ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р.Справа № 916/4958/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.

Секретар судового засідання: Маленкова О.П.

За участю повноважених представників сторін:

від відповідача за первісним позовом - ОСОБА_1, за довіреністю;

- ОСОБА_2, за довіреністю;

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» у судове засідання не зявився. Про час, дату та місце його проведення повідомлентй належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємствафірми «Асоль»

на рішення Господарського суду Одеської області від 01.03.2016р.

по справі № 916/4958/15

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд»

до Приватного підприємствафірми «Асоль»

про усунення перешкод у користуванні майном, зобовязання повернути майно

та за зустрічним позовом Приватного підприємствафірми «Асоль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд»

про зобовязання відновити тверде асфальто-бетонне покриття на орендованій площадці до стану на момент передачі його в оренду

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом з урахуванням зміни предмету позову, в якому просило зобовязати ППФ «Асоль» усунути перешкоди щодо права користуватись та розпоряджатись ТОВ «Транс Конкорд» своїм майном шляхом надання ТОВ «Транс Конкорд» десятиденного безперешкодного пропуску для вивезення аеродромних плит ПАГ-18 у кількості 40 штук з території складської площадки за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33 А; про зобовязання ППФ «Асоль» повернути ТОВ «Транс Конкорд» плити аеродромні ПАГ-18 у кількості 40 штук вартістю 100 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.04.2013р. ТОВ «Транс Конкорд» і ППФ «Асоль» було укладено договір оренди № 15/04, відповідно до умов якого підприємство згідно акту приймання-передачі від 11.06.2013р. надало товариству у користування складську площадку з твердим асфальто-бетонним покриттям за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33А. У звязку з низькою якістю орендованого майна товариство на умовах договору оренди для використання вантажно-розвантажувальної техніки до 20-ти тон тимчасово постелив на орендоване майно аеродромні плити ПАГ-18, які належать підприємству на праві власності. З 01.09.2015р. після закінчення договору оренди товариство намагається вивезти свої плити із території підприємства, яка орендувалась товариством, але підприємство, не надаючи пропуск на власну територію, перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження вказаними плитами.

У січні 2016 року Приватне підприємствофірма «Асоль» звернулось із зустрічним позовом про зобовязання Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» відновити тверде асфальто-бетонне покриття на складському майданчику, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33а, площею 10 000 кв.м., привівши його у стан в якому він був прийнятий ТОВ «Транс Конкорд» за договором оренди №15/04 від 15.04.2013р., стягнути з ТОВ «Транс Конкорд» на користь ППФ «Асоль» суму несплаченої орендної з серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 385 000 грн.

В обґрунтування позивач за зустрічним позовом зазначив, що відповідно до п.3.2.11. Договору оренди та Додаткової угоди № 3 від 01.12.2013р. товариство зобовязалось в день припинення строку дії договору оренди повернути орендовані виробничі майданчики у тому стані, в якому вони були прийняті в оренду, а саме відновити тверде асфальтобетонне покриття в повному обсязі та після цього вивезти власні плити. 31.07.2015р. товариство повідомило підприємство про намір розірвати договір оренди з 10.08.2015р., на що підприємство листом від 04.08.2015р. надало свою згоду але за дотримання умови щодо проведення в строк до 10.08.2015р. взаєморозрахунків, сплати 35 000 грн., узгодження питання щодо відновлення будівлі боксу, дорожнього покриття та інших завданих пошкоджень, вивезення орендарем обладнання. ППФ «Асоль» зазначає, що ТОВ «Транс Конкорд» виконало частину відновлювальних робіт покриття, але якість проведених робіт є неналежною, що підтверджується висновком експерта від 30.10.2015р. На думку ППФ «Асоль», з тих підстав, що ТОВ «Транс Конкорд» у строк до 10.08.2015р. не виконано викладені в листі підприємства від 04.08.2105р. умови розірвання договору, згоди між сторонами з цих питань досягнуто не було, - договір оренди №15/04 між сторонами розірвано також не було, з підстав чого у товариства існує обовязок по сплаті орендної плати за даним договором в період з серпня 2015 року по 31.12.2015р., яка складає 105 000 грн. щомісяця, та 385 000грн. загалом за період.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.01.2016р. відмовлено у прийнятті до розгляду зустрічного позову ППФ «Асоль» до ТОВ «Транс Конкорд» в частині вимог щодо стягнення з товариства 385 000 грн. орендної плати.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.03.2016р. (суддя Малярчук І.А.) задоволено первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» повністю; зобовязано Приватне підприємство фірму «Асоль» усунути перешкоди щодо права користування та розпорядження Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» своїм майном шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» десятиденного безперешкодного пропуску для вивезення аеродромних плит ПАГ-18 у кількості 40 (сорок) штук з території складської площадки за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33 А. Стягнуто з Приватного підприємства фірми «Асоль» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» 1 218 грн. судового збору. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області надмірно сплачений згідно квитанції № N1ALF41663 судовий збір в сумі 1 500 грн.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Судове рішення обґрунтовано тим, що відповідач без достатніх правових підстав не повертає майно, власником якого є позивач за первісним позовом. Відмова у задоволенні зустрічного позову мотивована відсутністю належних доказів, що підтверджують стан покриття на складському майданчику, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33а, площею 10 000 кв.м., на час прийняття майна ТОВ «Транс Конкорд» за договором оренди № 15/04 від 15.04.2013р. та фактичним виконанням орендарем обовязку відновлення асфальто-бетонного покриття.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, Приватне підприємствофірма «Асоль» звернулось з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Одеської області скасувати та прийняти нове, яким зустрічний позов задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні первісного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, сторона посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Сторона зауважує, що вимоги первісного позивача є передчасними, оскільки право на повернення своєї власності за умовами договору виникає після відновлення покриття та передачі об'єкта оренди за актом приймання передачі. На думку сторони, під час користування орендар допустив перевантаження цього покриття, а тому з вини орендаря відбулось руйнування асфальтобетонного покриття орендованого майданчику. Відповідно до ст. 779 ЦК України наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які стали з його вини. Саме цю норму не взято до уваги судом першої інстанції при прийнятті рішення. Сторона наполягає на тому, що асфальтобетонне покриття орендованого майданчику на час передачі в оренду знаходилось у належному стані для експлуатації вантажного транспорту вагою близько 20 тон. ТОВ «Транс Конкорд» після закінчення дії договору оренди виконало частину відновлювальних робіт щодо покриття, але якість проведених робіт є неналежною, оскільки відновлення асфальтобетонного покриття виконане з порушенням технологій проведення робіт та не відповідає вимогам ДБН. Але судом не надано правової оцінки висновкам експерта. Крім того висновок суду щодо належного виконання відповідачем за зустрічним позовом вимог щодо відновлення асфальтобетонного покриття ґрунтується на недопустимих доказах, а саме порівнянні балансової вартості покриття, визначеної у 2009 році з вартістю робіт, проведених у 2015 році, а також відповідачем за зустрічним позовом не додано актів виконаних робіт за формою КБ 2в.

Більш детальніше доводи викладені у скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона позивач просить залиши рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21 березня 2016 року судовою колегією у складі головуючого судді Лисенко В.А., суддів Ліпчанської Н.В., Ярош А.І., апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12 квітня 2016 року.

В зв'язку із нез'явленням в судове засідання, яке призначене на 12 квітня 2016 року, представника позивача за первісним позовом та відсутністю у суду доказів належного повідомлення цієї особи про час та місце слухання справи, розгляд апеляційної скарги відкладено на 17 травня 2016 року відповідної ухвалою.

Ухвалою Одеського апеляційної господарського суду від 19 травня 2016 року призначено по справі судову комплексну будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

Іншою ухвалою Одеського апеляційної господарського суду від 19 травня 2016 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційної господарського суду від 21 червня 2016 року зобовязано сторін виконати вимоги судового експерта ОСОБА_3, а саме забезпечити безперешкодний доступ до обєкту дослідження за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33А 11 липня 2016 року з 16:00 до 17:00 годин в присутності сторін по справі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15 грудня 2016 року поновлено апеляційне провадження по справі № 916/4958/15 та розгляд апеляційної скарги призначено на 22 грудня 2016 року.

В зв'язку із нез'явленням в судове засідання, яке призначене на 22 грудня 2016 року, представника позивача за первісним позовом та відсутністю у суду доказів належного повідомлення цієї особи про час та місце слухання справи, розгляд апеляційної скарги відкладено на 10 січня 2017 року відповідної ухвалою.

У звязку з перебуванням у відпустці суддів Ліпчанської Н.В. з 10 січня по 13 січня 2017 року та ОСОБА_4 з 10 січня по 17 січня 2017 року по справі призначено повторний автоматичний розподіл апеляційної скарги, яка колегією суддів у складі ОСОБА_5 (головуючий), судді Савицький Я.Ф., Діброва Г.І. прийнята до свого провадження відповідною ухвалою.

10 січня 2017 року в судовому засіданні судовою колегією було оголошено перерву судового засідання до 31 січня 2017 року.

В звязку із перебуванням на лікарняному уповноваженого представника позивача за первісним позовом, розгляд апеляційної скарги відкладено на 28 лютого 2017 року о 10:00 год відповідною ухвалою. 28 лютого 2017 року до канцелярії суду надійшло клопотання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» про відкладення розгляду справи. Обґрунтовуючи клопотання сторона зазначила, що не має можливості взяти участі у судовому засіданні у звязку з хворобою.

Судова колегія відмовила у задоволенні зазначеного клопотання у звязку з відсутністю доказів, які б підтверджували факт перебування представника на лікарняному, а також те, що позивач, як юридична особа, не позбавлений можливості направити до суду іншого представника.

Крім того, апеляційною інстанцією також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Пунктом 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» розяснено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судова колегія дійшла висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутністю представника позивача.

Заслухавши пояснення представників відповідача за первісним позовом, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 ГПК України, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15.04.2013р. між ППФ «Асоль» (орендодавець) та ТОВ «Транс Конкорд» (орендар) було укладено договір оренди № 15/04, згідно з яким орендодавець передає орендарю в оренду частину складських площин з підїзною залізничною колією довжиною 80 метрів, що примикає до станції Одеса-Застава 1, що належать орендодавцю. Передача в оренду та повернення із оренди складських площин з підїзними шляхами оформлюється актами приймання-передачі, підписаними сторонами. Акт приймання-передачі доповнюється детальною фотофіксацією обєкта оренди. Обєкт оренди складається із складської площадки з твердим асфальто-бетонним покриттям, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33А, площею 10 500 кв.м., площа оренди визначається шляхом виміру її сторонами з підписанням відповідного акту (п.п. 1.1., 1.2., 1.3. договору, п. 1 додаткової угоди № 4 від 01.06.2014р.).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору № 15/04 від 15.04.2013р., п. 2 додаткової угоди №4 від 01.06.2014р. сума місячної орендної плати встановлюється із розрахунку 10грн. за 1 кв.м. площі, що складає 105 000 грн. в місяць (у т.ч. ПДВ 17 500 грн.), за оренду фактично зайнятої складської площадки з твердим асфальто-бетонним покриттям згідно акту замірів. Оплата здійснюється на підставі виставлених рахунків до 5 числа кожного місяця.

Згідно до п. 3.2.11. Договору № 15/04 від 15.04.2013р., з врахуванням п. 1 додаткової угоди № 2 від 01.12.2013р., орендар зобовязаний повернути орендовані виробничі площадки в день припинення строку договору оренди у тому стані, в якому вони були прийняті.

Відповідно до п.п. 1.2 Договору передача майна в оренду та повернення майна із оренди здійснюється на підставі акту приймання передачі, підписаного сторонами.

На виконання умов договору № 15/04 від 15.04.2013р. підприємство передало товариству на підставі акту приймання-передачі від 11.06.2013р. підїзді залізничні шляхи 80 м., а також межуючу складську площадку з твердим асфальто-бетонним покриттям, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33А, площею 10 000 кв.м. В акті вказано, що підїзні шляхи та складська площадка передані в стані, гідному для експлуатації (а.с. 9).

Листом № 04 від 31.07.2015р. орендар повідомив орендодавця про те, що на підставі п. 4.3. договору оренди від 15.04.2013р. розриває договір з 10.08.2015р., а 27.10.2015р. звернувся до орендодавця із претензією про усунення перешкод у вивезенні власних плит з території підприємства, вказуючи про те, що вимоги орендодавця, висунуті до нього у листі ним виконані, з огляду на що вимагає надати допуск на територію для вивезення плит у кількості 40 штук.

Претензія ТОВ «Транс Конкорд» від 27.10.2015р. щодо не перешкоджання вивезенню плит з боку ППФ «Асоль» не була задоволена з причин того, що підприємство вважає вказані плити майном, що залишене в заставу до усунення товариством електропостачання складу-ангару, заміни 3-х панелей перекриття, вивезення побутового сміття, відновлення глибинного насосу, про що викладено у листі підприємства № 155 від 27.10.2015р.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Транс Конкорд» почало роботи з зняття влаштованих бетонних плит та відновлення асфальто-бетонного покриття. Частина робіт з відновлення покриття була виконана, однак уже на етапі виконання робіт ППФ «Асоль» не задовольняла якість відновлюваного покриття, про щодо повідомлявся орендар.

Листом № 07/09 від 07.09.2015р. ППФ «Асоль» повідомило ТОВ «Транс Конкорд» про необхідність до моменту розірвання договору закінчити відновлення асфальто-бетонного покриття та привести його до первісного вигляду, усунути обрив подачі електроенергії на кабелі, що живить портальний кран, відновити працездатність глибинного насосу технічної води, повернути на свої місця помилково вивезені бетонні плити та вантажний «павук», належний ППФ «Асоль», компенсувати 3 зламаних плити перекриття, вивезти залишки сміття.

За умовами договору Орендар зобов'язаний повернути орендовані виробничі майданчики у тому ж стані, в якому вони були прийняті, відновивши тверде асфальтобетонне покриття у повному обсязі, і лише після цього у нього виникає право вивезти плити ПАГ -18 в кількості 259 шт., що є його власністю.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення первісних позовних вимог, виходячи з такого.

Позивач є власником аеродромних плит ПАГ-18 у кількості 40 штук, що знаходяться на території складської площадки за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33 ОСОБА_6 власності позивача на зазначене майно не оспорюється сторонами. Встановлено, що відповідач за первісним позовом перешкоджає вивозу цього майна з причин неналежного виконання позивачем відновлення асфальтобетонного покриття ППФ, та вважає це майно залишено у якості притримання до виконання зазначеного зобов'язання на підставі додаткової угоди. Судова колегія не погоджується з таким, виходячи з того, що дані правовідносини не охоплюються нормами ст. 594 Цивільного кодексу України, оскільки умовою виникнення інституту притримання є невиконання боржником зобов'язання щодо сплати цієї речі або інших, пов'язаних з нею витрат. Оскільки зобов'язання позивача відносно ППФ «Асоль» не стосуються а ні сплати вартості предмету притримання (аеродромних плит), а ні збитків, які сторона зазнала внаслідок одержання цього майна, не має правових підстав для застосування ст. 594 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин висновок суду першої інстанції про зобовязання Приватного підприємства фірми «Асоль» усунути перешкоди щодо права користування та розпорядження Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» своїм майном шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» безперешкодного пропуску для вивезення аеродромних плит ПАГ-18 у кількості 40 (сорок) штук з території складської площадки за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33 А., є правильним.

Посилання апелянта на додаткову угоду № 2 від 01 грудня 2013 року не виключає права позивача на користування та розпорядження своїм майном, а лише встановлює черговість зобов'язань, прийнятих сторонами на себе за вказаною додатковою угодою.

Відносно зустрічних позовних вимог судова колегія дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 767 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та їх призначенню. Наймач зобов'язаний у присутності наймодавця перевірить справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому у належному стані.

Згідно з актом приймання передачі від 11.06.2013 (а.с. 9) під'їзді шляхи та складський майданчик передані у стані, придатному для експлуатації. Жодних претензій до якості покриття у орендаря не було. Складський майданчик ППФ «Асоль», переданий в оренду ТОВ «Транс- Конкорд», відповідав вимогам орендаря, внаслідок чого і був ним орендований.

Встановлено, що умовами договору передбачено повернення об'єкту оренди у тому ж стані, в якому воно були прийняте.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність стану асфальтобетонного покриття орендованого майданчику на час укладення договору оренди є хибним, оскільки складський майданчик переданій у стані, придатному для експлуатації. Стан «придатний для експлуатації» полягає у тому, що технічні характеристики об'єкту оренди дозволяють використовувати предмет оренди за його цільовим призначенням.

Висновок суду першої інстанції про належне виконання з боку позивача ТОВ «Транс Конкорд» обов'язків щодо належного виконання ним умов договору по повернення орендованого майна спростовується таким.

31 липня 2015 року ТОВ «Транс Конкорд» повідомило ППФ «Асоль» про намір розірвати договір оренди з 10.08.2015р. Відповідно до п. 4.3 Договору договір може бути розірвано лише за згодою сторін. 04.08.2015 року ППФ «Асоль» повідомило про те, що не заперечує проти розірвання договору за умов в строк до 10.08.2015р.: проведення взаєморозрахунків, а саме сплати 35 000 грн. та проведення інших взаєморозрахунків, узгодження питань щодо відновлення будівлі бокса, дорожнього покриття та інших завданих пошкоджень, вивезення Орендарем обладнання. ТОВ «Транс Конкорд» почало роботи з зняття влаштованих бетонних плит та відновлення асфальтобетонного покриття шляхом укладання договору підряду з ТОВ «Універсалбуд-2004» та постелило асфальтобетон шаром 1,8 сантиметрів на непідготовлену основу з піску (переважно) без просочування будь-якими в'яжучими матеріалами, з порушенням технології виконання робіт, з порушенням ДБН щодо мінімальної товщини асфальтобетонного шару.

Відповідно до ДБН В.2.3-4:2007 «Споруди транспорту. Автомобільні дороги» мінімальна конструктивна товщина слою дрібнозернистого асфальтобетону має складати не менше 4 сантиметрів. Це найменша товщина шару асфальтобетонного покриття. Виконання робіт з товщиною верхнього шару менше 4 см. суперечить вимогам будівельних норм України.

ТОВ «Транс-Конкорд» уклавши договір підряду на влаштування дорожнього покриття з певним підприємством - не погодило, а ні підрядника а ні обсяг робіт та якість покриття з власником ППФ «Асоль».

Згідно з висновками судової будівельне технічної експертизи № 91/16 від 28.11.2016р. експертом досліджувалась територія об'єкту по вул. Промисловій 33 А в м. Одеса, на якому влаштоване асфальтове покриття. За зовнішніми технічними характеристиками (склад та товщина шарів) її можна умовно розділити на 3 ділянки: № 1, 2, 3. Ділянка № 1 та № 2 загальною площею 4 725 кв.м. нове покриття. Ділянка № 3 загальною площею 482 кв. м. асфальтове покриття, що не змінювалось.

Таким чином, асфальтобетонне покриття, що передавалось після закінчення договору оренди (ділянки № 1 та № 2) повинно відповідати технічному стані покриття на ділянці № 3.

Технічні характеристики ділянки № 3: нижній шар з ґрунту;

- основа з шару щебню товщиною від 17, 0 см. до 20, 0 см. при цьому верхній шар щебеню просочений бітумом та добре зціплений із верхнім шаром асфальтобетонного покриття, далі шар піску упереміш із щебенем товщиною 4,0 см 5,0 см. у складі якого переважає пісок;

- верхній шар дрібнозернистий асфальтобетон товщиною шару 5,0 см.-6,0 см.

Як зазначено в експертному дослідженні, технічні характеристики ділянки № 1 та № 2 не відповідають технічним характеристикам ділянки № 3, а саме верхній шар ділянки № 1 основна частина товщиною від 1,8 см до 3,0 см. Верхній шар ділянки № 2 від 3,0 см до 5,0 см. Також не відповідають технічним характеристикам ділянки № 3 основа ділянок № 1 та № 2. Таким чином, висновком судово технічной експертизи чітко виокремлено ділянки № 1 та № 2, які відновлювались орендарем ТОВ «Транс Конкорд» та ділянку № 3 яка не піддавалась відновленню та відображає стан асфальтного покриття ПЕРЕДАНОГО від орендодавця ППФ «Асоль» орендарю ТОВ «Транс Конкорд».

Відповідно до п. п.1.2 Договору оренди передача майна в оренду та повернення майна із оренди здійснюється на підставі акту приймання передачі, підписаного сторонами. В силу частини 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом, (актом), який підписується сторонами договору.

Матеріали справи не містять акту повернення майна орендодавцю. Оскільки орендований майданчик з твердим асфальтобетонним покриттям повернуто орендарю не було, відповідач за зустрічним позовом повинен повернути предмет оренди зі станом асфальтного покриття , який має відповідати технічному стані покриття на ділянці №3 згідно з висновками судової будівельне технічної експертизи № 91/16 від 28.11.2016р.

Судом першої інстанції в якості підтвердження проведення відновлювальних робіт на орендованій у ППФ «Асоль» ділянці асфальто-бетонного покриття ТОВ «Транс Конкорд» прийняті як докази договір підряду № 05/11-15 від 16.11.2015р., укладений між ТОВ «Транс Конкорд» та ТОВ «Універсалбуд-2004», зведений кошторисний розрахунок вартості обєкта будівництва від 05.11.2015р., локальний кошторис та відомість ресурсів до нього, дефектний акт, пояснювальну записку, договірну ціну. Вартість відновних робіт, на думку суду, склала 879 664, 00 грн.

Однак відповідно до ст. 34 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні буди підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Виконання підрядних робіт та їх вартість підтверджується ОСОБА_6 форми КБ-2в та довідкою форми КБ-3 (наказ Мінрегіонбуду України від 04.12.09 р. № 554) Матеріали справи не містять доказів вартості робіт та підтвердження факту виконання саме цих робіт. Позивачем за первісним позовом надано лише договір, договірну ціну та кошториси, які передують виконанню робіт, а тому дані документи не можуть стати підставою для встановлення вартості витрачених ТОВ «Транс-Конкорд» робіт.

Висновок суду, що «вартість відновлювальних робіт більше ніж вдвічі за вартість зносу за весь період балансового обліку», є невірним, виходячи з такого.

По-перше, балансова вартість вартість яка розраховується, як початкова вартість придбаного капіталу (об'єкта), за якою він обліковується у балансі за мінусом нагромадженої суми зносу. Саме інформація про балансову вартість була надана на вимогу суду.

Однак окрім балансової вартості майна існує поточна, ринкова, ліквідаційна та інші види вартості майна.

Приміром поточна вартість - вартість, приведена у відповідність із цінами на дату оцінки шляхом дисконтування або використання фактичних цін на дату оцінки відповідно до Національного стандарту N 1 «Загальних засад оцінки майна і майнових прав».

Судом була запитана саме балансова вартість, яка визначена в 2009 році, коли об'єкт було поставлено на баланс ППФ «Асоль». Суд вдався до порівняння вартості майна в 2009 році та вартістю робіт проведених в 2015 році. При цьому не врахував, що рівень цін протягом цих 6 років дуже змінився, відповідно до офіційних даних індекс інфляції за період з 2009 року по 2015 рік склав 231 %. Суд замість того щоб запитати поточну чи навіть ринкову вартість майна на час розгляду справи порівняв балансову вартість об'єкта з ціною послуг на 2015 рік, що є просто неприпустимим.

Таким чином, рішення суду ґрунтується на недопустимих доказах, а тому висновки суду про належне виконання обов'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» щодо відновлення твердого асфальто-бетонного покриття на складському майданчику, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33а, площею 10 000 кв.м. є неправильними.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГС України «Про судові рішення» 23.03.2012 № 6 Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції в частині зустрічного позову не відповідає згаданим вимогам оскільки прийняте без урахуванням вимог Цивільного кодексу України, без дотримання інших норм матеріального права, воно прийняте без повного з'ясування обставин справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та ухвалене з порушенням ряду процесуальних норм: ґрунтується на недопустимих доказах, певні обставини встановлені невідповідними доказами, певні докази не дістали оцінки взагалі, внаслідок чого рішення суду по суті є неправильним, незаконним і несправедливим, а тому підлягає скасуванню.

При прийнятті нового рішення судова колегія на підставі вищенаведеного задовольняє позовні вимоги за зустрічним позовом та зобов'язує ТОВ «Транс Конкорд» відновити тверде асфальто-бетонне покриття на складському майданчику, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33 а, площею 10 000 кв.м., привівши його у стан в якому він був прийнятий ТОВ «Транс Конкорд» за договором оренди № 15/04 від 15.04.2013р.

Апеляційна скарга Приватного підприємствафірми «Асоль» внаслідок цього підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати в частині зустрічного позову покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд».

У зв'язку з таким з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» на користь Приватного підприємствафірми «Асоль» стягується судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги, а також витрати по проведенню судової експертизи у загальній сумі 22 878 грн.

Керуючись ст. 99, 101, 103 п. 2, п.3 ч.1 ст.104, 105 ГПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємствафірми «Асоль» - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 01 березня 2016 року по справі № 916/4958/15 частково скасувати в частині зустрічного позову.

Прийняти нове рішення.

«Зустрічний позов задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» відновити тверде асфальто-бетонне покриття на складському майданчику, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33а, площею 10 000 кв.м., привівши його у стан в якому він був прийнятий ТОВ «Транс Конкорд» за договором оренди № 15/04 від 15.04.2013р.».

У решті судове рішення Господарського суду Одеської області від 01 березня 2016 року по справі № 916/4958/15 за первісним позовом залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Конкорд» на користь Приватного підприємствафірми «Асоль» судові витрати у розмірі 22 878 грн.

Господарському суду Одеської області доручити видати накази із зазначенням усіх необхідних реквізитів сторін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 02.03.2017р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Я.Ф. Савицький