КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. Справа№ 925/941/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Чорної Л.В.

Разіної Т.І.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 02.03.2017 року по справі №925/941/16 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Лідер"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.11.2016р.

по справі №925/941/16 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Лідер"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1.Тальнівську районну державну адміністрацію, 2. Майданецьку сільську раду

про поновлення договору.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року Приватне сільськогосподарське підприємство "Лідер" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі-відповідач) про поновлення (спонукання) укласти договір оренди землі на підставі ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03.11.2016р. у справі №925/941/16 позов задоволено.

Визнано укладеним договір оренди землі площею 197,3 га від 17.07.2002 року №151/2 між позивачем та Тальнівської райдержадміністрації на умовах додаткової угоди в редакції від 21 липня 2016 р. на тих же умовах на той же строк.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Лідер" 1 450,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 03.11.2016р., позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити зазначене рішення з посиланням у ньому на договір оренди №26 від 28.02.2007р.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третіми особами подано письмові пояснення, в яких підтримують позовні вимоги та просять суд задовольнити останні. Також, в зазначених поясненнях просять розглядати справу за відсутністю їх представників.

Згідно із ч.1 ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, 17.07.2002 року між позивачем, як орендарем, та третьою особою 1, як орендодавцем, був укладений договір оренди земельної ділянки №151/2 (далі-Договір №151/2), відповідно до умов якого орендодавець передавав, а орендар прийняв в тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку площею 197,3 га, в тому числі землі резервного фонду - 171,1 га, історико-культурного призначення - 26,2 га, які знаходяться за межами населеного пункту в адмінмежах Майданецької сільської ради (третя особа 2).

Відповідно до п.1.2 Договору 151/2 земельна ділянка передається для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни її цільового призначення терміном до 31.12.2006р.

28.02.2007 року між позивачем, як орендарем, та третьою особою 1, як орендодавцем, був укладений договір оренди землі №26 (далі-Договір №26), відповідно до умов якого орендодавець передавав, а орендар прийняв в тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку площею 197,3 га, в тому числі землі резервного фонду - 171,1 га, історико-культурного призначення - 26,2 га, які знаходяться за межами населеного пункту в адмінмежах Майданецької сільської ради (третя особа 2).

Згідно із п.8 Договору, останній укладено на термін з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2011 року. Отже, зазначеного пункту Договору випливає, що останній укладено на п'ять років.

25.05.2011р., 07.12.2011р., 05.01.2012р. та 01.02.2012р. позивач звертався до орендодавця з листами, в яких просив пролонгувати Договір оренди землі №26.

Листом №01-13/1582 від 10.06.2011р. та листом № 01-13/573 від 07.03.2012р. орендодавець (третя особа 1) надавала згоду на продовження дії Договору за умови виготовлення технічної документації на земельну ділянку.

В той же час, 06.08.2012 року третя особа 1 видала розпорядження №331 "Про припинення права користування земельними ділянками ПСП "Лідер", яке постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.10.2012р. по справі №2а/2370/3311/2012 було скасоване та зобов'язано третю особу 1 розглянути питання щодо поновлення Договору оренди землі №26. Зазначена постанова суду набрала законної сили.

В постанові суду вказано: "З аналізу норм чинного законодавства та обставин справи суд приходить до висновку про те, що ПСП "Лідер" належним чином виконував обов'язки за умовами договору оренди землі та має переважне право на укладання договору оренди землі на новий строк..." і далі "... у цьому випадку такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором".

22.10.2012р. позивач надіслав до третьої особи 1 листа №452 до якого була прикладена додаткова угода №1 від 22.10.2012 року "Про поновлення договору оренди землі № 26 від 28 лютого 2007 року", в якому просив поновити Договір оренди землі.

В свою чергу, третя особа 1 листом №01-13/3210 від 05.11.2012р. надала відповідь позивачу вказавши, що пропозиція про продовження Договору залишена без задоволення, як така, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, листом №01-13/3716 від 05.02.2013р. третя особа 1 повідомила позивачу, що її повноваження щодо розпорядження землями, перейшли до органів Держземагенства.

21.06.2013 року за №328 позивач звернувся з клопотанням до Головного управління Держземагенства у Черкаській області з проханням надати дозвіл на проектне відведення 197,3 га землі.

05.07.2013 року Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області на адресу позивача направлено лист-повідомлення №677/03-02-30, яке отримане останнім 12.12.2013р., в якому повідомляється про відмову в поновлені дії Договору.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.05.2014р. у справі №925/327/14 за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Лідер" до Головного управління Держземагенства у Черкаській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Тальнівська райдержадміністрація Черкаської області, ОСОБА_2, визнано незаконними та скасовано накази Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 21.06.2013 рр. "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою": №ЧК/:02:001/00000076, №ЧК/:02:001/00000075, №ЧК/:02:001/00000077, №ЧК/:02:001/00000079, №ЧК/:02:001/00000071, №ЧК/:02:001/00000072.

Визнано незаконними та скасовано накази Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 31.12.2013рр."Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду": №ЧК/124086600:02:001/00001798, №ЧК/124086600:02:001/00001799, №ЧК/124086600:02:001/00001800, №ЧК/124086600:02:001/00001801, №ЧК/124086600:02:001/00001796, №ЧК/124086600:02:001/00001797.

Вказане рішення в цій частині набрало законної сили.

В даному рішенні суд встановив наступні обставини:

Громадянин ОСОБА_2 звертався до Головного управління Держземагенства у Черкаські області із клопотаннями від 18.06.2013 року про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, які зареєстровані канцелярією Держземагенства 19.06.2013 року.

Наказами Управління Держземагенства від 21.06.2013 року "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою" №ЧК/:02:001/00000076, №ЧК/:02:001/00000075, №ЧК/:02:001/00000077, №ЧК/:02:001/00000079, №ЧК/:02:001/00000071, №ЧК/:02:001/00000072, надано дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності.

В подальшому, на виконання даних наказів була замовлена та виготовлена документація із землеустрою, яка затверджена наказами Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 31.12.2013 року "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" №ЧК/124086600:02:001/00001798, №ЧК/124086600:02:001/00001799, №ЧК/124086600:02:001/00001800, №ЧК/124086600:02:001/00001801, №ЧК/124086600:02:001/00001796, №ЧК/124086600:02:001/00001797.

На підставі останніх громадянин ОСОБА_2 уклав із Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області договори оренди землі від 31 грудня 2013 року.

Як свідчать матеріали даної справи, земельні ділянки, надані в оренду ОСОБА_2 в своїй сукупності складають земельну ділянку, орендовану позивачем на умовах Договору №26.

Станом на момент укладення громадянином ОСОБА_2 із Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області договорів оренди землі від 31 грудня 2013 року, і на час розгляду даної справи позивач продовжує користуватись спірними земельними ділянками (оброблює та засіває поля).

Апеляційний суд Черкаської області рішенням від 10 вересня 2015 року по справі №22-ц/793/2253/15 визнав договори оренди від 31.12.2013 року між ОСОБА_2 та Держземагенством недійсними. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 23.12.2015р., переглядаючи в касаційному порядку вказане рішення, вказав, що Апеляційний суд Черкаської області дійшов обґрунтованого висновку про наявність у ПСП "Лідер" (позивача) переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк.

В силу положень статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судова колегія проаналізувавши умови укладеного між сторонами Договору вважає, що останній за своїм змістом та правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання Земельного кодексу України, глави 58 Цивільного кодексу України та глави 30 Господарського кодексу України.

Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини на Україні з питання оренди землі, є Закон України "Про оренду землі".

У відповідності до ст.33 Закон України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на момент закінчення строку дії Договору) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

На підставі Закону України від 06.09.2012 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", з 01.01.2013 року повноваження передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування інших осіб, перейшли до органів Держземагенства України.

Судовою колегією встановлено, що позивач, як до закінчення строку дії Договору №26, так і після, неодноразово звертався із клопотаннями про продовження його дії, як до орендодавця (третьої особи 1) так і до Головного управління Держземагенства у Черкаські області та відповідача. Проте, вказані клопотання були не задоволені протиправно, про що свідчать зазначені вище судові рішення. Цими ж рішеннями визнано переважне право позивача на продовження дії Договору. Крім того, позивач після закінчення строку дії Договору №26 продовжує належним чином користуватися орендованою ділянкою.

Відповідачем відповідно до вимог ст.ст.33,34 ГПК України не спростовано належними та допустимими доказами вище встановлене.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулося 02.03.2017р., зазначив, що позов можливо задовольнити лише шляхом визнання поновленим (продовженим) на той самий строк і на тих самих умовах Договір оренди землі №26.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про наявність на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі" у позивача переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк.

Враховуючи вищевстановлене та з метою захисту прав і законних інтересів позивача які гарантуються Конституцією України, судова колегія вважає, що законі права позивача підлягають захисту шляхом поновлення (продовження) на той самий строк і на тих самих умовах Договору оренди землі №26 від 28.02.2007р., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим діюче законодавство не забороняє сторонами в даному випадку пропонувати та вносити зміни до Договору №26, у тому числі і в частині приведення орендної плати до вимог законодавства.

Позовні вимоги про спонукання відповідача укласти з позивачем договір оренди землі площею 197,3 га, в редакції наданій останнім, судова колегія вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, по-перше, позивач просить фактично укласти новий договір оренди на інших умовах ніж це передбачено Договором №26, зокрема, що стосується строку дії останнього та розміру орендної плати; по-друге, вимога позивача саме про спонукання укласти договір є такою, що не відповідає ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України. Крім того, рішення про надання земельної ділянки в оренду суб'єкту господарювання не може прийматись судом, оскільки входить до компетенції уповноваженого органу на це.

При цьому, суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення не звернув увагу на зазначене.

Посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності судова колегія вважає їх безпідставним, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ст.264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як встановлено вище та свідчать матеріали справи, позивач з 2012 року звертався за захистом свого порушеного права до Черкаського окружного адміністративного суду, Господарського суду Черкаської області, Тальнівського районного суду Черкаської області.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що перебіг позовної давності за даним позовом було перервано і на час звернення позивача його термін не сплинув.

Згідно з положеннями ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом обставини, сторонами не надано.

Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарги, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.3 та 4 ч.1 ст.104 ГПК України.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до Закону України «Про судовий збір» та ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Лідер" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.11.2016 року у справі №925/941/16 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Черкаської області від 03.11.2016 року у справі №925/941/16 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

3.Визнати, з дня проголошення даної постанови, поновленим (продовженим) на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі №26 від 28.02.2007р, який укладений між Тальнівською районною державною адміністрацією (20400, м.Тальне, вул. Соборна, 28; ) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Лідер" (20442, Черкаська область, Тальнівський район, с.Новомайданецьке, вул. Майданецька, 1; код 31229306), за реєстраційним №14.

4.В іншій частині позовних вимог відмовити.

5.Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, 131; код 39765890) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Лідер" (20442, Черкаська область, Тальнівський район, с.Новомайданецьке, вул. Майданецька, 1; код 31229306) 1 378 (тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви.

6.Доручити Господарському суду Черкаської області видати наказ.

7.Матеріали справи №925/941/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Л.В. Чорна

Т.І. Разіна