ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2017 р. Справа № 905/22/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В. розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця

в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю Керампромсервіс

про стягнення 51 650,00 грн.

за участю представників сторін :

позивач 1) ОСОБА_1, предст. за дов. від 25.10.2016;

2) ОСОБА_2, предст. за дов. від 25.10.2016;

відповідач не зявився.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Керампромсервіс (далі-відповідач) про стягнення 51 650,00 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в червні 2016 року відповідачем допущена помилка в накладній відносно маси вантажу, який було відправлено відповідачем із станції Мерцалове Донецької залізниці на станцію Одеса-Порт Одеської залізниці.

Позивач зазначає, що підставою для покладення на відповідача (відправника) відповідальності згідно ст. 122 Статуту залізниць України за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт від 12.07.2016, який було складено відповідно до вимог ст. 129 Статуту залізниць України. Згідно ст. 122 Статуту залізниць України та п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084, за невірно зазначену у накладній масу.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача штраф в розмірі 51650,00 грн. згідно із ст. 118 Статуту залізниць України, тобто у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.01.2017 справу №905/22/17, на підставі ст. 17 ГПК України, передано до господарського суду Київської області за встановленою підсудністю.

Ухвалою суду від 31.07.2017 прийнято справу № 905/22/17 до свого провадження та призначено до розгляду на 27 лютого 2017.

Присутні в судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання 27.02.2017., хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та завчасно (повідомлення про вручення поштового відправлення 07.02.2017), про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення до суду не надсилав. Правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався та відзив на позовну заяву не надав.

З даного приводу суд зазначає, що у випадку незявлення у засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція зазначена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Частиною 1 статті 85 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, у судовому засіданні 27.02.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

встановив:

В червні 2016 року зі станції Мерцалове Донецької залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю «Керампромсервіс» здійснило відправлення вагону №96395710 (надалі- вагон) згідно накладної №49361710 на станцію Одеса-Порт (експорт) Одеської залізниці.

При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, на підставі статті 24 Статуту залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно приписів ст. 3 Закону України Про залізничний транспорт визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. за № 457 визначені обовязки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (п. 2 ст. 1 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів (далі - Правила).

Відповідно до статті 6 ч. 1 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення;.

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. розділом 4 Правила оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Маса вантажу згідно статті 37 ч. 3 Статуту та п. 5 Правила приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правила оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24 листопада 2000 р. за № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Згідно п. 28 Правила приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку спірні вагони є напіввагонами, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Так, як вбачається з матеріалів справи, по прибутті вагону на 1 станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складено комерційний акт НА № 001810/320/384 від 12.07.2016.

Вказаною перевіркою було виявлено, що в накладній №49361710 у вагоні №96395710 вказана маса вантажу складає 65000 кг. При цьому, фактично встановлено, що маса вантажу складає 66250 кг, що на 1250 кг більше, ніж вказано у накладній та на 1250 кг більше, ніж вантажопідйомність вагону.

Статтею 24 частини 3 Статуту залізниць України відзначається, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

В свою чергу, статтею 122 Статуту встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту (п. 3.15 Розяснення Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 р. за № 04-5/225) та Оглядового листа Вищого Господарського суду України від 29.11.07 № 01-8/917, щодо штрафу нарахованого у розмірі відповідно до статті 118 Статуту, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитків.

Згідно ст. 118 Статуту, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Таким чином, оскільки встановлено, що відповідачем допущено помилку при заповненні накладної № 49361710 щодо маси вантажу, що є підставою для покладення на відповідача господарських санкцій, яка за розрахунком наданим позивачем складає 51 650,00 грн. (10 330*5), де 10 330 грн. провізна плата за вагон згідно накладної від станції Мерцалове Донецької залізниці до станції Одеса-Порт (експ.) Одеської залізниці; 5 кількість провізних плат.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Керампромсервіс штрафу за неправильне зазначення маси вантажу у перевізних документах, який є арифметично вірним, є обґрунтованими, документально підтверджуються та, відповідно, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Керампромсервіс, (08292, Київська область, м. Буча, вул.. Заводська, 2, код 37802926) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, код 40081237) 51 650 (пятдесят одну тисячу шістсот пятдесят) грн. 00 коп. штрафу, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 02.03.2017

Суддя О.В. Щоткін