ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"27" лютого 2017 р. Справа № 903/1023/16

за позовом Приватного підприємства Житлобуд-1, м.Луцьк

до Луцького національного технічного університету, м.Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області, м.Луцьк

про стягнення 991 596, 96 грн.

Суддя: Пахолюк В.А.

з участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 31.12.2016 р.,

від відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, дов. № 118-03-33 від 28.01.2017 р.,

від третьої особи: ОСОБА_4, дов. № 12-04/71-521 від 31.01.2017 р.

Суть спору:

Позивач - Приватне підприємство Житлобуд-1, звернувшись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача - Луцького національного технічного університету 991 596,96 грн., в т.ч. 61 416, 14 грн. 3% річних від простроченої суми та 930 180, 82 грн. індексу інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору будівельного підряду № 19/08-244-гв від 30.05.2008 року щодо своєчасної оплати виконаних будівельних робіт по реконструкції учбово-лабораторного корпусу ЛНТУ.

Посилається на рішення господарського суду Волинської області від 23.11.2016 р. по справі № 903/133/15 про стягнення з Луцького національного технічного університету на користь ПП Житлобуд-1 1 257 962, 40 грн. основного боргу за вищезазначеним договором підряду, яке 14.12.2016 р. набрало законної сили.

Згідно умов договору розрахунки за виконані роботи проводяться га підставі документів про обсяги виконаних робіт, їх вартість. Після підписання документів Замовник зобовязаний протягом шістдесяти календарних днів оплатити виконані роботи.

Посилаючись на акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2В) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3):

- № 1 за березень 2012 р. на суму 322 035, 60 грн.;

- № 2 за квітень 2012 р. на суму 276 336, 00 грн.;

- № 3 за травень 2012 р. на суму 264 538, 00 грн.;

- № 4 за червень 2012 р. на суму 244 022, 40 грн.;

- №5 за липень 2012 р. на суму 151 029, 60 грн., позивач вважає, що з 27.12.2013 р. у нього виникло право на стягнення з відповідача на підставі вимог ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат.

Оскільки шляхом примусового виконання рішення господарського суду у справі № 903/133/15 заборгованість в сумі 1 257 962, 40 грн. було стягнуто з Луцького національного технічного університету в період з 13.08.2015 р. по 18.08.2015 р., період нарахування 3% річних та інфляційних втрат закінчується 12.08.2015 р. (днем, що передував примусовому стягненню заборгованості).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у відзиві від 30.01.2017 р. (вх.. № 01-54/1097/17) позовні вимоги вважає такими, що не підлягають до задоволення, посилаючись на наступне.

- Рішення суду від 23.11.2016р. у справі №903/133/15 не оскаржувалось Відповідачем лише з огляду на відсутність бюджетного фінансування на сплату судового збору. Станом на даний час підготовано апеляційну скаргу та заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження. Вказана апеляційна скарга буде подана в найближчий час, так як Відповідач не погоджується з висновками, зробленими судом першої інстанції, зокрема щодо строків та обсягів виконання Позивачем робіт.

- Відповідач не погоджується з розрахунками, здійсненими Позивачем, зокрема, визначення останнім дати, з якої у Позивача виникло право стягувати 3% річних та інфляційних нарахувань.

З логіки Позивача і умов Договору можна дійти до висновку, що у Відповідача виник обов'язок сплатити вартість начебто виконаних робіт на 60-ий календарний день з дня підписання кожного Акту приймання виконаних будівельних робіт, а на 61-ий день після підписання такого Акту у Відповідача виникає борг, що дозволяє Позивачу звернутися до суду із вимогою про стягнення коштів.

Нормами Цивільного кодексу України встановлений інститут позовної давності, тобто строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. На вимогу про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних поширюється загальна позовна давність тривалістю у 3 роки.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи встановлений Договором 60-и денний строк оплати виконаних робіт, строк позовної давності по вимозі сплати 3% річних та інфляційних втрат закінчився:

- за актом №1 за березень 2012р. на суму 322 035,60 грн. - 31 травня 2015р.;

- за актом №2 за квітень 2012р. на суму 276 336,00 грн. - 30 червня 2015р.;

- за актом №3 за травень 2012р. на суму 264 538,00 грн. - 31 липня 2015 року;

- за актом №4 за червень 2012р. на суму 244022,40 грн. - 30 серпня 2015 року;

- за актом №5 за липень 2012р. на суму 151 029,60 грн. - 30 вересня 2015 року.

Розрахунок Позивача, викладений в позовній заяві 3% річних та інфляційних втрат з 27.12.2013 року є необгрунтованим. Законом встановлено заборону щодо зміни порядку обчислення позовної давності.

Відповідач вважає, що Позивач пропустив строк позовної давності для пред'явлення цього позову, що згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК є самостійною підставою для відмови у позові. З огляду на вищевикладене, просить суд застосувати строки позовної давності.

Додатково звертає увагу суду, що хибність позиції Позивача у визначенні дати розрахунку 3% річних та інфляційний нарахувань підтверджується також тим, що остаточно визначено суму боргу та обовязок його сплати лише у рішенні суду від 23.11.2016 р. До того часу ні обсяг, ні вартість робіт не були встановлені, так як оспорювались сторонами. Вказане також підтверджується висновками Вищого господарського суду України, викладених у Постанові від 24 вересня 2015 року у справі № 903/133/15, який відправляючи справу на новий розгляд зазначив: ...Судами не було з достовірністю встановлено який обсяг робіт по реконструкції учбово - лабораторного корпусу ЛНТУ у м. Луцьку по вул. Даньшина, 10 було фактично виконано позивачем, в який період та на виконання якого з договорів, а також які саме роботи та за яким договором були оплачені відповідачем.... Зазначене свідчить про те, що факт існування боргу Відповідача перед Позивачем та його розмір в сумі 1257962,40 грн. був встановлений судом лише 23.11.2016р., до того часу зобов'язання були спірними і прострочення не мало місця. У частині п'ятій ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду, що стосується і нашого випадку, коли лише в ході судового розгляду було встановлено обсяг і вартість робіт.

- Посилаючись на вимоги ч.2 ст.625 ЦК України, вважає, що позивачем порушено порядок її застосування, а саме, не предявлено боржнику вимогу про стягнення три проценти річних та індекс інфляції.

В судовому засідання представник відповідача повідомив про те, що Луцькою місцевою прокуратурою 27.01.2017 р. скасовано постанову слідчого Луцького відділу поліції від 29.12.2015р. про закриття кримінального провадження № 0000055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за фактом службового підроблення додаткової угоди № 1 від 21.04.2011 р. до договору № 19/08-244-гв від 30.05.2008 р., укладеного Луцьким національним технічним університетом з ПП Житлобуд-1 по виконанню будівельних робіт за березень липень 2012 р. Матеріали провадження повернуто в слідчий відділ Луцького відділу поліції для подальшого розслідування. На підтвердження даних обставин до матеріалів справи долучив лист прокуратури Волинської області № 04/2/2-27-17 від 27.01.2017 р.

На підставі ухвали суду від 30.01.2017 р. задоволено клопотання відповідача та залучено до участі у справі Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача, оскільки саме на вказаний орган покладено функції по виконанню судових рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, або з бюджетних установ. Розгляд справи відкладено на 27.02.2017 р. на 10.00 год. Позивача зобовязано: надіслати на адресу третьої особи копію позовної заяви з додатками, докази надіслання подати суду. Відповідачу: подати чіткий розгорнутий контррозрахунок з посиланням на методику нарахування та первинні документи. Третій особі ГУ ДКСУ у Волинській області: подати письмові пояснення щодо даного предмету спору.

Представником позивача на виконання вимог ухвали суду подано фіскальний чек та опис вкладенняв цінний лист на підтвердження надіслання позовної заяви з додатками на адресу третьої особи ГУ ДКСУ у Волинській області.

Представник відповідача в судовому засіданні додатково зазначив про невизнання позову вцілому. Водночас, повідомив, що заперечень щодо проведених позивачем розрахунків немає.

Третя особа ГУ ДКСУ у Волинській області в письмових поясненнях № 12-09/106-931 від 24.02.2017 р. зазначає, що механізм виконання рішень суду про стягнення коштів з боржників передбачено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845.

На підставі поданого Приватним підприємством «Житлобуд-1» наказу господарського суду Волинської області від 06.04.2015 р. № 903/133/15-1 та відповідно до вимог Порядку Головним управлінням Казначейства було здійснено стягнення коштів з Луцького національного технічного університету на користь Приватного підприємства «Житлобуд-1» в сумі 1 283 121, 65 грн. Безспірне списання коштів на користь стягувача здійснювалось по мірі надходження коштів на рахунки боржника.

Відповідач - Луцький національний технічний університет у клопотанні № 01-81/58/17 від 27.02.2017 р.) просив на підставі ст.79 ГПК України зупинити провадження у даній справі до вирішення повязаної з нею справи № 903/133/15 за позовом Приватного підприємства «Житлобуд-1» до Луцького національного технічного університету про стягнення 1 257 962, 40 грн.

В обґрунтування даного клопотання зазначив про взаємну повязаність обох позовів, а саме: позовні вимоги по справі № 903/1023/16 грунтуються на наявності рішення господарського суду Волинської області від 23.11.2016 р. у справі № 903/133/15, яким вирішено стягнути з Луцького національного технічного університету 1 257 962, 40 грн. заборгованості за підрядні роботи. Вирішення судом питання щодо наявності чи відсутності основного боргу за договором підряду № 19/18-244-гв є приюдиційним в рамках даної справи, оскільки буде встановено наявність у позивача права на нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань.

На підтвердження викладених обставин до матеріалів справи долучено копію ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2017 р. про прийняття апеляційної скарги до провадження у справі № 903/133/15.

Представник позивача та третьої особи проти задоволення даного клопотання не заперечували.

Розглянувши клопотання відповідача - Луцького національного технічного університету, дослідивши наявні докази у справі, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пленум Вищого господарського суду України у постанові № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п.3.16) розяснює, що статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Судом встановлено, що справа № 903/1023/16, що розглядається господарським судом Волинської області та справа № 903/133/15, що розглядається Рівненським апеляційним господарським судом є повязаними.

Як вбачається з предмету спору у справі № 903/133/15 на розгляд суду поставлено вирішення питання щодо наявності чи відсутності заборгованості Луцького технічного університету за договором підряду № 19/18-244-гв. Оскільки предметом даного спору є стягнення 3% річних та інфляційних, нарахованих за наявності заборгованості за цим же самим договором, вирішення справи №903/133/15 прямо вплине на оцінку доказів у даній справі.

Водночас, представником позивача подано клопотання в порядку ч.3 ст.69 ГПК України, яке погоджено представником позивача та третьої особи, про продовження строку розгляду спору.

Господарський суд, керуючись ч.1 ст.79, ст.86 Господарського процесуального кодексу України,-

ухвалив:

1. Клопотання відповідача Луцького технічного університету задовольнити.

2. Провадження у справі зупинити до вирішення справи № 903/133/15 за позовом Приватного підприємства «Житлобуд-1» до Луцького національного технічного університету про стягнення 1 257 962, 40 грн., що розглядається Рівненським апеляційним господарським судом.

3. Питання щодо продовження строку розгляду спору буде вирішено при поновленні провадження у справі.

Суддя Пахолюк В.А.