ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу за підсудністю

"27" лютого 2017 р.Справа № 922/4362/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства «ХАРКІВФОРМВИДАВ», 61003,

Харківська область, м. Харків, пров. Слюсарний, 1, ідентифікаційний код 02426140;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний банк України ( 01601, Київ, вул. Інститутська, 9, ).

до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, 61007, Харківська область, м. Харків, пров. Миру, 3, каб. 4-12, ідентифікаційний код 25695078;

про визнання зобовязання припиненим та зняття заборони відчуження,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №1 від 31.10.2016);

відповідача ОСОБА_2 (довіреність №547/01-16 від 24.02.2017);

третьої особи - не зявився.

Технічна фіксація судового процесу здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: КП «Діловодство спеціалізованого суду», на диск серії СІСХ-10073.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ХАРКІВФОРМВИДАВ» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, в якому просить визнати зобовязання за кредитним договором №59 від 22.12.1995 та договором застави б/н від 22.12.1995, укладених між ПАТ «ХАРКІВФОРМВИДАВ та Інвестиційно-комерційним банком припиненими; зняти заборону відчуження нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Харків, пров. Слюсарний, 1, а саме: літ. А-2, літ. Б-2, літ. Е-1, літ. З-1, №2, які є власністю ПАТ «ХАРКІВФОРМВИДАВ», накладену Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою 26.12.1995, реєстраційний номер обтяження 5614556.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 грудня 1995 року між акціонерним товариством «ХАРКІВФОРМВИДАВ» та інвестиційно-комерційним банком «Ера» було укладено кредитний договір №59 від 22.12.1995. Для забезпечення виконання зобовязання за вказаним договором між акціонерним товариством «ХАРКІВФОРМВИДАВ» та інвестиційно-комерційним банком «Ера» було укладено договір застави б/н від 22.12.1995, предметом за яким були будівлі літ. А-2, Б-2, Е.-1, З-1, №2, що розташовані за адресою: м. Харків, пров. Слюсарний, 1. 26.12.1995 державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 була накладена заборона відчуження вищевказаних нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Харків, пров. Слюсарний, 1. З метою зняття заборони відчуження на вказані нежитлові приміщення ПАТ «ХАРКІВФОРМВИДАВ» звернулося до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, проте отримало відповідь про неможливість зняти заборону на відчуження вищевказаних нежитлових будівель у звязку із неможливістю перевірити факт виконання зобовязання за договором застави та одержати повідомлення кредитора про виконання та припинення договору застави. Інвестиційно-комерційний акціонерний банк «Ера», що був зареєстрований Національним банком України 21.01.1993, виключений з Державного реєстру банків відповідно до рішення Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання банків від 19.11.2001 №339. Позивач не має заборгованості перед банківськими установами, в тому числі і перед зазначеним банком, а так як останній ліквідований, зобовязання припинено. Здійснюючи правове обґрунтування посилається на ст.41 Конституції України, ст.16, 321, 391, 609 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 19.12.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 10.01.2017 о 11:20 год.

Ухвалою суду від 10.01.2017 розгляд справи відкладено на 07.02.2017 о 12:30 год. Цією ж ухвалою було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний банк України ( 01601, Київ, вул. Інститутська, 9, ). Зобовязано Національний банк України надати суду письмові пояснення з документальним обґрунтуванням щодо суті позовних вимог; інформацію щодо ліквідації інвестиційно-комерційного акціонерного банку "Ера" із вказівкою точної дати внесення запису та відповідного номеру про ліквідацію банку до Державного реєстру банків; відомості про передачу кредитного портфелю інвестиційно-комерційного акціонерного банку "Ера" за кредитним договором №59 від 22.12.1995 та відповідно можливих правонаступників банку, а також про припинення зобов'язання за вказаним договором; належним чином завірену копію рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора.

Ухвалою суду від 07.02.2017 було відкладено розгляд справи на 27.02.2017 о 11:00 год. Явку відповідача та третьої особи визнано обов'язковою. Зобов'язано Національний банк України надати суду письмові пояснення з документальним обґрунтуванням щодо суті позовних вимог. Цією ж ухвалою було продовжено строк вирішення спору у справі №922/4362/16 на 15 днів, до 02.03.2017 включно.

Третя особа явку свого повноважного представника у судове засідання 27.02.2017 не забезпечила, письмові пояснення з документальним обґрунтуванням щодо суті позовних вимог, а також витребувані судом документи не надала. Причини неявки суду не повідомила, про дату та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання 16.02.2017.

Відповідач у письмових поясненнях на позовну заяву (вх. №6697 від 27.02.2017), а представник відповідача у судовому засіданні просить залучити до участі у справі іншого відповідача замість Сьомої Харківської державної нотаріальної контори. Зазначила, що за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК України, статей 1, 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Вказала, що дійсно 22.12.1995 між АТ «Харківформвидав» та Інвестиційно-комерційним акціонерним банком «Ера» був укладений договір застави б/н, предметом якого були будівлі літ. А-2, Б-2, Е-1, З-1. №2, що розташовані за адресою: м. Харків, пров. Слюсарний, 1/11, що був посвідчений державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 26.12.1995 за №1-6795. 26.12.1995 Сьомою Харківською нотаріальною конторою було накладено арешт на майно, що є предметом договору застави та належить АТ «Харківформвидав». 21.11.2016 до нотаріальної контори звернувся директор ПАТ «Харківформвидав» ОСОБА_4 з проханням зняти заборону відчуження з майна, що є предметом договору застави у звязку із тим, що Інвестиційно-комерційний банк «Ера» не існує та правонаступників не має. Позивачу нотаріальною конторою було надано письмову відповідь (вих. №3182/01-16), в якій повідомлено, що оскільки нормативними актами, які регулюють діяльність нотаріусів, не передбачено зняття заборони відчуження на підставі заяви заставодавця про ліквідацію заставодержателя, а також немає документального підтвердження такого факту ліквідації та відсутності правонаступників заставодержателя, позивачу було розяснено право звернутися до суду для вирішення цього питання. Наголосила, що спір між позивачем та відповідачем відсутній.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі в якості іншого відповідача Національний банк України та відповідно вилучення його зі складу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Із листа Національного банку України від 19.10.2015 №20-06007/77424 вбачається, що відповідно до рішення Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 19.11.2001 №339 Інвестиційно-комерційни банк «Ера» виключений з Державного реєстру банків 19.11.2001.

Матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів щодо відсутності правонаступників Інвестиційно-комерційного банку «Ера» та інформації щодо передачі кредитних портфелів у звязку із його ліквідацією.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до п.п.8, 9 ст. 7 вказаного Закону (в редакції від 19.10.2001, що діяла на час виключення Інвестиційно-комерційного банку «Ера» з Державного реєстру банків) Національний банк України виконує велику кількість функцій, зокрема, здійснює банківське регулювання та нагляд; веде Реєстр банків, їх філій та представництв, валютних бірж, здійснює ліцензування банківської діяльності та операцій у передбачених законами випадках.

В ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» міститься визначення державного реєстру банків, а саме це реєстр, що ведеться Національним банком України і містить відомості про державну реєстрацію усіх банків.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про Національний банк України» (в ред. від 19.10.2001) головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду за діяльністю банків в межах та порядку, передбачених законодавством України.

Національний банк здійснює постійний нагляд за дотриманням банками банківського законодавства, нормативних актів Національного банку і економічних нормативів.

Статтями 87, 88 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (в ред. від 19.10.2011) врегульовано положення щодо ліквідації банків. Нормами вказаних статей передбачено, що у ліквідації банків Національний банк України бере безпосередню участь, так як саме цей центральний оран державного управління може ініціювати ліквідацію банку, надавати згоду на ліквідацію банку за ініціативою власників, також приймати рішення щодо ліквідації банку та повідомляти про це Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того, центральний банк може звернутися до суду із заявою про визнання банку неплатоспроможним та його ліквідацію. Національний банк України надає до суду обгрунтований висновок щодо доцільності ліквідації банку або рішення про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора. Національний банк України уповноважений призначати ліквідатора, який приступає до виконання обов'язків негайно після відкликання ліцензії. Крім того, єдиним питанням, що приймається до розгляду судом у справі про ліквідацію банку, є висновок Національного банку України щодо доцільності ліквідації банку та відповідність застосування процедури ліквідації з боку Національного банку України вимогам цього Закону.

Відповідно до ст. 98 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (в ред. від 19.10.2001) ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Державного реєстру банків після ухвалення звіту ліквідатора.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що Національний банк України є центральним органом державного управління, який наділений великом обсягом повноважень, серед яких, зокрема, здійснення банківського регулювання та нагляду, ведення Реєстру банків; ініціювання ліквідації банку; надання висновку щодо доцільності ліквідації банку або винесення рішення про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора, тому саме Національний банк України володіє інформацією про передачу кредитних портфелів у разі ліквідації банку, правонаступників банку, відомостями щодо договірних зобовязань банку, що ліквідується, а також щодо підстав виключення банку з Державного реєстру банків, у звязку із чим суд вважає за необхідне за власною ініціативою залучити його до участі у справі як іншого відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 ГПК України про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Водночас, згідно із положеннями ст.16 ГПК України, яка містить правила виключної підсудності, справи у спорах, у яких відповідачем є Національний банк України розглядаються господарським судом міста Києва, у звязку із чим суд ввважає за необхідне направити матеріали справи №922/4362/16 за виключною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 16, 24, 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справі іншого відповідача - 2 - Національний банк України ( 01601, Київ, вул. Інститутська, 9, ).

2. Передати матеріали справи № 922/4362/17 за підсудністю до господарського суду м. Києва (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 44-в).

3. Ухвалу направити сторонам по справі рекомендованою кореспонденцією.

Суддя ОСОБА_5