ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.02.2017 Справа № 904/11813/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАТЕХ", м. Дніпро

до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар'єроуправління "КВАРЦ", м. Кременчук

відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю "Завод кормових добавок"

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 01.08.2016 року, представник;

від відповідача-1: ОСОБА_2, дов. №4/56 від 26.01.2017 року, представник;

від відповідача-2: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАТЕХ", м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар'єроуправління "КВАРЦ", м. Кременчук, відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю "Завод кормових добавок" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконання відповідачем 1 умов договору поставки №277ХА від 12.08.2014 року в частині повного та своєчасного розрахунку та відповідачем 2 умов договору поруки.

23.02.2017 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог з урахуванням якої просить стягнути з відповідача 1 - 1307356,00 грн. основного боргу, 727 880,10 грн. пені, 535 877,30 грн. відсотки річних та з відповідача 2 - 1000грн.

Відповідач 1 надав відзив на позов. в задоволенні позовних вимог просить відмовити

Відповідач 2 відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання, призначене для розгляду справи, не забезпечив, про дату, час і місце проведення судових засідань відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи, що підтверджується поштовим повідомленням.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2017 року строк розгляду вирішення спору продовжено до 02.03.2017 року

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 23.02.2017року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Альфатех" (далі-позивач, продавець) та публічним акціонерним товариством "Кременчуцьке кар'єроуправління "КВАРЦ" (далі- відповідач, покупець) укладено договір поставки №277ХА від 12.08.2014року (далі-договір) відповідно до умов якого Продавець зобов'язується поставити, а Покупець - прийняти та оплатити бульдозер SHANTUI SD22, в кількості 1 одиниці, (п. 1.1. договору).

Загальна сума Договору складає 2 362 500грн., що еквівалентно 175 000,00грн. дол. США, по курсу узгодженому сторонами на день укладення договору (13,5 прирівнюється до 1 дол. США).

У пункті 3.5 Договору Сторони погодили, що оплата Товару здійснюється (частинами або повністю) у національній валюті України - гривні; у випадку зміни міжбанківського курсу долара США до гривні з моменту підписання даного договору до моменту оплати оплата здійснюється відповідно до наведеної нижче формули, за вирахуванням проведених раніше платежів: S=Z x А1 гривень, де S - ціна товару на момент оплати, Z - узгоджена сторонами у видатковій накладній ціна товару (USD), А1 - міжбанківський курс гривні до долара США на момент здійснення оплати товару.

Відповідно до пункту 5.2 Договору, платіж за Товар здійснюється Покупцем відповідно до графіку, вказаному в додатку до договору.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 2 362 500 грн., що підтверджується видатковою накладною, яка містяться в матеріалах справи (а.с. 25).

Відповідач частково розрахувався з позивачем на суму 23362500 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи, проте внаслідок прострочення платежів та відповідної зміни міжбанківського курсу долара США до гривні непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 50968,29 дол. США, що станом на 23.11.2016 року складає 130 8356,00грн.

Як вбачається з моменту підписання Договору до дати складання позовної заяви в суд курс долара США до гривні змінився, що підтверджується матеріалами справи та з урахуванням чого сума основного боргу складає 1 308 356,00грн.

Доказів погашення заборгованості на момент розгляду справи сторонами не надано.

Стаття 193 ГК України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу України, встановлено що, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків оплати товару, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 1 308 356грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.2 Договору, сторони погодили, що у випадку порушення строків оплати, передбачених п. 5.2. договору він сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру простроченої до сплати суми за кожен день прострочки платежу.

На підставі п. 6.2. договору, позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 727880,10грн. за загальний період з 01.09.2014 року по 02.03.2016року (по кожному платежу окремо).

Перевіривши розрахунок позивача, господарським судом встановлено, що сума пені за спірні періоди складає 626 168,98грн. (при здійсненні розрахунку судом враховано міжбанківський курс долара на дату виникнення заборгованості).

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що в разі прострочення платежу більш ніж на 15 робочих дні, покупець додатково сплачує відсотки в розмірі 20 % річних від суми заборгованості за кожен день прострочення.

В зв'язку з порушенням Відповідачем строків оплати за отриманий Товар, Позивач нарахував відповідачу проценти річних у сумі 535877,30грн. (загальний період нарахування з 01.09.2014 року по 23.11.2016 року).

Перевіривши розрахунок позивача, господарським судом встановлено, що сума відсотків річних за спірні періоди складає 465653,21грн. (при здійсненні розрахунку судом враховано межбанківський курс долара на дату виникнення заборгованості).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

13.08.2014 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Завод кормових добавок" (далі - відповідач 2) укладено договір поруки від 13.08.2014 року.

Пунктом 1.1. договору, поруки поручитель поручився перед кредитором за виконання обов'язку відповідача 1 щодо виконання умов договору №277ХА від 12.08.2014 року. Розмір поруки обмежено сумою 1000грн.

30.08.2016 року позивач звернувся до відповідача 2 з вимогою про виконання забезпеченого порукою зобов'язання, яке залишено без відповіді.

Положеннями ст.554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Внаслідок невиконання зобов'язань відповідачем 1 за договором №277ХА від 12.08.2014 року, відповідач 2 відповідає перед позивачем як солідарний боржник, а відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 -1000грн. підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 на користь позивача 1307 356,00 грн. основного боргу, пені в розмірі 626168,98 грн., процентів річних у сумі 465 653,21грн. та з відповідача 2 суми в розмірі 1000 грн. підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. В решті позовних вимог слід відмовити.

Приймаючи до уваги, що, як Відповідач-1, так і Відповідач-2 не виконали своїх обов'язків за договорами по сплаті боргу, суд вважає за необхідне судові витрати в порядку мст. 49 ГПК України покласти на відповідачів по 50% на кожного.

Керуючись ст.ст. 4, 25, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар'єроуправління "КВАРЦ" (39631, м. Кременчук, вул. Київська, 85, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатех" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова-1, ) 1 307 356грн. заборгованості, 626168,98 грн. пені, 465 653,21грн. процентів річних та 18001,33грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод кормових добавок" (49000, м. Дніпро. АДРЕСА_1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатех" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова-1, ) суму в розмірі 1000грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 18001,33грн.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.02.2017

Суддя ОСОБА_3