ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" лютого 2017 р. Справа № 926/4773/16

За позовом Малого приватного підприємства «Теплоенергоремонт» м. Рівне

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БКМ-ВУД» смт. Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області

про стягнення 555471,66 грн.

Суддя Бутирський А.А.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_2 директор, ОСОБА_3 адвокат (ордер КВ № 211786 від 06.02.2017 р.)

Від відповідача не зявився

У судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Мале приватне підприємство «Теплоенергоремонт» м. Рівне звернулося з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БКМ-ВУД» смт. Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області про стягнення 555471,66 грн. заборгованості, у тому числі: 180824,20 грн. основного боргу, 344353,09 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 14438,67 грн. пені та 15855,70 грн. 3 % річних, що виникли у результаті неналежного виконання відповідачем умов договору від 05.06.2013 р.

Ухвалою від 29.12.2016 р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 06.02.2017 р.

Ухвалою від 06.02.2017 р. розгляд справи перенесено на 23.02.2017 р. за заявою відповідача.

23.02.2017 р. відповідач повторно не використав свого права на участь у судовому засіданні, однак надав заяву про перенесення розгляду справи, оскільки він не може забезпечити присутність свого представника у судовому засіданні. Будь-яких підстав при цьому відповідачем не наведено.

У задоволенні поданої заяви слід відмовити, тому що ним не доведено поважність причин неучасті у судовому засіданні. Крім того, 01.03.2017 р. закінчується строк розгляду справи, встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, і відкладення розгляду справи призведе до порушення вказаного строку.

Одночасно відповідач подав заяву про застосування у даній справі строків позовної давності та вважає, що позивач пропустив строк звернення з позовом до суду у частині вимог щодо стягнення з відповідача 41000,00 грн. та нарахувань на цю суму (пеня, збитки, заподіяні інфляцією, річні), оскільки, на думку відповідача, зобовязання сплатити згаданий борг виникло у нього 16.10.2013 р.

Розглянувши подані документи, зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

05.06.2013 р. між сторонами укладено договір (далі - Договір), згідно якого позивач зобовязувався на території відповідача на свій ризик виконати за завданням відповідача, а останній брав на себе обовязок прийняти та оплатити роботи щодо монтажу, налагодження та введення в експлуатацію котла ДКВР 6,5-13,0 в легкій обмурівці.

Загальна сума договору складає 340000,00 грн. (п. 2.1 Договору).

П. 3.1 Договору передбачено, що оплата послуг позивача оплачується наступним чином:

- авансовий платіж в розмірі 100000,00 грн., який виплачується на протязі 5-ти днів з дати демонтажу обладнання до відповідача, про що позивач сповіщає відповідача письмово;

- слідуючий платіж 100000,00 грн. сплачується не пізніше 15.10.2013 р.;

- решту суми 140000,00 грн. протягом 14-ти робочих днів з моменту підписання (затвердження) акту виконаних робіт.

Відповідно до узгодженої сторонами довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 р. (форма №КБ-3), вартість виконаних будівельних робіт становить 339824,20 грн.

Виконані роботи прийняті відповідачем, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 р. на суму 339824,20 грн. (форма №КБ-2в), який підписаний обома сторонами. Будь-яких зауважень щодо кількості або якості виконаних робіт відповідачем не заявлено.

Загальна сума проплат, здійснених позивачем, становить 159000,00 грн., з яких у серпні 2013 р. сплачено 100000,00 грн., а у період з березня по жовтень 2014 р. 59000,00 грн.

За таких обставин справи позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 1 ст. 845 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Судовим слухання встановлено, що відповідач не у повному обсязі оплатив виконані роботи, а тому з нього слід стягнути 180824,20 грн. боргу.

Щодо строків позовної давності суд зазначає наступне. Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 с. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ст. 264 Цивільного кодексу України).

П. 3.1 Договору передбачено, що 100000,00 грн. сплачуються не пізніше 15.10.2013 р., однак відповідач у період з березня по жовтень 2014 р. (останній платіж 06.10.2014 р.) з цієї суми сплатив 59000,00 грн., тобто своїми діями відповідач перервав позовну давність у частині стягнення 100000,00 грн., відлік якої почався заново з 06.10.2014 р. і тривав до 06.10.2017 р. Відповідач предявив позов 23.12.2016 р., тобто з дотриманням позовної давності.

У частині платежу 140000,00 грн., які мали бути сплачені протягом 14-ти робочих днів з моменту підписання (затвердження) акту виконаних робіт, строк позовної давності почався з 28.01.2014 р.

Також за порушення строків розрахунків з відповідача стягується 344353,09 грн. збитків, заподіяних інфляцією (78622,18 грн. за період 16.10.2013 р. 16.10.2016 р. з суми 41000,00 грн.; 265730,91 грн. за період 28.01.2014 р. 20.12.2016 р. з суми 139824,00 грн.) та 15855,70 грн. 3% річних (3696,74 грн. за період 16.10.2013 р. 16.10.2016 р. з суми 41000,00 грн.; 12158,96 грн. за період 28.01.2014 р. 20.12.2016 р. з суми 139824,00 грн.), що передбачено ст. 625 Цивільного кодексу України.

У частині стягнення 14429,67 грн. пені слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3-4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Пеня заявлена позивачем за період з 16.10.2013 р. по 28.07.2014 р., відповідно позовна давність по пені закінчилась 28.07.2015 р., позов предявлено 23.12.2016 р., а відповідачем зроблено заяву про застосування позовної давності, що є підставою для відмови у позові у цій частині.

Доводи відповідача спростовуються матеріалами справи не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище.

Судові витрати віднести на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю БКМ-ВУД, ідентифікаційний код 38682761, вул. Дружби, 26, смт. Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області на користь Малого приватного підприємства «Теплоенергоремонт», ідентифікаційний код 13987114, АДРЕСА_1 - 180824,20 грн. боргу, 344353,09 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 15855,70 грн. 3% річних та 8115,50 грн. судового збору.

3. У частині стягнення 14429,67 грн. пені відмовити.

Повний текст рішення складено 27.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_4