ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. Справа № 911/72/17

За позовом Ірпінського міжрайонного управління водного господарства

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Газтехсервіс-2000

про розірвання договору оренди та стягнення 2702,82грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність №400 від 15.12.2016);

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Ірпінське міжрайонне управління водного господарства звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 підприємства Газтехсервіс -2000 та просить суд:

- стягнути 2702,82грн заборгованості;

- розірвати договір оренди модулю автозаправного пункту від 03.09.2009 б.н.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання за договором оренди модулю автозаправного пункту б/н від 03.09.2009, в частині сплати орендної плати за вересень-листопад 2016 року у встановлений договором строк, у звязку з чим позивач просить суд стягнути заборгованість та розірвати договір оренди модулю автозаправного пункту б/н від 03.09.2009, у звязку з несплатою відповідачем орендної плати протягом 3 місяців.

Відповідач у справі ОСОБА_1 підприємства Газтехсервіс-2000 документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Дослідивши матеріали справи та дослідивши подані сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

03.09.2009 між Ірпінським міжрайонним управлінням водного господарства (далі орендодавець) та Дочірнім підприємством Газтехсервіс-2000 (далі орендар) укладено договір найму (оренди) модуля авто газозаправного пункту (а.с.6-7, зворот, далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору оренди, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування модуль авто газозаправного пункту (АГЗП), який розташований за адресою: 08114, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, 21-й км Житомирського шосе, що знаходиться на балансі орендодавця.

Згідно з пунктом 2.1 договору оренди, передача майна здійснюється за актом приймання-передачі в день підписання вказаного договору.

Як визначено ч. 2 п. 2.3 договору оренди, власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, і становить за базовий місяць оренди з ПДВ 354,16грн (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п. 3.3 договору, орендна плата перераховується щомісячно, не пізніше 5 числа наступного місяця з врахуванням індексу інфляції.

У відповідності до п. 5.2 договору, до обовязків орендаря віднесено своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату щомісячно.

Як визначено п. 10.1 договору, вказаний договір укладено строком на 15 років.

За ініціативи однієї із сторін вказаний договір може бути розірвано за рішенням господарського суду, у випадках передбачених чинним законодавством України (п. 10.5 договору).

Вказаний договір посвідчено нотаріально та зареєстровано за №857.

На виконання умов договору оренди позивач за актом прийому-передачі від 03.09.2009 передав, а відповідач прийняв майно, що було предметом вищезазначеного договору оренди (а.с.10).

Як встановлено судом, на виконання умов вищевказаного договору, відповідачем проводилась оплата орендованого майна, проте за період вересня-листопад 2016 року відповідачем не здійснено орендних платежів.

У звязку з чим, позивач просить суд стягнути заборгованість зі сплати орендної плати за період вересня-листопад 2016 року та розірвати договір оренди від 03.09.2009, у звязку з несплатою орендних платежів не протязі 3 місяців.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обовязку щодо здійснення оплати орендної плати, а також можливість розірвання договору у випадку передбаченому чинним законодавством України.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Правовідносини сторін договору регулюються також Законом України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законом з питань оренди державного та комунального майна та, відповідно до частин 1 та 2 статті 1 цього Закону, регулює організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідачем не надано суду доказів внесення орендної плати за період вересень-листопад 2016 року, відтак, суд дійшов висновку про доведеність факту існування боргу відповідача перед позивачем на загальну суму 2 702,82грн.

Як визначено ст. 782 ЦК України, Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ст. 291 ГК України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 26 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Крім того, як визначено в п. 5.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», вирішуючи питання щодо дострокового розірвання договору оренди у зв'язку з несплатою орендарем (наймачем) платежів, господарським судам слід враховувати таке.

Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

За вказаних обставин, враховуючи, що сторонами не надано суду доказів внесення відповідачем орендної плати за період з вересень-листопад 2016 року, тобто протягом 32 місяців, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимоги позивача про розірвання договору оренди від 03.09.2009

В силу ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 2756,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Газтехсервіс-2000 на користь Ірпінського міжрайонного управління водного господарства 2702,82грн, а також 2756,00грн рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Розірвати договір оренди модуля автогазозаправного пункту від 03.09.2009, укладений між Дочірнім підприємством Газтехсервіс-2000 та Ірпінським міжрайонним управлінням водного господарства, та посвідчений нотаріально за №857.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текс рішення складено 07.03.2017.

Суддя С.І. Чонгова