УХВАЛА

27 лютого 2017 року Справа № 913/3282/13

Провадження №4/913/3282/13

Розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області у справі за позовом

Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ОСОБА_2", м. Київ в особі Луганської обласної дирекції , м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Калинівське, м. Гладкове Білокуракінського району Луганської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Авіа-спарка, м. Луганськ

про стягнення 29 143 долара 95 центів США та 23 609 грн. 87 коп.

Орган виконання судового рішення Білокуракинський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області, смт. Білакуракине Луганської області

Суддя господарського суду Луганської області - Старкова Г.М.

Секретар судового засідання - помічник судді Наумова В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 248/16 від 25.042016;

від відповідача - представник не прибув;

від третьої особи - представник не прибув;

від органу виконання судового рішення Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області - представник не прибув.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариства ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулось до господарського суду Луганської області зі скаргою на дії Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій просить суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3;

- визнати незаконним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3 від 06.12.2016 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

В обґрунтування Публічне акціонерне товариства ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначає, що 12.12.2016 на адресу банку надійшло повідомлення з Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання на підставі ч. 1, 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, оскільки у виконавчому документі та заяві не зазначено розрахункових рахунків стягувача для подальшої сплати боргу.

Скаржник вважає, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 06.12.2016 винесена з порушенням Закону України Про виконавче провадження, оскільки відсутні імперативна норма права щодо обовязкового зазначення судом у виконавчому документі розрахункового рахунку стягувача не є підставою для повернення виконавчого документу без виконання стягувачу.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 19.12.2016 у справі № 913/3282/13 скаргу прийнято до розгляду.

В судовому засіданні 27.02.2017 присутній повноважний представник позивача/скаржника.

Відповідач (боржник), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Авіа-спарка та орган виконання судового рішення Білокуракинський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області правом на участь у судових засіданнях 16.01.2017, 30.01.2017, 13.02.2017 та 27.02.2017 не скористались належними процесуальними правами, не забезпечили участі своїх представників в судові засіданні.

За висновком суду, неприбуття представників відповідача/боржника, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Авіа-спарка та органу виконання судового рішення Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області в судові засідання, яких належним чином було повідомлено, не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 16.01.2017 (згідно штампу вхідний № 290/17) до суду подані письмові пояснення № 140-11-0-00/8/12 від 13.01.2017, якими останній у відповідність до ст. 121-2 ГПК України та постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" привів заявлені вимоги в прохальній частині скарги (копії пояснень направив іншим учасникам), зокрема просив:

- визнати дії Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо прийняття повідомлення від 06.12.2016 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання незаконними;

- визнати повідомлення головного державного виконавця Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3 від 06.12.2016 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання недійсним;

- зобовязати Білокуракинський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області відкрити виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Луганської області № 913/3282/13 від 05.05.2014 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Калинівське, с. Гладкове Білокуракинського району Луганської області, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ОСОБА_2, м. Київ, вул. Лєскова, 9, в особі Луганської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ОСОБА_2, м. Луганськ, вул. Совєтская,61, - 29143,95 доларів США заборгованості по процентах за кредитним договором №014/24-00/275 від 23 липня 2008 року, 1362,33 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів; 4686,01 грн. витрат по сплаті судового збору. (з урахуванням письмових пояснень № 140-11-0-00/8/12 від 13.01.2017).

Враховуючи положення статті 22 Господарського процесуального кодексу України, розяснення надані в пп.9.9 п.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" та п.п.3.12 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, суд прийняв подані уточнення, оцінив їх як заяву про зміну предмета скарги, відповідно розгляд скарги здійснюється з урахуванням письмових пояснень № 140-11-0-00/8/12 від 13.01.2017.

Представником органу виконання судового рішення Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі за текстом Білокуракинський РВДВС ГТУЮ у Луганській області) до господарського суду Луганської області 27.01.2017 (згідно штампу вхідний № 871/17) надійшли заперечення на скаргу № 61 від 23.01.2017, за якими останній зокрема зазначає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем Білокуракинський РВДВС ГТУЮ у Луганській області 06.12.2016 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, разом із наказом господарського суду Луганської області від 05.05.2014 № 913/3282/13, у звязку з відсутністю у заяві та у виконавчому документі розрахункових рахунків стягувача.

Крім того, Білокуракинський РВДВС ГТУЮ у Луганській області у запереченнях зазначає, що п. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження передбачене повернення виконавчого документу стягувачу органом державної виконавчої служби, без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам передбаченими цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 Закону України Про виконавче провадження.

В запереченнях також зазначено, що п. 3 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішенню (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження тощо), рахунки в банківський установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за за наявності часткової сплати.

Також у своїх поясненнях Білокуракинський РВДВС ГТУЮ у Луганській області зазначає, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 06.12.2016 ВП № 35054333 вважати незаконним не має ніяких підстав, так як і визнання неправомірними дії державного виконавця.

Крім того, Білокуракинський РВДВС ГТУЮ у Луганській області зазначає, що відповідно до Закону України Про виконавче провадження стягувач має право повторно звернутись до відділу державної виконавчої служби після усунення недоліків, з заявою щодо прийняття виконавчого документа до виконання, яким стягувач на час слухання даної скарги не скористався.

З урахуванням викладеного, Білокуракинський РВДВС ГТУЮ у Луганській області просить суд у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі. Вказані пояснення судом розглянуті та долучені до матеріалів справи з усіма доданими документами.

Від представника Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ОСОБА_2 на адресу господарського суду Луганської області 30.01.2017 (згідно штампу вхідний № 720/17) надійшли пояснення на заперечення Білокуракинського РВДВС ГТУЮ у Луганській області № 140-11-0-00/8/40 від 30.01.2017, за якими останній, зокрема, зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення суду (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначенням суми, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової оплати.

Таким чином, на думку позивача, законодавцем чітко визначено право, а не обовязок стягувача зазначити у заяві про примусове виконання рішення суду рахунки в банківський установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а їх відсутність у заяві не є жодним чином підставою для повернення виконавчого документу без виконання. Вказані пояснення судом розглянуті та долучені до матеріалів справи з усіма доданим до документами.

Також представником позивача 27.02.2017 (згідно штампу вхідний № 1557/17) на адресу господарського суду Луганської області подані письмові пояснення № 140-11-0-00/8/91 від 24.02.2017 за якими, позивач, зокрема, зазначає, що відповідно до ст. 4 Закону України Про виконавче провадження встановлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документу стягувачу органом державної виконавчої служи без прийняття до виконання, і серед них відсутня підстава, за якою державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу, а саме: у виконавчому документі та заяві не зазначено розрахункових рахунків стягувача для подальшої сплати боргу.

Таким чином, на думку позивача, неправомірність а також незаконність дій державного виконавця прямо повязана із недотриманням ним саме ч. 4 ст. 4 вищевказаних норм Закону України Про виконавче провадження. Вказані пояснення судом розглянуті та долучені до матеріалів справи з усіма доданими документами.

Під час слухання скарги, представником позивача судовому засіданні 13.02.2017 надано заяву № б/н від 13.02.2017, за якою позивач просить суд відповідно до положень ст. 69 ГПК України продовжити строк розгляду даної скарги на 15 днів для надання додаткових пояснень та доказів.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 13.02.2017 у справі № 913/3282/13 заява задоволена та строк розгляду даної скарги продовжено на п'ятнадцять днів до 03 березня 2017 року включно.

Дослідивши матеріали скарги, зясувавши фактичні обставини скарги, докази на підтвердження обставин викладених в скарзі, приймаючи до уваги доводи представників сторін наданих під час слухання справи суд встановив наступне.

Відповідно до довідки господарського суду Луганської області № 352 від 13.07.2015 справа № 913/3282/13 вважається втраченою, що зафіксовано ОСОБА_2 експертної комісії господарського суду Луганської області № 1 від 03.04.2015 Про нестачу архівних справ (документів) в наслідок настання обставин непереборної сили проведенням антитерористичної операції (Указ Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 04.10.2016 справу № 913/3282/13 відновлено в такий частині:

- ухвала господарського суду Луганської області про порушення провадження від 06.12.2013;

- ухвала господарського суду Луганської області про відкладення розгляду справи від 16.01.2014;

- ухвала господарського суду Луганської області про продовження строку розгляду справи від 06.02.2014;

- рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2014;

- ухвала господарського суду Луганської області про виправлення описки від 13.03.2014;

- постанова Донецького апеляційного господарського суду від 15.04.2014;

- супровідний лист від 12.05.2014 № 913/3282/13;

- наказ господарського суду Луганської області від 05.05.2014 № 913/3282/13;

- наказ господарського суду Луганської області від 08.05.2014 № 913/3282/13;

- ухвала господарського суду Луганської області від 02.06.2014;

- ухвала господарського суду Луганської області від 12.06.2014.

Зміст вказаних втрачених документів встановлюється з їх електронних примірників, що містяться в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

З матеріалів справи відновленої частково вбачається наступне.

В провадженні судді господарського суду Луганської області Старкової Г.М. перебувала справа № 913/3282/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ОСОБА_2", м. Київ в особі Луганської обласної дирекції до Товариства з обмеженою відповідальністю Калинівське, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Авіа-спарка про стягнення 29 143 долара 95 центів США та 23 609 грн. 87 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 20.02.2014 у справі № 913/3282/13 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за процентами в сумі 29143,95 доларів США, витрати зі сплати судового збору в сумі 4658 грн. 95 коп. У решті позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення позивачу у справі видано наказ господарського суду Луганської області від 05.05.2014 № 913/3282/13.

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 ОСОБА_2" звернулось до Білокуракинського РВДВС ГТУЮ у Луганській області з заявою про відкриття виконавчого провадження № 140-11-0-00/8/1409 від 24.11.2016 з виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.05.2014 № 913/3282/13.

Вказана заява була отримання Білокуракинським РВДВС ГТУЮ у Луганській області 05.12.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, Білокуракинським РВДВС ГТУЮ у Луганській області винесено повідомлення від 06.12.2016 ВП № 53054333 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у виконавчому документі та заяві не зазначено розрахункових рахунків стягувача для подальшої сплати боргу (в редакції Закону, чинний станом на час винесення повідомлення).

Як встановлено судом, вказане повідомлення було одержано Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 ОСОБА_2 12.12.2016, оскарження повідомлення у строки відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України до суду 21.12.2016 (включно), до господарського суду дана скарга надійшла 16.12.2016, тобто скарга є вчасно поданою з дотриманням процесуальних строків.

Виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, яка набрала чинності з 05.10.2016.

Зокрема, згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, чинний станом на час винесення повідомлення) у виконавчому документі зазначаються ідентифікаційний код юридично особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності).

З урахуванням обставин, викладених за текстом скарги, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

З 05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, згідно якого втратив чинність, крім статті 4 Закон України "Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-ХІV, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Тоді як, Білокуракинським РВДВС ГТУЮ у Луганській області винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" оскільки у виконавчому документі та заяві не зазначено рахунків стягувача для подальшої сплати боргу, в редакції Закону, чинним станом на час винесення спірного повідомлення.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, чинний станом на час винесення повідомлення) у виконавчому документі зазначаються ідентифікаційний код юридично особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності).

Крім того, в зазначеній статті Закону України "Про виконавче провадження" (далі-Закон) не вказані підстави на які посилається державний виконавець під час винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 06.12.2016 ВП № 53054333 (в редакції Закону, чинним станом на час винесення державним виконавцем повідомлення).

За таких обставин, господарський суд погоджується з доводами стягувача про те, що, оскільки його звернення за примусовим виконанням наказу господарського суду Луганської області від 05.05.2014 № 913/3282/13 у цій справі відбулось в період дії Закону в редакції від 05.10.2016, у державного виконавця не було правових підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Таким чином, оскільки державний виконавець при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 06.12.2016 неправомірно керувався положеннями Закону в редакції від 05.10.2016 та Інструкцією з організації примусового виконання рішень (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), то такі дії відділу примусового виконання рішень суд визнає незаконними, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання недійсним і зазначеного повідомлення.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Сам факт поданої стягувачем скарги свідчить про не вчинення Білокуракинським РВДВС ГТУЮ у Луганській області належних та своєчасних дій щодо прийняття наказу до виконання та відкриття виконавчого провадження, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" в редакції від 05.10.2016, чинної на час предявлення наказу господарського суду Луганської області від 05.05.2014 № 913/3282/13 до виконання, що призвело до порушення законних прав стягувача на виконання рішення суду.

Оскільки господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження, скасовувати накладений арешт), однак вправі зобов'язати орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, вимога стягувача про зобовязання Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області відкрити виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Луганської області № 913/3282/13 від 05.05.2014 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Калинівське (92214, Луганська область, Білокуракінський район, с. Гладкове, код ЄРДПОУ 31783472) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ОСОБА_2 в особі Луганської обласної дирекції заборгованості за кредитним договором в сумі 29143, 95 дол. США та 6048 грн. 34 коп. судом задовольняється.

Враховуючи встановлені судом порушення, допущені органом державної виконавчої служби з виконання рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2014 у справі № 913/3282/13, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги та необхідність її задоволення (з урахуванням письмових пояснень № 140-11-0-00/8/12 від 13.01.2017).

Керуючись ст.ст. 22, 69, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання (з урахуванням письмових пояснень № 140-11-0-00/8/12 від 13.01.2017) задовольнити повністю.

2. Визнати дії Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо винесення повідомлення від 06.12.2016 ВП № 53054333 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання незаконними.

3. Визнати повідомлення Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області від 06.12.2016 ВП № 53054333 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання недійсним.

4. Зобовязати Білокуракинський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області вчинити дії щодо відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Луганської області № 913/3282/13 від 05.05.2014 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Калинівське, с. Гладкове Білокуракинського району Луганської області, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ОСОБА_2, м. Київ, вул. Лєскова, 9, в особі Луганської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ОСОБА_2, м. Луганськ, вул. Совєтская,61, - 29143,95 доларів США заборгованості по процентах за кредитним договором №014/24-00/275 від 23 липня 2008 року, 1362,33 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів; 4686,01 грн. витрат по сплаті судового збору.

Ухвала господарського суду Луганської області набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя Г.М.Старкова