КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. Справа№ 911/1484/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

за участю представників:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом)

Баган Т.Г. - дов. № 32/9 від 10.01.2017

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом)

Литвиненко О.А. - дов. № 1/09 від 26.09.2016

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

на рішення Господарського суду Київської області

від 10.11.2016 (суддя Шевчук Н.Г.)

у справі № 911/1484/16

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альпініст»

про стягнення 497 726, 40 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альпініст» до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

про стягнення 77 583, 68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у справі № 911/1484/16 у первісному позові відмовлено повністю. У зустрічному позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати в частині відмови в задоволенні первісного позову та прийняти нове рішення про задоволення первісного позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення в частині відмови в первісному позові прийняте з порушенням норм матеріального права, за неповного дослідження матеріалів справи та без надання їм належної оцінки. Оскільки за результатами планової перевірки фінансово-господарської діяльності Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення за період з 01.05.2014 по 31.10.2015 та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.04.2013 по 30.04.2014 встановлено завищення ТОВ «Альпініст» норм витрат фарби і безпідставне включення до актів певних витратних матеріалів згідно договору підряду №1719 від 09.08.2013 (далі Договір), відтак нанесення позивачу збитків на загальну суму 497 726,40 грн.,висновки суду про відмову в позові в цій частині є неправомірними.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 911/1484/16 за апеляційною скаргою Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2016 апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 31.01.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 розгляд справи відкладено на 28.02.2017 на підставі ст. 77 ГПК України.

В судове засідання з'явились представники сторін, представник позивача за первісним позовом підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні первісного позову скасувати та прийняти нове про задоволення первісного позову в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом доводи апеляційної скарги заперечив, просив їх відхилити, оскаржуване рішення в частині відмови в первісному позові як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, а в частині відмови в зустрічному позові скасувати та прийняти нове про задоволення зустрічного позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альпініст» про стягнення 497 726,40 грн. збитків. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що за результатами планової перевірки фінансово-господарської діяльності Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення за період з 01.05.2014 по 31.10.2015 та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.04.2013 по 30.04.2014 встановлено завищення ТОВ «Альпініст» норм витрат фарби й безпідставне включення до актів певних витратних матеріалів за Договором, тому просив стягнути з відповідача надмірно сплачені грошові кошти у вигляду збитків в розмірі 497 726,40 грн.

Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альпініст» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про стягнення 77 583,68 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило про порушення відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов'язань за Договором в частині забезпечення ТОВ «Альпініст» фарбувальними матеріалами, в зв'язку з чим позивач за зустрічним позовом поніс додаткові витрати на суму 77 583,68 грн., які і просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом у вигляді збитків.

Як встановлено матеріали справи, 09.08.2013 між Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (замовником) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Альпініст» (виконавцем) укладено Договір, за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов'язався у 2013 році надати послуги щодо обробляння металів (антикорозійний захист металевих конструкцій), надалі - послуги, на 25 об'єктах замовника згідно Технічного завдання, а замовник зобов'язався забезпечити своєчасне фінансування та прийняття таких послуг.

Відповідно до п. 3.1. Договору загальна ціна послуг становить 6 829 389, 60 грн., в тому числі ПДВ - 1 138 231, 60 грн.

Положеннями п. 3.3 Договору сторони погодили, що договірна ціна є твердою (додатки №4-15 до Договору), формується виконавцем на підставі нормативних документів, розроблених Держбудом України ДБН Д.1.1-1-2000, та відображається у 25 локальних кошторисах, що є невід'ємною частиною договірної ціни.

Замовник зобов'язаний сплачувати вартість наданих послуг на підставі Актів приймання наданих послуг (форми КБ-2в) та Довідок про вартість наданих послуг (форми КБ-3), що складені на підставі узгоджених сторонами локальних кошторисів, які є невід'ємною частиною Договору (Додатки № №4-15), протягом 5 робочих днів з дня підписання цих документів уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками сторін (п. 4.2. Договору).

За умовами п. 5.5. Договору Акт приймання наданих послуг (форми КБ-2в) та Довідка про вартість наданих послуг (форми КБ-3) складається виконавцем у двох примірниках і подаються для підписання замовнику по факту надання окремого етапу послуг. За результатами їх розгляду протягом 5 календарних днів замовник повинен або підписати Довідку про вартість наданих послуг (форми КБ-3) та Акт приймання наданих послуг (форми КБ-2в) або надати виконавцю обґрунтовані заперечення.

Договір на підставі п. 10.1. набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін, діє до 31.12.2013, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обов'язків за Договором.

В додатку № 1 до Договору (Технічне завдання) визначено перелік лотів та їх опис, а саме - найменування філій, висота та вага металоконструкцій, площа зачищення поверхонь.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання умов Договору відповідачем за первісним позовом виконано, а позивачем за первісним позовом прийнято узгоджені сторонами роботи, що підтверджується Актами приймання виконаних робіт (форми КБ-2в) та довідками про вартість виконаних робіт (форми КБ-3), які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін (належним чином завірені копії наявні в матеріалах справи (а. с. 63-137, т. 1).

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши умови Договору, апеляційний суд дійшов висновку про належне виконання відповідачем за первісним позовом взятих на себе зобов'язання за Договором, тим більше, що про це свідчить й відсутність з боку позивача за первісним позовом претензій та повідомлень про порушення відповідачем умов Договору.

Вищезгадані роботи в повному обсязі були оплачені позивачем за первісним позовом, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (а. с. 138-150), не заперечуються й сторонами по справі.

Крім цього, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 у справі № 910/24668/14 за позовом ТОВ «Альпініст» до Концерну РРТ про стягнення 1 966 224,11 грн. затверджено мирову угоду, відповідно до п. 10 якої з моменту отримання позивачем 1 966 224,11 грн. на банківський рахунок зобов'язання сторін по Договору вважаються припиненими.

Як встановлено матеріалами справи, Державною фінансовою інспекцією України проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Концерну РРТ за період з 01.05.2014 по 31.10.2015 та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.04.2013 по 30.04.2014, за результатами якої складено Акт № 06-21/13 від 23.02.2016 (а.с. 153-162, т. 1).

Так, фінансовою інспекцією встановлено, що внаслідок завищення ТОВ «Альпініст» норм витрат фарби та необґрунтованого включення до актів виконаних робіт розчинника за період з серпня 2013 по квітень 2014 Концерном РРТ здійснено зайві витрати на суму 482 115,68 грн. та внаслідок внесення недостовірних даних до актів приймання передачі будівельних робіт за листопад 2013 та лютий 2014 (типова форма КБ-2в) по антикорозійному захисту металевих конструкцій щогли в с. Вовковинці Деражнянського району вул. Леніна, 91 проведено оплату завищеної вартості робіт на суму 15 610,72 грн.

07.04.2016 Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення отримав вимогу Державної фінансової інспекції України № 06-14/316 від 31.03.2016 про усунення порушень, виявлених під час проведення ревізії.

На думку позивача, вищезгадані порушення призвели до заподіяння йому матеріальної шкоди (збитків) на суму 497 726,40 грн., тому він звернувся до суду з даним позовом.

До виконання господарських договорів згідно п. 1 ст. 193 ГК України застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини.

Положеннями ст. 525, 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань згідно ч. 7 згаданої статті ГК України, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За договором підряду ( ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України) одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Підрядник на підставі ст. 841 ЦК України зобов'язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

За приписами ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

В силу положень ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Доказів визнання недійсними укладеного між сторонами Договору, Додаткових угод № 1 та № 2 в частині визнання ціни, вартості витратних матеріалів тощо матеріали справи не містять.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Правочин на підставі ст. 204 ЦК України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи вищезазначені приписи закону, виходячи з встановлених обставин справи щодо виконання робіт відповідачем за первісним позовом, їх прийняття позивачем за первісним позовом шляхом оформлення відповідних Актів за формою КБ-2в, які підписані уповноваженими особами та скріплені печатками сторін без будь-яких зауважень і претензій, оплати останнім вартості фактично виконаних робіт у повному обсязі, апеляційний суд дійшов висновку про прийняття та погодження позивачем за первісним позовом як обсягів, так і вартості виконаних відповідачем за первісним позовом робіт за Договором, а також витратних матеріалів.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 ЦК України є відшкодування збитків.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) ( ст. 22 ЦК України).

Під збитками в розумінні ч. 2 ст. 224 ГК України передбачаються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ст. 225 ГК України).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому саме на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 14.11.2007 у справі № 16/217, а також у постанові Верховного Суду України від 04.04.2006 у справі № 43/543.

Звертаючись з даним позовом до суду про стягнення з відповідача за первісним позовом 497 726, 40 грн., Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення визначив ці кошти як завдані йому відповідачам за первісним позовом збитки, факт пронесення та розмір яких встановлено Державною фінансовою інспекцією України в акті № 06-21/13 від 23.02.2016.

Згідно ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Проте Акт № 06-21/13 від 23.02.2016 Державною фінансовою інспекцією України не є належним і допустимим доказом на підтвердження порушення ТОВ «Альпініст» договірних зобов'язань і завдання позивачеві збитків шляхом завищення норм витрат фарби та включення до актів певних витратних матеріалів, оскільки встановлені факти порушення підлягають доказування стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним ГПК України.

Водночас, виявлені за результатами планової ревізії фінансово-господарської діяльності Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення невідповідності витрат фарби та включення витратних матеріалів, які не використовувалися, можуть бути підставою для притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про необґрунтованість первісних позовних вимог про стягнення 497 726,40 грн. збитків, які позивачем за первісним позовом належними та допустимими доказами не доведені, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

Крім цього, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альпініст» було подано зустрічний позов до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про стягнення 77 583,68 грн., вимоги якого мотивовано тим, що внаслідок неправильного обрахунку норм витрат фарби, виконавцем частково за власний рахунок було здійснено поставку фарби та розчинника для виконання робіт згідно Договору, в зв'язку з чим витрачені ТОВ «Альпініст» кошти на закупівлю товарно-матеріальних цінностей для якісного та вчасного виконання умов Додаткової угоди № 2 до Договору в розмірі 77 583,68 грн. останній просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом, як понесені збитки.

Як встановлено матеріалами справи, 27.08.2013 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, за умовами п. 2 якої внесено зміни в абзац 2 Додатку №1 (Технічне завдання), змінивши абзац 2 «Учасник під час розрахунків пропозиції враховує середню витрату фарби в кількості, що складає 100 гр/кв.м. в один шар» на «Учасник під час розрахунків пропозиції враховує середню витрату фарби в кількості, що складає: 172 гр/кв.м. для червоної фарби в один шар і 187 гр/кв.м. для білої та сірої фарби в один шар».

27.12.2013 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до п. п. 2, 3 якої підрядник зобов'язався в термін до 31.08.2014 виконати послуги згідно Технічних вимог (Додатку № 1). Загальна вартість послуг за даною Угодою становить 1 358 618, 60 грн.

За твердженнями позивача за зустрічним позовом, відображена в Акті приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 (форми КБ-2в) (а.с. 136-137, т. 1) інформація щодо використання товарно-матеріальних цінностей не відповідає дійсності і суперечить Додатковій угоді №1 від 27.08.2013, оскільки даним Актом враховувалась середня витрата фарби червоної і білої в межах 100 гр/кв.м.

При цьому, Акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 підписаний та скріплений печатками обох сторін без будь-яких зауважень щодо обсягу та вартості витратних матеріалів тощо,умовами Договору не передбачено забезпечення виконавцем себе витратними матеріалами, як і відшкодування замовником понесених виконавцем витрат, обов'язок по забезпеченню виконавця витратними матеріалами згідно п. п. 2.3., 5.18. покладено на замовника.

Таким чином, понесення виконавцем з власної ініціативи витрат на закупівлю витратних матеріалів на загальну суму 77 583,68 грн. не свідчить про понесення позивачем за зустрічним позовом збитків на цю суму саме з вини відповідача за зустрічним позовом.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів нанесення позивачу за зустрічним позовом збитків в результаті поставки фарби та розчинника для виконання робіт на суму 77583,68 грн. з вини Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення матеріали справи не містять.

Тому апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до відповідача за зустрічним позовом такої міри відповідальності, як стягнення збитків, відтак в задоволення зустрічного позову слід відмовити.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у справі № 911/1484/16 - без змін.

Матеріали справи № 911/1484/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко