ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

02.03.17 Справа № 907/1239/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Марко Р.І.

суддів: Желік М.Б.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СітіГруп Ужгород» № 7 від 23.02.2017р. (вх. № 01-05881/17 від 27.02.17)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.05.2016 року, суддя Карпинець В.І.,

у справі № 907/1239/15,

за позовом прокурора міста Ужгород, м. Ужгород,

до відповідача -1: Ужгородська міська рада, м. Ужгород

відповідач -2: Департамент міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород

відповідач- 3: Товариство з обмеженою відповідальністю «СітіГруп Ужгород», м. Ужгород

про визнання незаконним та скасування пункту 1.12 рішення 23 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 11.07.2014р. за №1363; про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №1770 від 27.10.2014р. та про зобов"язання ТОВ „Сітігруп Ужгород" звільнити земельну ділянку за кадастровим номером :18:001:0120, площею 0,0296га, вартістю 87 974,16грн., що знаходиться в місті Ужгороді по вул. Грушевського, 33"а" та повернути її до земель Ужгородської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2017 до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «СітіГруп Ужгород» № 7 від 23.02.2017 на рішення господарського суду Закарпатської області від 11.05.2016 року у справі № 907/1239/15 з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження.

У клопотанні, викладеному в апеляційній скарзі, скаржник просить поновити строк для подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що про існування оскаржуваного рішення йому стало відомо нещодавно, а саме після ознайомлення уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю «СітіГруп Ужгород» з матеріалами справи виконавчого провадження №53339295. Окрім того, наголошує, що копію оспорюваного рішення отримав лише 14.02.2017р, у зв'язку з чим просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку та поновити строк для подання апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Як вбачається з рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.05.2016р. у у справі № 907/1239/15 повний текст рішення виготовлено 16.05.2016р.

Таким чином, перебіг десятиденного строку подання апеляційної скарги починається з 16.05.2016 та завершується 26.05.2016 (включно). Апеляційна скарга надійшла до суду першої інстанції 27.02.2017р., а тому така подана після закінчення строків апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З правового контексту наведеної норми вбачається, що відновлення пропущеного строку можливе у разі визнання судом причини пропуску встановленого законом процесуального строку поважною. Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, виходячи з встановлення поважності причин його пропуску.

Водночас суд зазначає, що поважними причинами можна визнати ті обставини, які є обєктивно непереборними і повязані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Зокрема, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; це обставина, яка виникла обєктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого особа має довести суду їх наявність та непереборність, у звязку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Відповідно до п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010 р. № 01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами в господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважають повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї із них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалами господарського суду Закарпатської області у даній справі від 24.12.2015р., 18.01.2016р., 09.02.2016р., 18.02.2016р., 28.03.2016р. та 21.04.2016р. розгляд справи відкладався у звязку з неявкою представника відповідача 3 та не надання судом витребовуваних документів. Вказані процесуальні документи були надіслані судом першої інстанції рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача 3, зазначену у позовній заяві: м. Ужгород, вул. Грушевського, 33а та яка повернута відділенням поштового звязку на адресу господарського суду з відмуткою за закінченням терміну зберігання. Вказана адреса також зазначена у витязі з ЄДРЮО та ФОП станом на 04.12.2015р. (а.с.31-36) та яка є ідентичною адресі, зазначеній у позовній заяві.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Таким чином, чинне законодавство встановлює презумпцію достовірності відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру.

З цих підстав безпідставними є посилання апелянта про неналежне повідомлення його судом першої інстанції про розгляд справи.

Відповідно до абзацу 3 п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресати, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те що, відповідач 3 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Як зазначено вище, скаржником не подано належних та допустимих доказів на підтвердження поданого клопотання про поновлення строку.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. Відтак, в даному випадку Львівський апеляційний господарський суд не вбачає обставин і вони скаржником не доведені, які б перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого строку. Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Статтею 93 ГПК встановлено, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За викладених обставин, зважаючи на відмову у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на подання апеляційної скарги, суд вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу з додатками скаржнику.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 93, п.4 ч.1 ст. 97 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1.Відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.05.2016 року у справі №907/1239/15.

2.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СітіГруп Ужгород» № 7 від 23.02.2017р. на 94 (девяносто чотири) арк., повернути скаржнику.

Головуючий суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Костів Т.С.