ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р.Справа № 922/4450/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Міськелекротранссервіс", м.Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Харків за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків
про стягнення 2085,23 грн.
за участю представників:

від позивача: Тимош О.М., довіреність №4 від 03.01.2017

від відповідача: не з'явився

від третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Міськелекротранссервіс" (далі за текстом - позивач), звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості у розмірі 13476,26грн.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди №3953/2009 від 17.09.2009 в частині сплати орендних платежів на користь позивача, як балансоутримувача орендованого майна, та договором №24/1 від 01.12.2011 в частині відшкодування комунальних послуг.

Ухвалою від 31.01.2017 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі за текстом - третя особа).

26 січня 2017 надано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №3953 від 17.09.2009 у розмірі 2299,81грн., з яких: 1813,24грн. основного боргу, 373,14грн. пені, 72,72грн. інфляційних втрат, 40,71грн. 3% річних та за договором №24/1 від 01.12.2011 у розмірі 235,50грн., з яких: 177,01грн. основного боргу, 40,49грн. пені, 14,42грн. інфляційних втрат, 3,58грн. 3% річних.

Відповідно до частини 4 статті 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

За таких обставин, суд приймає заяву позивача про уточнення позовних вимог до розгляду. Отже, остаточними позовними вимогами у даній справі є вимоги про стягнення 2535,31грн.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Відповідач представника в судове засідання не направив, відзиву не надав.

Господарським судом перевірено місцезнаходження відповідача. У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою відповідача є: АДРЕСА_2. Вказані відомості співпадають з відомостями, зазначеними позивачем у позовній заяві.

За вказаною адресою відповідачу направлялись копії ухвали про порушення провадження у справі, яка отримана особисто відповідачем, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, та про відкладення розгляду справи, яка повернута поштовою установою у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи приписи чинного законодавства, судом здійснено належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання у даній справі.

Третя особа представника в судове засідання не направила, пояснень по суті спору не надала. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

17 вересня 2009 року між ХКП "Міськелектротранс", як орендодавецем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) №3953 (далі за текстом - Договір №3953), за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 18.5кв.м, яке належить до комунальної власності територіальної громади м.Харкова, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на балансі ХКП "Міськелектротранс".

Орендоване приміщення передано орендарю за актом прийому-передачі нежитлового приміщення (будівлі) від 17.09.2009.

Згідно додаткової угоди від 12.12.2011 до Договору №3953 орендодавцем визнано позивача.

Згідно додаткової угоди від 01.01.2012 Договір №3953 викладено в новій редакції, відповідно до якої орендодавцем майна визначено Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, а КП "Міськелектротранссервіс" отримав статус балансоутримувача.

Згідно пункту 3.2 Договору №3953 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що знаходиться в комунальній власної територіальної громади м.Харкова та пропорції її розподілу. Орендна плата за січень 2012 року розрахована згідно з додатком до цього Договору і складає 105,89грн. без ПДВ. Ставка орендної плати складає 5%.

Відповідно до пункту 3.5 Договору №3953 орендна плата сплачується орендарем щомісяця протягом 15 календарних днів наступного місяця.

Пунктом 3.7 Договору №3953 визначено, що орендна плата перераховується у наступному поярдку: 30% на поточний рахунок балансоутримувача та 70% до міського бюджету.

Згідно пунктів 10.1, 10.5 Договору №3953 він діє до 17 серпня 2012 року. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору протягом 30 днів після закінчення його строку, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

В матеріалах справи відсутні докази направлення сторонами заяв про припинення або зміну Договору №3953, а тому цей договір діє до даного часу.

01.01.2012 року нежитлове приміщення було передано орендарю, що підтверджується актом прийому - передачі нежитлового приміщення (будівлі).

Згідно додаткової угоди від 17.08.2012 до Договору №3953, орендна плата за серпень місяць 2012 року становить - 114,46грн. без урахування ПДВ. Ставка орендної плати (тариф) становить 5%.

Згідно додаткової угоди до Договору №3953 з 24.07.2013 орендна плата за червень місяць 2013 року становить - 183,68грн. без урахування ПДВ. Ставка орендної плати (тариф) становить 8%.

Відповідач свої зобов'язання за Договором №3953 виконував неналежним чином, у зв'язку з чим у нього станом на 25.01.2017 виникла заборгованість з орендної плати перед позивачем у сумі 1813,24грн.

Крім того, 01.12.2011 у відповідності до пункту 4.10 Договору №3953 між позивачем, як власником мереж, та відповідачем, як користувачем, укладено Договір на відшкодування комунальних послуг №24/1 (далі за текстом - Договір №24/1), за умовами якого позивач забезпечує обслуговування та поточний ремонт електромереж, мереж водопостачання, каналізації та опалення (при їх наявності), а відповідач відшкодовує позивачу витрати, пов'язані з їх використанням та утриманням.

Пунктом 3.1 Договору №24/1 передбачено, що відповідач зобов'язаний щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, вносити оплату з відшкодування комунальних послуг, відповідно до розрахунку.

Відповідач свої зобов'язання за Договором №24/1 належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього станом на 25.01.2017 утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 177,01грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією №1147 від 16.09.2016, в якій просив погасити наявну заборгованість за Договорами №3953 та №24/1. Претензія була отримана відповідачем 29.09.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак залишена ним без реагування.

Вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом, в якому він просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 2535,31грн., з яких:

- 2299,81грн. за Договором №3953, що складається з: 1813,24грн. основного боргу, 373,14грн. пені, 72,72грн. інфляційних втрат, 40,71грн. 3% річних;

- 235,50грн. за Договором №24/1, що складається з: 177,01грн. основного боргу, 40,49грн. пені, 14,42грн. інфляційних втрат, 3,58грн. 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи підтверджують факт невиконання відповідачем договірних зобов'язань за Договором №3953 щодо оплати орендних платежів у розмірі 1813,24грн. та за Договором №24/1 щодо відшкодування комунальних послуг у розмірі 177,01грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач дану заборгованість не оспорив, доказів її погашення суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення основного боргу є такими, що відповідають обставинам справи та вимогам законодавства, а тому підлягають задоволенню в загальному розмірі 1990,25грн.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За умовами пунктів 3.10 та 7.3 Договору №3953 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь балансоутримувача та міського бюджету в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення. У разі прострочення орендарем виконання зобов'язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу, незалежно від строку та моменту, коли зобов'язання повинно бути виконано.

Відповідно до пункту 3.2 Договору №24/1 у разі виникнення прострочення в оплаті за даним договором відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

На підставі вказаних норм та умов договорів, позивач здійснив нарахування пені за Договором №3953 у розмірі 373,14грн. та за Договором №24/1 у розмірі 40,49грн. Пеня обчислена позивачем станом на 25.01.2017.

Перевіривши розрахунки вказаних сум, суд вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому задовольняє позов в частині стягнення пені на загальну суму 413,63грн.

Також згідно положень частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно даної норми позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати за Договором №3953 у розмірі 72,72грн. та за Договором №24/1 у розмірі 14,42грн., а також 3% річних за Договором №3953 у розмірі 40,71грн. та за Договором №24/1 у розмірі 3,58грн. Вказані розрахунки також здійснено станом на 25.01.2017.

За наслідком перевірки розрахунків вказаних сум, суд приходить до висновку їх відповідність вимогам чинного законодавства, а тому задовольняє позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат на загальну суму 87,14грн. та 3% річних на загальну суму 44,29грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Міськелекротранссервіс" (61001, м.Харків, вул.Актюбінська, буд.24, код 37761936) 1990,25грн. основного боргу, 413,63грн. пені, 87,14грн. інфляційних втрат, 44,29грн. 3% річних, 1378,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 27.02.2017 р.

Суддя М.В. Калантай