ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" березня 2017 р.Справа № 924/1237/16
Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Шпак В.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області, м. Хмельницький

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький

про стягнення 4973,38 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю від 29.01.2016 р.

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області, м. Хмельницький звернулось до суду із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Хмельницький про стягнення 4973,38 грн., заборгованості (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) яка утворилась через неналежне виконання договору оренди індивідуального визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності. №1522 від 03.03.2014 року.

Позивач в засіданнях суду позовні вимоги підтримав та наполягай на їх задоволені.

Відповідач своїм правом участі в судових засіданнях не скористався, повноважного представника в засідання суду не направив, відзиву на позов не подав, про дату час судових засідань повідомлений належним чином відповідно до судових повісток із відміткою про вручення останніх.

Неявка в судове засідання господарського суду відповідача чи його представника не перешкоджає розгляду справи по суті.

Ухвала суду направлялась відповідачу на його юридичну адресу згідно із витягом з ЄРДПОУ : АДРЕСА_1

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу можу бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 передбачено, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

Підпунктом 3.9.1 Постанови передбачено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

03.03.2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області , з однієї сторони, та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 з другої сторони, укладено договір № 1522 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності - нежитлове приміщення загальною площею 27,0 кв.м., розміщене за адресою: Майборського, 15/1, м. Хмельницький, 29006, на першому поверсі двоповерхової будівлі, що перебуває на балансі Хмельницької філії Концерну „Військторгсервіс.

Відповідно до п.п. 3.1 орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, із змінами та доповненнями, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - січень 2014 року - 565,90 грн. (п'ятсот шістдесят п'ять гривень 90 коп.).

Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Пунктом 3.6 договору визначено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним місяцем у співвідношенні: 70% до державного бюджету, 30 % - балансоутримувачу відповідно до розрахункового документу.

Згідно п. 3.7 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (п.3.11 договору).

Пунктом 5.3 договору визначений обов'язок орендаря своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу.

Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 03.03.2014 року по 02.02.2017 року включно (п. 10.1 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою позивача.

На підставі акту приймання-передачі від 03.03..2014р. позивач передав в строкове платне користування відповідачу нежитлове приміщення, загальною площею 27 кв.м., розміщене за адресою: м.Хмельницький, вул.Майборського 15/1.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 18 листопада 2016 року за № 18-08-03161 з пропозицією сплатити заборгованість до Державного бюджету України за договором оренди, пеню та штраф, яка залишилась без відповіді.

Актом прийому передачі від 06 лютого 2017 року на підставі заяви ФОП ОСОБА_1 про припинення договору оренди, майно повернуто балансоутримувачу - концерну „Військторгсервіс.

Позивач зазначає, що на момент звернення до суді із позовом за відповідачем рахується основна заборгованість по договору оренди (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) в розмірі 4317, 63 грн., окрім того на підставі п.3.7. 3.8. позивач нараховує пеню в сумі 295,51 грн. та штраф 360,24 грн.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд до уваги приймає наступне.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Приписами ч. 1 ст. 283 ГК України, ч. 1 ст.759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до умов договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, позивач передав у строкове платне користування відповідачу державне окреме індивідуально визначене (нерухоме) майно нежитлове приміщення загальною площею 27,0 кв.м., розміщене за адресою: Майборського, 15/1, м. Хмельницький, 29006, на першому поверсі двоповерхової будівлі, що перебуває на балансі Хмельницької філії Концерну „Військторгсервіс., а відповідач зобовязувався своєчасно сплачувати орендну плату.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ч.ч. 1, 3 ст. 19 вищевказаного Закону).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.п. 3.1 - 3.11 Договору, орендна плата становить 565,90 грн., без ПДВ за базовий місяць розрахунку (січень 2014 року) і перераховується, з урахуванням коригування на індекс інфляції, щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, у співвідношенні: до державного бюджету (70%) та Балансоутримувачу (30%).

Відповідно до умов Договору, зокрема п. 5.3, Орендар зобов'язався своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Відповідачем не виконувались умови договору щодо перерахування 70% орендної плати до Державного бюджету України в наслідок чого у відповідача виникла заборгованість з орендної плати до Державного бюджету України за період липень 2016 року січень 2017 року у сумі 4317,63 грн..(з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем обов'язку щодо своєчасного внесення орендної плати, у останнього виникла заборгованість до державного бюджету у розмірі 4317,63 грн.

На момент прийняття рішення по справі в матеріалах справи відсутні докази повної або часткової оплати заборгованості.

Зважаючи на викладене, враховуючи приписи ст. 33 ГПК України, в силу яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позовні вимоги про стягнення 4317,63 грн. заборгованості заявлені правомірно, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем нараховано пеню в розмірі 295,51 грн. та штраф в розмірі 360,24 грн.

Сторонами в п. 3.7 договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Відповідно до п. 3.8 договору сторони погодили, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України визначено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Позивачем заявлено до стягнення з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог пеню в розмірі 299,51 грн., яка нарахована за період з 16.07.2016 року по 06.02.2017 року.

Проаналізувавши розрахунок пені, суд встановив, що позивачем правомірно заявлено до стягнення пеню в розмірі 299,51 грн.

Перевіривши правильність нарахування штрафу суд прийшов до висновку про задоволення суми штрафу заявленої позивачем в розмірі 360,24 грн.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Судові втрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача, в звязку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області м.Хмельницький до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області, м. Хмельницький до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький про стягнення 4973,38 грн. задоволити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2 (код НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області (м.Хмельницький, вул.Соборна, 75, код 02898152) 4317,63 грн.(чотири тисячі триста сімнадцять гривень шістдесят три копійки) заборгованості по орендній платі, 299,51 грн.(двісті девяносто дев`ять гривень пятдесят одна копійка ) пені, 360,24 грн. (триста шістдесят гривень двадцять чотири копійки) штрафу, 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 02 березня 2017р.

Суддя Шпак В.О.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, 29013, м. Хмельницький, вул. Соборна, 75

3 - відповідачу. 29006, АДРЕСА_3 рекомендованим із повідомленням