку №615, затвердження запасів родовища можливе лише за наявності інформації про відсутність порушень надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом.

Отже, затверджуючи в 2014 році додаткові запаси, ДКЗ (безпосередньо підпорядкована Держгеонадра) не мала інформації від Держгеонадра про зупинення дії ОСОБА_6 №4216.

Після затвердження ДКЗ додаткових запасів Відповідач надав Держгеонадра усі необхідні документи і звернувся із заявою про внесення змін та доповнень у діючий Спецдозвіл №4216.

Держгеонадра наказом від 27.02.2015р. №39 вніс зміни та доповнення до ОСОБА_6 №4216, дозволивши Відповідачу видобування мінеральних вод Тальнівського родовища одночасно із свердловин №1243 і №1246.

Копія наказу №39 від 27.02.2015р., зазначеного в наявному ОСОБА_6 №4216 - Відповідачу не надавалась, в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до п.17 Порядку №615 внесення змін до дозволу здійснюється на підставі заяви та поданих надрокористувачем документів після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів за наявності інформації органів державного геологічного контролю про відсутність порушень надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.

Отже, на момент прийняття наказу №39 в лютому 2015 року Держгеонадра повинна була мати результати державної експертизи та інформацію про відсутність порушень Відповідачем умов надрокористування.

Держгеонадра України наказом №253 від 16.08.2016р. поновила дію спеціального дозволу на користування надрами №4216 від 22.02.2007р. на видобування мінеральної води (свердловини №№1243,1246) (а.с. 204).

В листі Держгеонадра від 22.08.2016р. №14739/13/14-16 (а.с. 206) відсутні посилання на будь-які пункти Порядку №615, на підставі яких виданий наказ Держгеонадра №253 від 16.08.2016р.

Копія наказу №253 Відповідачу не надавалась.

Якщо виходити із змісту п.25 Порядку №615 (в редакції від 06.04.2016р.), то поновлення дії дозволу дійсно потребує оформлення наказом Держгеонадра. Але згідно п.22 Порядку №615 (в редакції Постанови КМУ №277 від 06.04.16) дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу Держгеонадра після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

Причини, які призвели до зупинення наказом Держгеонадра №77 від 02.03.2012р. дії ОСОБА_6 №4216 від 22.02.2007р. на експлуатацію однієї свердловини №1243, були усунуті Відповідачем у встановлений наказом Держгеонадра від 09.04.2012р. №138 термін - до 01.07.2012р. Це дало підстави Держгеонадра поновити дію дозволу протоколом від 27.07.2012р. №15-12.

Протягом 2012-2016 pp. Відповідач, як надрокористувач, не перевірявся органами держгеолконтролю України. Проведені в цей період перевірки органами Держекоінспекції і Держгірпромнагляду не виявили порушень, які б давали підстави для зупинення дії ОСОБА_6 на користування надрами.

Суд зазначає, що з липня 2012 року і до цього часу ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» має право на видобуток підземних вод на підставі чинного Спецдозвілу №4216 від 22.02.2007р.

Твердження позивачів, про те, що, підприємством з 02.03.2012р. по 16.08.2016р. видобуток мінеральних підземних вод із свердловини №1243 здійснювався без поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами від 22.02.2007 №4216 Державною службою геології та надр України спростовується наступними обставинами.

В Акті перевірки Держекоінспекції України від 06-08.09.2016р. зазначено, що Спецдозвіл №4216 від 22.02.2007р. був наданий спочатку на експлуатацію лише однієї свердловини на Тальнівському родовищі - №1243.

В позовній заяві згадується, що в 2014-2015pp. Відповідач виконав визначений галузевими нормативними актами додатковий обсяг робіт для введення в експлуатацію ще однієї свердловини - №1246. Після затвердження обсягів додаткових ресурсів (протокол Державної комісії по запасам корисних копалин від 31.07.2014р. №3223) Відповідач звернувся до Держгеонадра України із заявою про внесення відповідних доповнень до діючого ОСОБА_6 №4216 від 22.02.2007р.

Розглянувши заяву надрокористувача, Держгеонадра України в установленому законом порядку наказом від 27.02.2015р. №39 внесло зміни та доповнення до ОСОБА_6 №4216, дозволивши видобування мінеральних вод Тальнівського родовища одночасно із свердловин №1243 і №1246 (а.с. 65).

02.10.2015р. як додаток до спеціального дозволу укладено угоду №4216 про умови користування надрами (а.с. 179-183).

Відповідно до п.10 Порядку № 615 невідємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають:

- вимоги до ефективності робіт;

- сучасні технології видобування та переробки корисних копалин;

- порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій;

- види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр;

- підстави для припинення діяльності, повязаної з використанням ділянки надр.

В судовому засіданні директор ТОВ «Тальнівський завод «Мінводи» ОСОБА_3 пояснила, що попередній спеціальний дозвіл на користування надрами від 22.02.2007р. №4216 на експлуатацію однієї свердловини на Тальнівському родовищі - №1243 був зданий до Держгеонадра України для видачі нового дозволу вже на дві свердловини. Претензій з боку Держгеонадра України не було.

Наявний у Відповідача, змінений та доповнений наказом Держгеонадра від 27.02.2015р. №39 дозвіл на експлуатацію двох свердловин (№№ 1243,1246) був отриманий Відповідачем 02.10.2015р., і з того часу його дія Держгеонадрами України не зупинялась.

Виданий на підставі наказу Держгеонадра №39 від 27.02.2015р. дозвіл №4216 не міг бути зупинений наказом Держгеонадра №77 від 02.03.2012р., як це стверджують позивачі і третя особа.

Доводи відповідача не спростовані позивачами та третьою особою в належний спосіб належними та допустимими доказами в розумінні приписів ст. 33 ГПК України.

Суд зазначає, що чинним законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Позивачами не доведені належними доказами обставини, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог.

Щодо визначення шкоди, нарахованої та заявленої до стягнення з Відповідача.

Згідно «ОСОБА_8 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009р., вказана ОСОБА_8 встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами).

При цьому, обов'язковою умовою для застосування цієї ОСОБА_8 є встановлення фактів самовільного використання за відсутності дозволів на спеціальне водокористування і на користування надрами.

В залежності від суті допущеного порушення - самовільне користування надрами чи - самовільне користування підземними водами, мають застосовуватися дві різні ОСОБА_8 визначення розмірів відшкодування збитків, а саме:

а) ОСОБА_8 визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами - №303 від 29.08.2011р., яка розроблена відповідно до визначень кодексу «Про надра» (п. 1.1 ОСОБА_8) та відповідно до визначень якої (п.1.2 ОСОБА_8) самовільне користування надрами - користування надрами за відсутності дозвільної документації на користування надрами, передбаченої законом. Виходячи з даної ОСОБА_8, неможливо розрахувати збитки від використання підземник вод (цей вид корисних копалин відсутній у ОСОБА_8);

б) ОСОБА_8 розрахунку відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів - №389 від 20.07.2009р., що розроблена відповідаю до Водного кодексу України (п.1.1 ОСОБА_8) та відповідно до визначення термінів (п.1.7 ОСОБА_8):

- самовільне водокористування здійснення спеціального водокористування без наявності дозволу на нього;

- спеціальне водокористування забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води для скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Тобто, кваліфікація порушення законодавства у постанові про накладення адміністративного стягнення як самовільне користування надрами унеможливлює використання позивачами саме цієї ОСОБА_8. Більш того, наявність дозволу на спеціальне водокористування виключає можливість застосування поняття самовільне водокористування до дій Відповідача, та як наслідок - застосування цієї ОСОБА_8.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду унормовані статтею 1166 Цивільного кодексу України. За приписами зазначеної норми майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Наведена стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Законодавець у гл. 82 ЦК України не дає визначення шкоди.

Ст. 1192 ЦК України визначає способи відшкодування шкоди: або в натурі, або відшкодувати збитки у повному обсязі.

Визначення збитків наведено законодавцем у ст. 22 ЦК України як загальна норма матеріального права.

Позивач не довів і наявності вини відповідача у порушенні законодавства про надра.

При розрахунку розміру заявленої до стягнення шкоди Позивач керувався Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів №389 від 20.07.2009р. зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р, за №767/16783 (зі змінами, затвердженими наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №220 від 30.06.2011р. та зареєстрованим Міністерством юстиції України 15.07.2011р. за №881/19619) (надалі ОСОБА_8). Вказана методика передбачає розрахунок саме збитків, а не шкоди.

Відповідно до п. 1.4. Методики, вона застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єкта господарювання природоохоронного законодавства.

Державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і на підставі цієї ОСОБА_8 розраховують розмір відшкодування збитків самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу па користування надрами (підземні води).

Відповідно до п. 1.7. у цій ОСОБА_8 терміни вживаються в такому значені: «самовільне водокористування - здійснення спеціального водокористування без наявності дозволу на нього».

Враховуючи наявність у Відповідача дозволів па спеціальне водокористування, то підземні води використовуються Відповідачем не самовільно. Ці обставини не спростовані позивачами.

Враховуючи наявність у Відповідача дозволу на спеціальне водокористування та дозволу на спеціальне користування надрами, вимоги позивачів про відшкодування завданої шкоди є неправомірними.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Суд дійшов висновку, що позивачі необґрунтовано та безпідставно звернулись до господарського суду Черкаської області з позовом до відповідача про стягнення 5 828 663,31 грн. шкоди, заподіяної в результаті порушення законодавства про охорону надр видобування мінеральної води без дозволу на користування надрами, а тому в позові належить відмовити повністю.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 01.03.2017р.

Суддя Г.М. Скиба