КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. Справа№ 910/4678/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Чорної Л.В.

Разіної Т.І.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 02.03.2017 року по справі №910/4678/16 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2016р.

у справі №910/4678/16 (суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології"

треті особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: 1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Діскавері-бурове обладнання (Україна)", 2.Товариство з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - 3.Національний банк України, 4.Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсними договорів та зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року Публічне акціонерне товариство "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (далі-відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" (далі-відповідач 2) про:

1.Визнання недійним Договору відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S, посвідченого 26.12.2014 Джуринською Л. В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 2315, що 31.01.2015р. укладений між відповідачами, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В. за реєстровим номером 211;

2.Визнання недійним Договору відступлення права вимоги від 04.02.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В., за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс";

3.Витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на користь Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування складів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича права вимоги за:

- кредитним договором №196/12-КL від 28 серпня 2012 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього;

- договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., 28 серпня 2012 року за реєстровим номером 2184, з усіма додатковими угодами до нього;

- договором застави корпоративних прав (прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ (Україна)") № б/н від 30 серпня 2012 року, з усіма додатковими угодами до нього,

шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича прав вимоги за кредитним договором №196/12-КL від 28 серпня 2012 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього;

- договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., 28 серпня 2012 року за реєстровим номером 2184, з усіма додатковими угодами до нього;

- договором застави корпоративних прав (прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ (Україна)") № б/н від 30 серпня 2012 року, з усіма додатковими угодами до нього;

- кредитним договором № 255/1/13-КL від 23 вересня 2013 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" та Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього;

- договором іпотеки, посвідченим Кирилюком Д.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23 вересня 2013 року за реєстровим № 3591, який укладений між Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК" та Дочірнім підприємством "СТРОЙ МАРКЕТ ПЛЮС";

- договором іпотеки, посвідчений Кирилюком Д.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 11 жовтня 2013 року за реєстровим № 3747, який укладений між Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАГМАР-ІНВЕСТ",

шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" майнових прав за:

- кредитним договором № 196/12-КL від 28 серпня 2012 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього;

- договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., 28 серпня 2012 року за реєстровим номером 2184, з усіма додатковими угодами до нього;

- договором застави корпоративних прав (прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ (Україна)") №б/н від 30 серпня 2012 року, з усіма додатковими угодами до нього,

шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича прав вимоги за Кредитним договором №196/12-КL від 28 серпня 2012 року, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього;

- договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., 28 серпня 2012 року за реєстровим номером 2184, з усіма додатковими угодами до нього;

- договором застави корпоративних прав (прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ (Україна)") № б/н від 30 серпня 2012 року з усіма правами, що передбачені даними договорами;

- кредитним договором № 255/1/13-КL від 23 вересня 2013 року, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього;

- договором іпотеки, посвідченим 23.09.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В., за реєстровим № 3591, який укладений між Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК" та Дочірнім підприємством "СТРОЙ-МАРКЕТ ПЛЮС";

- договір іпотеки, посвідчений 11.10.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В., за реєстровим № 3747, який укладений між Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАГМАР-ІНВЕСТ".

4.Зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" повернути Публічному акціонерному товариству "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича оригінали наступних документів:

- кредитний договір №196/12-KL від 28.08.2012р., укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 28.08.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І. В. за реєстровим № 2184, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір застави корпоративних прав (права на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ (Україна)" від 30.08.2012р. з усіма змінами та доповненнями до нього;

- кредитний договір № 255/1/13-KL, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фросбі - М", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 23.09.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстровим № 3591, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Дочірнім підприємством "Строй-маркет плюс", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 11.10.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д. В. за реєстровим № 3747, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дагмар - Інвест", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір поруки №255/1/13-KL/Р-1 від 23.09.2013р., укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Компанією "Ансуса Лімітед".

5.Скасування запису про внесення змін до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна 14711154 щодо зміни обтяжувача, вчинений 31 січня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. на підставі Договору відступлення права вимоги від 31 січня 2015 року щодо зміни обтяжувача з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС";

6.Скасування запису про внесення змін до реєстраційного запису державного реєстру обтяжень рухомого майна 14711155 щодо зміни обтяжувача, вчинений 31 січня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. на підставі Договору відступлення права вимоги від 31 січня 2015 року щодо зміни обтяжувача з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС";

7.Скасування запису про внесення змін до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна 12944475 щодо зміни обтяжувача, вчинений 04 лютого 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. на підставі Договору відступлення прав вимоги від 04 лютого 2015 року, посвідчений Джуринською Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС";

8.Скасування змін в запис про реєстрацію іпотек 1285063 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо іпотекодержателя внесені на підставі Договору відступлення прав вимоги від 04 лютого 2015 року, посвідчений Джуринською Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС";

9.Скасування змін в запис про реєстрацію обтяження 1285130 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо обтяжувача, внесені на підставі Договору відступлення прав вимоги від 04 лютого 2015 року, посвідчений Джуринською Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС".

Позовні вимоги мотивовані недодержанням в момент вчинення правочинів - договору відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S та договору відступлення права вимоги від 04.02.2015р. їх сторонами вимог встановлених законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2016р. у справі №910/4678/16 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 07.06.2016р., відповідач 1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на неповне з'ясування обставин господарським судом, що мають значення для справи; на порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивачем та третіми особами 2, 3 та 4 надано відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші сторони не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст. 96 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, відповідач 2 та третя особа 4 наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з'явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання з розгляду апеляційної скарги та те, що неявка відповідача 2 та третьої особи 4 не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останніх.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзивів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне:

26.12.2014р. між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології" було укладено договір банківського вкладу №82/1/1 (строком до 30-ти днів) від 26.12.2014р. на суму в розмірі 59 371 916, 00 грн.

Для забезпечення виконання умов договору банківського вкладу №82/1/1 (строком до 30-ти днів) від 26.12.2014р. між ПАТ «ЗЛАТОБАНК», як заставодавцем, та ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології", як заставодержателем, було також укладено договір застави майнових прав № 82/1/1-S, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В. за реєстровим номером 2315, яким передано в заставу ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології" майнові права за кредитними договорами визначеними в останньому.

В подальшому, 23.01.2015р. між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології" було укладено договір про знесення змін і доповнень до договору застави майнових прав №82/1/1-S, яким п.п.1.1, 1.2, 1.3 договору застави виклали в новій редакції. Так, зокрема, було передано в заставу за даним договором майнові права за наступними кредитними договорами:

- кредитним договором №255/1/13-КL від 23.09.2013р., укладеним між заставодавцем та ТОВ "ФРОСБІ-М" (третьою особою 2);

- кредитним договором №196/12-КL від 28.09.2012р., укладеним між заставодавцем та ТОВ "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)" (третьою особою 1).

Договором про внесення змін і доповнень до договору застави майнових прав №82/1/1-S від 23.01.2015р. його сторонами було викладено у наступній редакції п. 1.7 договору застави майнових прав №82/1/1-S: "1.7. у зв'язку з укладенням цього договору та з метою забезпечення реалізації прав заставодержателя на звернення на предмет застави, заставодавець в день укладання договору передає оригінали договорів, вказані в підпунктах 1.1.1, 1.1.2 пункту 1.1 договору, на відповідальне зберігання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Джуринській Л. В. Вказані в цьому пункті оригінали документів, передаються приватним нотаріусом заставодержателю, в разі надання заставодержателем нотаріусу письмового повідомлення про наявність у нього права звернення стягнення на предмет застави, та відповідні підтверджуючі документи".

Матеріалами справи підтверджено, що 23.01.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В. було отримано на зберігання від Публічного акціонерного товариства "Златобанк" документи за описом, в тому числі:

- кредитний договір № 196/12-КL від 28.08.2012р., укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 28.08.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І. В. за реєстровим № 2184, укладений ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір застави корпоративних прав (права на частку в статутному капіталі ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" від 30.08.2012р. з усіма змінами та доповненнями до нього;

- кредитний договір №255/1/13-KL, укладений між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ТОВ "Фросбі - М", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 23.09.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д. В. за реєстровим № 3591, укладений між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ДП "Строй - маркет плюс", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 11.10.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д. В. за реєстровим № 3747, укладений між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ТОВ "Дагмар - Інвест", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір поруки №255/1/13-KL/Р-1 від 23.09.2013р., що укладений між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та Компанією "Ансуса Лімітед".

Як свідчать матеріали справи, ПАТ «ЗЛАТОБАНК» свої зобов'язання щодо повернення суми вкладу (депозиту) за договором депозиту не виконав, сума вкладу не була повернута ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології". Доказів протилежного сторонами не надано суду.

26.01.2015р. між ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології", як первісним кредитором, та ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс", як новим кредитором, було укладено договір відступлення права вимоги №26/01-15/1, яким первісний кредитор передав новому кредитору (відповідачу - 1) право вимоги за договором банківського вкладу №82/1/1 (строком до 30-ти днів) від 26.12.2014р. (далі - депозитний договір).

Пунктом 1.1.1. договору відступлення права вимоги №26/01-15/1 від 26.01.2015р. його сторонами було погоджено, що у зв'язку з відступленням прав за депозитним договором на підставі цього договору здійснюється відступлення прав за договором забезпечення, яким забезпечується виконання боржником умов депозитного договору перед первісним кредитором, а саме за: договором застави майнових прав № 82/1/1-S від 26.12.2014р., посвідченим Джуринською Л.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26.12.2014р. за реєстровим номером 2315.

Відступлення прав за договором, що забезпечує виконання зобов'язань за депозитним договором здійснюється шляхом укладення окремого договору відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S від 26.12.2014р. та подальшого внесення інформації про заміну кредитора (заставодержателя), яка підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в день укладання сторонами такого договору відступлення (п. 1.7 договору відступлення права вимоги № 26/01-15/1 від 26.01.2015р.).

Згідно із п.1.8 договору відступлення права вимоги № 26/01-15/1 від 26.01.2015р. загальна сума коштів за відступлення права вимоги за депозитним договором, яку новий кредитор зобов'язаний перерахувати первісному кредитору, складає 59 371 916,00 грн.

Права, що відступаються згідно умов цього договору вважаються відступленими (переданими) в повному обсязі первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день укладення сторонами цього договору (п.1.9 договору відступлення права вимоги №26/01-15/1 від 26.01.2015р.).

31.01.2015р. між ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології", як первісним заставодержателем, та ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс", як новим заставодержателем, було укладено договір відступлення права вимоги за договором застави майнових прав №82/1/1-S, відповідно до умов якого первісний заставодержатель відступив новому заставодержателю права вимоги за договором застави майнових прав №82/1/1-S від 26.12.2014р. Вищевказаний договір відступлення права вимоги посвідчений 31 січня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., за реєстровим номером 211.

Згідно із п.2.1 договору відступлення права вимоги від 31.01.2015р. за договором застави майнових прав №82/1/1-S моментом переходу права вимоги первісного заставодержателя за договором застави є момент підписання цього договору та його нотаріального посвідчення.

В день укладання цього договору, за заявою первісного заставодержателя здійснюється заміна особи заставодержателя з ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології" на ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс", шляхом внесення інформації про заміну кредитора (заставодержателя), яка підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (п.2.4 договору відступлення права вимоги від 31.01.2015р. за договором застави майнових прав № 82/1/1-S).

В подальшому, між ПАТ «ЗЛАТОБАНК», як первісним кредитором, та ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс", як новим кредитором, було укладено договір відступлення права вимоги від 04.02.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., за реєстровим номером 236, відповідно до умов якого ПАТ «ЗЛАТОБАНК» передав ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс", з метою часткового виконання зобов'язань за договором банківського вкладу №82/1/1 (строком до 30 днів) від 26.12.2014р., щодо повернення новому кредитору депозиту в сумі 59 371 916,00 грн., права вимоги за кредитним договором №196/12-КL від 28.08.2012р. та договорами, що укладені для забезпечення його виконання.

Відповідно до п.1.3 договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015р. передача права вимоги згідно умов договору здійснюється у зв'язку з відступленням новому кредитору Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" прав за договором депозиту та за договором застави, згідно умов договору про відступлення права вимоги №26/01-15/1 укладеним 26.01.2015р. та умов договору відступлення прав вимоги за договором застави майнових прав №82/1/1-S, посвідченого 26.12.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В., за реєстровим номером 2315.

Права, що відступаються згідно умов цього договору вважаються відступленими (переданими) в повному обсязі первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день підписання цього договору сторонами, скріплення його печатками сторін та його нотаріального посвідчення (п. 1.9 договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015р.).

Згідно із п.1.11 договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015р. в день укладання цього договору сума, що має бути повернута первісним кредитором новому кредиторові відповідно до договору банківського вкладу №82/1/1 (строком до 30 днів) від 26.12.2014р. зменшується на 40 522 415,26 грн. та складає 19 376 528,16 грн.

Відповідно до п.2.3 договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015р. з урахуванням п.1.7 договору застави (щодо відповідального зберігання документів), приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. передаються новому кредитору оригінали документів на підтвердження права вимоги за кредитним договором № 196/12-К L від 28.08.2012р. (точний перелік документів наведений сторонами у вказаному пункті договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015р.)

На виконання умов договору відступлення права вимоги від 04.02.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В. було внесені зміни в:

- Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо іпотекодержателя та обтяжувача з ПАТ «ЗЛАТОБАНК» на ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс", що підтверджено матеріалами справи, щодо об'єкта обтяження: нерухоме майно, нежилі (нежитлові) будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Стрий, вул. Яворницького Д., буд. 41;

- Державний реєстр обтяжень рухомого майна щодо заміни обтяжувача з ПАТ «ЗЛАТОБАНК» на ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс", що підтверджено матеріалами справи, щодо об'єкта обтяження: майнові права, корпоративні права на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ (Україна)", що відповідає 99,999 % статутного капіталу товариства.

13.02.2015р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.02.2015 № 30 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «ЗЛАТОБАНК».

Рішенням Господарського суду міста Києва по справі №910/9668/15 від 15.06.2015р. за позовом ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі - М", Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про визнання договору застави та договору про внесення змін і доповнень недійсними був задоволений повністю.

Зазначеним рішенням суду визнано недійсним договір застави майнових прав №82/1/1-S від 26 грудня 2014 року та договір про внесення змін і доповнень до договору застави майнових прав №82/1/1- S від 23 січня 2015 року, укладені між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2015р. рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2015р. по справі №910/9668/15 залишено без змін. Згодом, рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2015р. по справі №910/9668/15 було залишено без змін ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2016р. в результаті перегляду зазначеного рішення за нововиявленими обставинами. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2016р. ухвала Господарського суду міста Києва від 31.03.2016р. у справі №910/9668/15 була також залишена без змін.

У справі №910/9668/15 Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що ПАТ «ЗЛАТОБАНК», в порушення вимог, встановлених ч.1 ст.588 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.18 Закону України "Про заставу", і умов, передбачених підпунктом 3.4.2 договорів застави №12/ЗМ та №34/ЗМП, передав ТОВ «Універсальні Інформаційні Технології" на підставі договору застави №82/1/1-S спірні майнові права без відповідного дозволу Національного Банку України. Отже, договір застави від 26.12.2015р. та договір про внесення змін до останнього від 23.01.2015р. мають ознаки недійсності у зв'язку з відсутністю згоди Національного Банку України на їх укладення.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2015р. у справі №910/3092/15-г за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" до ПАТ «ЗЛАТОБАНК» про зобов'язання укласти договір відступлення права вимоги за кредитним договором від 23.09.2013р. №255/1/13-КL в задоволенні позову було відмовлено повністю. Вказане рішення було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2015р.

Як вбачається із листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Джуринської Л. В. (вих. №05/01-16 від 19.01.2016р.) адресованого ПАТ «ЗЛАТОБАНК», копія якого наявна в матеріалах справи, Джуринська Л. В. передала ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" наступні документи:

- кредитний договір №196/12-КL від 28.08.2012, укладений між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 28.08.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І. В., за реєстровим № 2184, укладений ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір застави корпоративних прав (права на частку в статутному капіталі ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" від 30.08.2012р. з усіма змінами та доповненнями до нього;

- кредитний договір №255/1/13-KL, укладений між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ТОВ "Фросбі - М", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 23.09.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д. В., за реєстровим № 3591, укладений між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ДП "Строй - маркет плюс", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 11.10.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д. В., за реєстровим № 3747, укладений між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ТОВ "Дагмар - Інвест", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір поруки №255/1/13-KL/Р-1 від 23.09.2013р., що укладений між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та Компанією "Ансуса Лімітед".

Предметом позову у справі є вимоги позивача: про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором застави майнових прав №82/1/1-S, посвідченого 26.12.2014р.; про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 04.02.2015р.; про витребування у ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" прав вимоги за кредитним договором №196/12-КL від 28 серпня 2012 року та кредитним договором №255/1/13-КL від 23 вересня 2013 року, шляхом визнання за ПАТ "ЗЛАТОБАНК" відповідних прав вимоги; про зобов'язання ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" передати ПАТ "ЗЛАТОБАНК" документи що посвідчують відповідні права вимоги; про скасування внесених на підставі договору відступлення права вимоги від 31.01.2015р. та від 04.02.2015р. записів щодо зміни обтяжувача.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в момент укладення оскаржуваних договорів його сторонами не було дотримано вимог встановлених ст.ст.512-514, 585 Цивільного кодексу України та ст.23 Закону України «Про заставу». Крім того, судом першої інстанції до даних правовідносин було застосовано реституцію.

Згідно із ч.1 ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільного права може бути зокрема, визнання правочину недійсним.

У відповідності до частин 1 - 5 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ст.216 ЦК України).

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

В силу ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлене вище, рішенням Господарського суду міста Києва по справі №910/9668/15 від 15.06.2015р. договір застави майнових прав №82/1/1-S від 26.12.2014р. зі змінами і доповненнями було визнано недійсним.

Відповідно до положень ст. 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, договір застави майнових прав №82/1/1-S від 26.12.2014 зі змінами і доповненнями є недійсним з моменту його вчинення, і не створює жодних юридичних наслідків. Вказана обставина встановлена рішенням суду у господарській справі при розгляді якої брав участь позивач у даній справі, і відповідно така обставина не підлягає доведенню.

Враховуючи, що договір застави майнових прав №82/1/1-S від 26.12.2014р. зі змінами і доповненнями не створює для його сторін жодних юридичних наслідків, ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології" не набуло прав кредитора за кредитними договорами, зазначеними в договорі застави майнових прав №82/1/1-S від 26.12.2014р. та прав кредитора за відповідними забезпечувальними договорами.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до умов договору відступлення права вимоги від 31.01.2015р. ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" своє право вимоги за договором застави майнових прав №82/1/1-S від 26.12.2014р. Проте, ТОВ "Універсальні Інформаційні Технології" не набуло жодних прав за вказаним договором, в силу його недійсності з моменту укладення, відтак в момент укладання договору відступлення права вимоги від 31.01.2015р. його сторонами не було дотримано вимог встановлених ст. 512, 513, 514 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання його недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 31.01.2015р. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 04.02.2015р., судова колегія зазначає наступне.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що в момент укладання договору відступлення прав вимоги від 04.02.2015р. його сторонами не було дотримано вимог встановлених законодавством, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» було здійснено звернення стягнення на заставлені майнові права за кредитним договором №196/12-КL від 28.08.2012р. та договорами, що укладені для забезпечення його виконання, на виконання договору застави майнових прав №82/1/1-S від 26.12.2014р., який наразі визнаний в судовому порядку недійсним з моменту його вчинення.

Однак, судова колегія не погоджується з даним висновком суду першої інстанції в цій частині, виходячи з наступного.

Як встановлено вище, між ПАТ «ЗЛАТОБАНК», як первісним кредитором, та ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс", як новим кредитором, було укладено договір відступлення права вимоги від 04.02.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., за реєстровим номером 236, відповідно до умов якого ПАТ «ЗЛАТОБАНК» передав ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс", з метою часткового виконання зобов'язань за договором банківського вкладу №82/1/1 (строком до 30 днів) від 26.12.2014р., щодо повернення новому кредитору депозиту в сумі 59 371 916,00 грн., права вимоги за кредитним договором №196/12-КL від 28.08.2012р. та договорами, що укладені для забезпечення його виконання.

Відповідно до п.1.3 договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015р. передача права вимоги згідно умов договору здійснюється у зв'язку з відступленням новому кредитору Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" прав за договором депозиту та за договором застави, згідно умов договору про відступлення права вимоги №26/01-15/1 укладеним 26.01.2015р. та умов договору відступлення прав вимоги за договором застави майнових прав №82/1/1-S, посвідченого 26.12.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В., за реєстровим номером 2315.

Згідно із п.1.11 договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015р. в день укладання цього договору сума, що має бути повернута первісним кредитором новому кредиторові відповідно до договору банківського вкладу №82/1/1 (строком до 30 днів) від 26.12.2014р. зменшується на 40 522 415,26 грн. та складає 19 376 528,16 грн.

Права, що відступаються згідно умов цього договору вважаються відступленими (переданими) в повному обсязі первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день підписання цього договору сторонами, скріплення його печатками сторін та його нотаріального посвідчення (п. 1.9 договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015р.).

Враховуючи вищевстановлене та правовідносини які виникли між сторонами, судова колегія прийшла до висновку, що договір про відступлення права вимоги від 04.02.2015р. фактично було укладено в зв'язку з не виконанням ПАТ «Златобанк» зобов'язань за договором банківського вкладу №82/1/1 (строком до 30 днів) від 26.12.2014р., щодо повернення новому кредитору депозиту в сумі 59 371 916,00 грн., строк якого настав.

Права за кредитним договором №196/12-КL від 28.08.2012р. та договорами, що укладені для забезпечення його виконання, були відступлені на підставі окремо укладеного договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015р. за кредитним договором. Вказаний договір укладався на підставі положень ст.512-519 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).

Таким чином, договір застави (визнаний судом недійсним) та договір по відступлення права вимоги від 04.02.2015р. за кредитним договором №196/12-КL від 28.08.2012р. та договорами, що укладені для забезпечення його виконання, є окремими договорами. При укладенні договору відступлення права вимоги ПАТ «Златобанк» відступив права вимоги за кредитним договором №196/12-КL, за що отримав від ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" у власність грошові кошти, шляхом зменшення заборгованості банку перед останнім на суму 40 522 415,26 грн.

Враховуючи викладене, судова колегія не приймає до уваги посилання ПАТ «Златобанк» на те, що підставою переходу до ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" права кредитора за кредитним договором №196/12-КL від 28.08.2012р. та договорами, що укладені для забезпечення його виконання, була лише реалізація положень договору застави (визнаний судом недійсним).

Стосовно посилання ПАТ «Златобанк» та суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні, як на підставу для визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 04.02.2015р., на рішення Господарського суду м.Києва від 15.06.2015р. у справі №910/9668/15, судова колегія не приймає до уваги виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, Господарський суд м.Києва у справі №910/9668/15 дійшов висновку про те, що ПАТ «Златобанк», в порушення вимог, встановлених ч.1 ст.588 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.18 Закону України "Про заставу", і умов, передбачених підпунктом 3.4.2 договорів застави №12/ЗМП, передав ТОВ «Універсальні Інформаційні Технології" на підставі договору застави №82/1/1-S майнові права за кредитним договором №196/12-КL від 28.08.2012р. без відповідного дозволу Національного Банку України, як заставодержателя останніх.

Відповідно до ст.330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно із ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, у разі відчуження майна за відплатним договором відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі. Наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Набувач визнається добросовісним, якщо він не знав, що особа, в якої він придбав річ, не мала права її відчужувати. З цього приводу судова колегія зазначає наступне

У відповідності до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 03.06.2016р. №49708506 обтяження майнових прав за договором застави №12/ЗМП зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 07.03.2014р. за реєстраційним №14228209 (а.с.250-254 т.1).

При цьому в зазначеному реєстрі наявні наступні записи:

- обтяження 14228209;

- зареєстровано: 07.03.2014р., реєстратором: державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України;

- підстави обтяження: Договір застави майнових прав, №12/ЗМП, Національний банк України та Публічне акціонерне товариство «Златобанк»;

- об'єкт обтяження: застава майнових прав за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем (АТ «Златобанк») та боржником (юридичні та фізичні особи, згідно з реєстром) відповідно до якого боржник повинен повернути застодавцеві кредит залишковою вартістю станом на 26.02.2014р. - 3 082 025 020,89 грн.

Отже, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, які саме кредити передані в заставу та ідентифікувати їх жодним чином не представляється можливим із даного реєстру.

Крім того, сторонами не надано суду належних та допустимих доказів того, що під час укладення договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015р. ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" знало або повинно було знати про наявність обмежень, визначених у договорі застави №12/ЗМП.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" не могло знати, що ПАТ «Златобанк» не мав права відступати право вимоги за кредитним договором №196/12-КL від 28.08.2012р.

Також, судова колегія вважає, що договір відступлення права вимоги від 04.02.2015р. є оплатним виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.626 Цивільного кодексу України договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ч.1 ст.632 ЦК України).

При цьому, оплата може здійснюватися як в грошовій формі, так і в будь-якій іншій.

У відповідності до п.1.1 договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015р. ПАТ «ЗЛАТОБАНК» передав ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс", з метою часткового виконання зобов'язань за договором банківського вкладу №82/1/1 (строком до 30 днів) від 26.12.2014р., щодо повернення новому кредитору депозиту в сумі 59 371 916,00 грн., права вимоги за кредитним договором №196/12-КL від 28.08.2012р. та договорами, що укладені для забезпечення його виконання.

Згідно із п.1.11 договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015р. в день укладання цього договору сума, що має бути повернута первісним кредитором новому кредиторові відповідно до договору банківського вкладу №82/1/1 (строком до 30 днів) від 26.12.2014р. зменшується на 40 522 415,26 грн. та складає 19 376 528,16 грн.

Отже, оплата ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" була здійснена шляхом припинення зобов'язання ПАТ «Златобанк» щодо повернення частини депозиту в розмірі 40 522 415,26 грн.

Таким чином, договір про відступлення права вимоги від 04.02.2015р. є оплатним.

Більше того, ПАТ «Златобанк» уклавши договір відступлення права вимоги від 04.02.2015р. добровільно передав ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" право вимоги за кредитним договором №196/12-КL від 28.08.2012р.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку, що ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" придбало майно у власника за відплатним договором, ПАТ «Златобанк» втратив право вимоги з власної волі (внаслідок укладання відповідного договору), а тому ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" є добросовісним набувачем права вимоги за кредитним договором №196/12-КL від 28.08.2012р. та договорами, що укладені для забезпечення його виконання, тому відсутні підстави для витребування права вимоги у ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс".

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання договору відступлення права вимоги від 04.02.2015р. недійсним, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Стосовного позовних вимог про витребування у ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" права вимоги шляхом визнання за ПАТ «Златобанк» майнових прав за кредитним договором №196/12-КL від 28.08.2012р. та договорами, що укладені для забезпечення його виконання; зобов'язання ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" повернути ПАТ «Златобанк» оригінал кредитного договору №196/12-КL від 28.08.2012р. та договори, що укладені для забезпечення його виконання; скасування записів до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна 12944475, 1285063 та 1285130 щодо зміни обтяжувача, внесені на підставі Договору відступлення прав вимоги від 04 лютого 2015 року, судова колегія вважає, що останні також не підлягають задоволенню на підставі вищевикладеного та оскільки є похідними.

Щодо позовних вимог про витребування у ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" права вимоги шляхом визнання за ПАТ «Златобанк» майнових прав за кредитним договором №255/1/13-КL від 23.09.2013р. та договорами, що укладені для забезпечення його виконання; зобов'язання ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" повернути ПАТ «Златобанк» оригінал кредитним договором №255/1/13-КL від 23.09.2013р. та договорами, що укладені для забезпечення його виконання; скасування записів до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна 14711154 та 14711155 щодо зміни обтяжувача, внесені на підставі Договору відступлення прав вимоги від 31 січня 2015 року, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, виходячи з наступного.

Статтею 190 Цивільного кодексу України встановлено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно із ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання прав.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (ч. 1 ст. 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним (п. 15 листа Верховного суду України "Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за І півріччя 2015 р." від 01.07.2015 року).

У Листі Верховного суду України "Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ" від 01.07.2013 зазначено, що судовий захист речових прав може здійснюватись за вимогами, аналогічними до тих, що пред'являються для захисту права власності, якщо вони не суперечать змісту та відповідають природі відповідного речового права.

Згідно з листом Верховного суду України "Узагальнення практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 24.11.2008 ст. 330 ЦК чітко розмежовує випадки, в яких належним способом захисту порушеного права є визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності, від випадків, коли має заявлятися позов про витребування майна з чужого незаконного володіння. Якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має пред'являтися тоді, коли майно залишається у набувача. Тобто якщо вчинений один правочин і повернути майно можна шляхом застосування реституції, то ефективним способом захисту буде визнання правочину недійсним. Якщо ж набувач, який набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом.

Так, на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" було відступлено право вимоги за договором застави майнових прав №82/1/1-S від 26 грудня 2014 року (визнаний недійсним в судовому порядку) на підставі договору відступлення права вимоги за Договором застави майнових прав № 82/1/1- S від 26.12.2014 року, посвідченим 31.01.2015 (який є недійсним з підстав, викладених вище).

Отже, наразі відступлені права вимоги за кредитним договором № 255/1/13-КL від 23 вересня 2013 року перебувають у розпорядженні ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс".

На підставі вищевикладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що до даних правовідносин повинна бути застосована реституція, а саме: у ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" повинні бути витребувані права вимоги за кредитним договором № 255/1/13-КL від 23 вересня 2013 року та договорами, що укладені для забезпечення їх виконання, шляхом визнання за позивачем майнових прав за ними та оригінали документів, що засвідчують відповідні права. Таким чином, відповідні вимоги позивача правомірно задоволено судом першої інстанції як доведені та обґрунтовані.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Згідно з листом Верховного суду України "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України" від 01.04.2014 у разі здійснення державної реєстрації права власності за набувачем неправомірно відчуженого майна права власника повинні захищатися із застосуванням способу захисту, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК за позовом про визнання права власності та скасування внесеного за заявою набувача запису до Державного реєстру. Якщо запис у Державному реєстрі здійснено внаслідок укладення договору, дійсність якого оспорюється, спосіб захисту прав осіб встановлено п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК за позовом про визнання договору недійсним і скасування запису в Державному реєстрі, внесеного за заявою набувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з п. 75 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 17 жовтня 2013 року № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є договір, укладений у порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат.

Оскільки, договір відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-8 від 26.12.2014, посвідчений 31.01.2015, є недійсним з підстав недотримання в момент його укладання вимог чинного законодавства, то і записи внесені у зв'язку із укладенням даного правочину підлягають скасуванню.

Згідно з положеннями ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - частковому скасуванню; позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2016р. у справі №910/4678/16 задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 року у справі №910/4678/16 скасувати в частині задоволення позовних вимог про:

- визнання недійним Договору відступлення права вимоги від 04.02.2015р., посвідчений Джуринською Л. В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31; ідентифікаційний код 37881514);

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31; ідентифікаційний код 37881514) на користь Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування складів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича права вимоги за кредитним договором №196/12-КL від 28 серпня 2012 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього; договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., 28 серпня 2012 року за реєстровим номером 2184, з усіма додатковими угодами до нього; договором застави корпоративних прав (прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ") № б/н від 30 серпня 2012 року, з усіма додатковими угодами до нього,

шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича прав вимоги за кредитним договором № 196/12-КL від 28 серпня 2012 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього; договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., 28 серпня 2012 року за реєстровим номером 2184, з усіма додатковими угодами до нього; договором застави корпоративних прав (прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ") № б/н від 30 серпня 2012 року, з усіма додатковими угодами до нього,

шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" майнових прав за кредитним договором № 196/12-КL від 28 серпня 2012 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього; договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., 28 серпня 2012 року за реєстровим номером 2184, з усіма додатковими угодами до нього; договором застави корпоративних прав (прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ") № б/н від 30 серпня 2012 року, з усіма додатковими угодами до нього,

шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) в особі Уовноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича прав вимоги за кредитним договором № 196/12-КL від 28 серпня 2012 року, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього; договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., 28 серпня 2012 року за реєстровим номером 2184, з усіма додатковими угодами до нього; договором застави корпоративних прав (прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ") № б/н від 30 серпня 2012 року з усіма правами, що передбачені даними договорами;

- зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31; ідентифікаційний код 37881514) повернути Публічному акціонерному товариству "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича оригінали наступних документів: кредитний договір № 196/12-KL від 28.08.2012, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього; договір іпотеки, посвідчений 28.08.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І. В. за реєстровим № 2184, укладений Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього; договір застави корпоративних прав (права на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" від 30.08.2012 з усіма змінами та доповненнями до нього;

- скасування запис про внесення змін до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна 12944475 щодо зміни обтяжувача, вчинений 04 лютого 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. на підставі Договору відступлення прав вимоги від 04 лютого 2015 року, посвідчений Джуринською Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС";

- скасування зміни в записі про реєстрацію іпотек 1285063 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо іпотекодержателя внесені на підставі Договору відступлення прав вимоги від 04 лютого 2015 року, посвідчений Джуринською Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС";

- скасування зміни в записі про реєстрацію обтяження 1285130 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо обтяжувача, внесені на підставі Договору відступлення прав вимоги від 04 лютого 2015 року, посвідчений Джуринською Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС", та прийняти в цій частині позовних вимог нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

3.В решті рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2016р. у справі №910/4678/16 залишити без змін.

4.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" (01133, м.Київ, вул.Щорса, буд. 31; ідентифікаційний код 37881514) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" (03150, м.Київ, вул.Червоноармійська, буд. 55; ідентифікаційний код 34891802) на користь Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) 6 890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) грн. 00 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

5.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" (01133, м.Київ, вул.Щорса, буд. 31; ідентифікаційний код 37881514) 6 063 (шість тисяч шістдесят три) грн. 20 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

6.Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

7.Матеріали справи №910/4678/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Л.В. Чорна

Т.І. Разіна