КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. справа№ 908/1499/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Денисенко Ю.О.

відповідача - Гудзевич О.М., Шуліма Д.В.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія"

у справі № 908/1499/16 (суддя - Пукшин Л.Г.)

на рішення Господарського суду м. Києва від 07.09.2016 р.

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж

до Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія"

про стягнення 219340,72 грн

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (далі - позивач) звернулось з позовом до Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 131 973,92 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 11983 від 01.12.2010 р., 5 153,39 грн вартості послуг з компенсації перетоків реактивної електроенергії, 10 251,49 грн пені, 10 688,69 грн 3% річних, 105 927,06 грн інфляційних втрат.

В процессі розгляду справи місцевим судом, позивач звернувся із клопотанням про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 130 048,57 грн основного боргу за спожиту активну електричну енергію, 14 594,79 грн заборгованості за перевищення договірної величини, 6 500,95 грн вартості послуг з компенсації перетоків реактивної електроенергії, 10 251,49 грн пені, 14 111,19 грн 3% річних та 123 970,31 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.09.2016 р. у справі № 908/1499/16 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 07.09.2016 р., Державне підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що 05.02.2013 р. Філія Української авіаційної транспортної компанії «Аеропорт Запоріжжя вантажний» була ліквідована та її працівники не підписували акти про спожиту електричну енергію, а тому відсутні підстави для сплати основної заборгованості та нарахованих пені, інфляційних втрат, 3% річних за період з лютого 2013 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 р. порушено апеляційне провадження у справі № 908/1499/16 та призначено її до розгляду на 07.02.2017 р.

30.01.2017 р. через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 07.02.2017 р. в режимі відеоконференції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 р. клопотання представника Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 р. було відкладено розгляд справи до 28.02.2017 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

01.12.2010 р. між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (далі - постачальник) та Державним підприємством "Українська авіаційна транспортна компанія" в особі директора Філії Української авіаційної транспортної компанії «Аеропорт Запоріжжя вантажний» (далі - споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 11983 (далі - договір).

Відповідно до п. 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору при виконанні умов цього договору, а також при вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Як передбачено п. 2.3.4 договору, споживач зобов'язується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно умовами додатка № 4 "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" та додатка № 5 "Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії".

Згідно з п. 2.3.5 договору споживач також зобов'язується здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком № 6 "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії".

За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику електричної енергії двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 000 кВт год. і більше (п. 4.2.2 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору облік електроенергії, спожитої споживачем та(або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ.

Пунктом 7.5 договору сторони погодили, що порядок зняття показів розрахункових приладів обліку та відомості про точки розрахункового обліку споживача та субспоживачів наведені в додатку № 5 "Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії" і в додатку № 6.1 "Перелік точок розрахункового обліку реактивної електричної енергії".

Згідно з умовами п. 7.9 договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов договору оформлюється та надається "Акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" (додаток № 5.1), "Акт про обсяги перетікання реактивної енергії із мереж споживача в мережі постачальника електричної енергії протягом розрахункового періоду" (додаток № 6.4).

Відповідно до п. 8.1.2 договору споживач передає електричну енергію субспоживачам, перелік яких визначений у п. 8 додатка № 5 у межах дозволеної до використання потужності та в обсягах, доведених до відома споживача (див. п. 8.4.3 договору) субспоживачами, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору.

За підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого споживачем "Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача (п. 7 додатку № 4 до договору).

Відповідно до п. п. 10, 11 додатку № 4 до договору рахунки або платіжні вимоги-доручення пред'являються постачальником у банк споживача через уповноважений банк постачальника, у якому відкритий поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Споживач зобов'язаний після розрахункового періоду і проведення постачальником розрахунку обсягу використаної електроенергії у разі не одержання рахунка або вимоги-доручення до 10 числа, направити свого уповноваженого представника отримати платіжні документи на сплату спожитої електроенергії, і не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим здійснити оплату.

Додатком № 5 до укладеного договору сторони погодили графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії.

В пунктах 4, 5 додатку № 6 визначено, що за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення на оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії. Сума платежу визначається з обсягів фактично спожитої та генерованої споживачем реактивної електричної енергії, згідно даних, наданих споживачем, відповідних актів та умов цього додатку з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача. Споживач зобов'язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому постачальником електричної енергії.

Згідно з п. 9.4 договір набирає чинності 01.12.2010 р. і укладається на термін до 31.12.2011 р. Договір вважається щорічно продовжений на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, не виконав свої зобов'язання за укладеним договором та не оплатив вартість спожитої активної електричної енергії та послуги по компенсації перетоків реактивної електричної енергії, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за спожиту активну енергію, за об'єми протікання реактивної енергії, що утворилася за період з вересня 2014 по травень 2016 року, та заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за жовтень, листопад 2014 та січень 2015 року.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Вбачається, що відповідачем протягом спірного періоду з жовтня 2014 року по травень 2016 року було спожито активної електричної енергії на загальну суму 130 048,57 грн та 6 500,95 грн - за об'єми протікання реактивної енергії, зокрема:

У вересні 2014 року відповідно до акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію спожито 4 803 кВт год. та 02.10.2014 р. позивачем виставлений рахунок на оплату № 11983/9а на суму 7 109,40 грн.

Відповідно до акту про обсяги перетікання реактивної енергії з мереж позивача в мережі відповідача протягом розрахункового періоду отримано 8 400 кВАр год. та на оплату виставлений рахунок від 02.10.2014 р. за № 11983/9р на суму 270,65 грн.

Виставлені рахунки відповідачем отримані 02.10.2014 p., що підтверджується журналом видачі рахунків за вересень 2014 р.

У жовтні 2014 року спожито активної електричної енергії - 9 510 кВт год. та виставлено рахунок від 04.11.2014 р. за № 11983/10а на суму 14 076,71 грн; отримано реактивної енергії - 9 600 кВАр. год. та виставлено рахунок від 04.11.2014 р. за № 11983/10р на суму 304,49 грн. Рахунки були отримані відповідачем 04.11.2014 р.

У листопаді 2014 року спожито активної електричної енергії - 12 460 кВт год. та виставлено рахунок від 02.12.2014 р. за № 11983/11а на суму 18 443,29 грн; отримано реактивної енергії - 9840 кВАр. год. та виставлено рахунок від 02.12.2014 р. за № 11983/11р на суму 307,25 грн. Рахунки отримані відповідачем 02.12.2014 р.

У грудні 2014 року спожито активної електричної енергії - 6 470 кВт год. та виставлено рахунок від 05.01.2015 р. за № 11983/12а на суму 9 768,66 грн; отримано реактивної енергії - 8400 кВАр. год. та виставлено рахунок від 05.01.2015 р. за № 11983/12р на суму 274,36 грн. Рахунки отримані відповідачем 05.01.2015 р.

У січні 2015 року спожито активної електричної енергії - 15 914 кВт год. та виставлено рахунок від 03.02.2015 р. за № 11983/1а на суму 25 228,79 грн; отримано реактивної енергії - 7 320 кВАр. год. та виставлено рахунок від 03.02.2015 р. за № 11983/1р на суму 265,37 грн. Рахунки отримані відповідачем 03.02.2015 р.

У лютому 2015 року спожито активної електричної енергії - 4 956 кВт год. та виставлено рахунок від 03.03.2015 р. за № 11983/2а на суму 7 856,84 грн; отримано реактивної енергії - 8 160 кВАр. год. та виставлено рахунок від 03.03.2015 р. за № 11983/2р на суму 296,87 грн. Рахунки отримані відповідачем 03.03.2015 р.

У березні 2015 року спожито активної електричної енергії - 4 812 кВт год. та виставлено рахунок від 02.04.2015 р. за № 11983/3а на суму 8 010,25 грн; отримано реактивної енергії - 3000 кВАр. год. та виставлено рахунок від 02.04.2015 р. за № 11983/3р на суму 225,07 грн. Рахунки отримані відповідачем 02.04.2015 р.

У квітні 2015 року спожито активної електричної енергії - 1 298 кВт год. та виставлено рахунок від 06.05.2015 р. за № 11983/4а на суму 2 182,36 грн; отримано реактивної енергії - 7560 кВАр. год. та виставлено рахунок від 06.05.2015 р. за № 11983/4р на суму 289,91 грн. Рахунки отримані відповідачем 06.05.2015 р.

У травні 2015 року спожито активної електричної енергії - 2 642 кВт год. та виставлено рахунок від 08.06.2015 р. за № 11983/5а на суму 4 391,00 грн; отримано реактивної енергії - 0 кВАр. год. Рахунок отриманий відповідачем 08.06.2015 р.

У червні 2015 року спожито активної електричної енергії - 1 219 кВт год. та виставлено рахунок від 02.07.2015 р. за № 11983/6а на суму 2 092,54 грн; отримано реактивної енергії - 13 560 кВАр. год. та виставлено рахунок від 02.07.2015 р. за № 11983/6р на суму 784,46 грн. Рахунки отримані відповідачем 02.07.2015 р.

У липні 2015 року спожито активної електричної енергії - 2 051 кВт год. та виставлено рахунок від 04.08.2015 р. за № 11983/7а на суму 3 696,72 грн; отримано реактивної енергії - 4 200 кВАр. год. та виставлено рахунок від 04.08.2015 р. за № 11983/7р на суму 179,52 грн. Рахунки отримані відповідачем 04.08.2015 р.

У серпні 2015 року спожито активної електричної енергії - 1 330 кВт год. та виставлено рахунок від 02.09.2015 р. за № 11983/8а на суму 2 397,19 грн; отримано реактивної енергії - 4 440 кВАр. год. та виставлено рахунок від 02.09.2015 р. за № 11983/8р на суму 190,85 грн. Рахунки отримані відповідачем 02.09.2015 р.

У вересні 2015 року спожито активної електричної енергії - 1 250 кВт год. та виставлено рахунок від 02.10.2015 р. за № 11983/9а на суму 2 253,00 грн; отримано реактивної енергії - 9 360 кВАр. год. та виставлено рахунок від 02.10.2015 р. за № 11983/9р на суму 398,26 грн. Рахунки отримані відповідачем 02.10.2015 р.

У жовтні 2015 року спожито активної електричної енергії - 1 335 кВт год. та виставлено рахунок від 04.11.2015 р. за № 11983/10а на суму 2 436,32 грн; отримано реактивної енергії - 7 200 кВАр. год. та виставлено рахунок від 04.11.2015 р. за № 11983/10р на суму 303,04 грн. Рахунки отримані відповідачем 04.11.2015 р.

У листопаді 2015 року спожито активної електричної енергії - 1 996 кВт год. та виставлено рахунок від 07.12.2015 р. за № 11983/11а на суму 3 642,62 грн; отримано реактивної енергії - 9 600 кВАр. год. та виставлено рахунок від 07.12.2015 р. за № 11983/11р на суму 405,58 грн. Рахунки отримані відповідачем 07.12.2015 р.

У грудні 2015 року спожито активної електричної енергії - 48 кВт год. та виставлено рахунок від 05.01.2016 р. за № 11983/12а на суму 87,60 грн; отримано реактивної енергії - 6 360 кВАр. год. та виставлено рахунок від 05.01.2016 р. за № 11983/12р на суму 264,78 грн. Рахунки отримані відповідачем 05.01.2016 р.

У січні 2016 року спожито активної електричної енергії - 1 943 кВт год. та виставлено рахунок від 03.02.2016 р. за № 11983/1а на суму 3 705,84 грн; отримано реактивної енергії - 9 000 кВАр. год. та виставлено рахунок від 03.02.2016 р. за № 11983/1р на суму 392,63 грн. Рахунки отримані відповідачем 03.02.2016 р.

У лютому 2016 року спожито активної електричної енергії - 585 кВт год. та виставлено рахунок від 03.03.2016 р. за № 11983/2а на суму 1 115,76 грн; отримано реактивної енергії - 9 600 кВАр. год. та виставлено рахунок від 03.03.2016 р. за № 11983/2р на суму 408,79 грн. Рахунки отримані відповідачем 03.03.2016 р.

У березні 2016 року спожито активної електричної енергії - 1 497 кВт год. та виставлено рахунок від 05.04.2016 р. за № 11983/3а на суму 2855,20 грн; отримано реактивної енергії - 6 360 кВАр. год. та виставлено рахунок від 05.04.2016 р. за № 11983/3р на суму 269,16 грн. Рахунки отримані відповідачем 05.04.2016 р.

У квітні 2016 року спожито активної електричної енергії - 2 871 кВт год. та виставлено рахунок від 06.05.2016 р. за № 11983/4а на суму 5 475,80 грн; отримано реактивної енергії - 6 360 кВАр. год. та виставлено рахунок від 24.05.2016 р. за № 11983/4р на суму 100,96 грн. Рахунки були направлені на адреси відповідача, що підтверджується матеріалами справи;

У травні 2016 року спожито активної електричної енергії - 1 595 кВт год. та виставлено рахунок від 03.06.2016 р. за № 11983/5а на суму 3 222,68 грн; отримано реактивної енергії - 6 360 кВАр. год. та виставлено рахунок від 03.06.2016 р. за № 11983/5р на суму 568,96 грн. Рахунки були направлені на адреси відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

У жовтні - листопаді 2014 року та січні 2015 року відповідачем було спожито активну енергію в обсягах, що перевищує договірні величини, зокрема:

- у жовтні 2014 року перевищення договірної величини споживання електричної енергії склало 2 169 кВт год., у зв'язку з чим позивачем було виставлено рахунок на оплату за № 11983/10 п від 17.11.2014 на суму 2 674,46 грн;

- листопаді 2014 року перевищення договірної величини споживання електричної енергії склало 5 968 кВт год., у зв'язку з чим позивачем було виставлено рахунок на оплату за № 11983/11 п від 18.12.2014 р. на суму 7 361,53 грн;

- у січні 2015 року перевищення договірної величини споживання електричної енергії склало 3 450 кВт год., у зв'язку з чим позивачем було виставлено рахунок на оплату за № 11983/1 п від 18.02.2015 р. на суму 4 557,80 грн.

Вищевказані рахунки були отримані відповідачем, проте не оплачені у повному обсязі.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 130 048,57 грн, за послуги по компенсації перетоків реактивної електричної енергії у сумі 6 500,95 грн та за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у сумі 14 594,79 грн є обгрунтованими, документально доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи скаржника про те, що 05.02.2013 р. Філія Української авіаційної транспортної компанії «Аеропорт Запоріжжя вантажний» була ліквідована та її працівники не підписували акти про спожиту електричну енергію, а тому відсутні підстави для сплати основної заборгованості, колегія суддів вважає необгрунтованими, враховуючи наступне.

Як було встановлено вище, договір про постачання електричної енергії № 11983 від 01.12.2010 р. було укладено саме з відповідачем за адресою розташування філії Української авіаційної транспортної компанії «Аеропорт Запоріжжя вантажний» у м. Запоріжжі.

Крім того, скаржником не надано доказів того, що споживання електричної енергії за об'єктом припинилось, також відповідач не повідомляв енергопостачальника в установленому законом порядку про припинення дії укладеного договору.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 10 251,49 грн пені за період з 01.03.2015 р. по 29.02.2016 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.2.1 договору за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 7 додатка № 4) споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобов'язання по сплаті, в розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Як передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статті 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України обмежують граничний розмір пені подвійною обліковою ставкою НБУ.

Отже, розмір пені не може перевищувати той розмір, який встановлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України. Таку ж правову позицію підтримує і Верховний Суд України (постанова ВСУ від 24.10.2011р. у справі № 25/187).

Отже, враховуючи факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання щодо сплати за спожиту електроенергію, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, шо вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 10 251,49 грн за період з 01.03.2015 р. по 29.02.2016 р. є обґрунтованими, розмір їх перевірений судом, відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладеного договору.

Пеня нарахована позивачем відповідними періодами, при цьому, тривалість цих періодів не перевищує шестимісячного строку, який передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Також, за неналежне виконання умов укладеного договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 14 111,19 грн та 123 970,31 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Крім того, оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненнями грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України.

Як передбачено п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 р. № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права», сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожен місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 14 111,19 грн та 123 970,31 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 07.09.2016 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 07.09.2016 р. у справі № 908/1499/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 908/91499/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко