РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017Справа №910/18590/15

За позовом Заступника прокурора м. Києва

в інтересах держави в особі

Київської міської ради

до відповідачів: 1. Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)

2. Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП-ГРУП"

4. Київської міської державної адміністрації

За участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Національний комплекс "Експоцентр України"

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне управління справами

про визнання недійсними розпорядження та договору

Судді: Селівон А.М. (головуючий)

Сташків Р.Б.

Пінчук В.І.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Прокурор: Колодяжна А.В. - посвідчення № 036177 від 04.11.15;

Від позивача: не з'явились;

Від відповідача 1: Кухарев Д.О. - представник, довіреність № 050/05-213 від 13.01.17;

Від відповідача 2: не з'явились;

Від відповідача 3: Сухом'яткін К.М. - адвокат, довіреність № б/н від 15.12.16;

Від відповідача 4: Крук Р.Р. - представник, довіреність № 001-157 від 25.01.17;

Від третьої особи 1 : Північук Л.І. - представник, довіреність № 02-11/807 від 30.12.16;

Від третьої особи 2: Ледвовк Е.В. - представник, довіреність № 01-19/14/2885 від 27.12.16;

Від третьої особи: Бахматов М.І. - керівник, посвідчення № 066 від 16.05.16;

Присутні : ОСОБА_9- оператор, телеканал 1+1;

ОСОБА_10- кореспондент; телеканал 1+1;

ОСОБА_11- оператор, посвідчення № 5379 телеканал СТБ;

ОСОБА_12- кореспондент, посвідчення № 52167 телеканал СТБ.

В судовому засіданні на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Заступник прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Комунального підприємства "Київтранспарксервіс", Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП-ГРУП", Київської міської державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.05.2014 № 645 "Про затвердження переможця конкурсу із залученням інвестора до будівництва підземного паркінгу, громадських будівель і споруд із заїздами та гостьовою стоянкою на проспекті Академіка Глушкова, 1 (станція метро "Виставковий центр") у м. Києві" та визнання недійсним інвестиційного договору від 06.06.2014 №050-13/і/138, укладеного між відповідачем 1, відповідачем 2 та відповідачем 3.

В обґрунтування позовних вимог прокурор в позовній заяві посилається на порушення приписів ст.ст. 124, 134 Земельного кодексу України умовами п.1.9 та 4.2.11 Інвестиційного договору № 050-13/і/138 від 06.06.14 р., зміст яких щодо зобов'язання інвестора ТОВ «СВП- ГРУП» оформити власності або користування на земельну ділянку (на якій реалізовано проект будівництва) після введення об'єкта інвестування в експлуатацію фактично свідчить про отримання земельної ділянки у власність не на конкурентних засадах, а також порушення Київською міською державною адміністрацією при прийнятті оскаржуваного розпорядження № 645 від 26.05.14р. своєї компетенції та відсутності у жодної зі сторін інвестиційного договору права розпорядження земельними ділянками комунальної власності, оскільки вказані повноваження відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України відносяться до виключної компетенції Київської міської ради.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 910/18590/15 та призначено до розгляду на 11.08.2015.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.08.2015 розгляд справи відкладено на 15.09.2015. Також цією ухвалою залучено до участі у розгляді справи за клопотанням представника Національного комплексу "Експоцентр України" № 02-11/363 від 10.08.2015 поданого до початку судового засідання 11.08.2015, останній як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

В судовому засіданні з 15.09.15р. по 08.10.15р. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.10.2015 у розгляді справи № 910/18590/15 призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Відповідно до Протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 09.10.2015 для розгляду справи № 910/18590/15 визначено колегію суддів у складі: Селівон А.М. (головуючий), Сташків Р.Б., Прокопенко Л.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.10.2015 справу №910/18590/15 прийнято до провадження визначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 03.11.2015.

03.11.2015 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Селівона А.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.11.2015 розгляд справи призначено на 17.11.2015.

У судових засіданнях 17.11.2015 та 26.11.2015 судом оголошено перерву до 26.11.2015 та 01.12.2015 відповідно.

01.12.2015 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Прокопенко Л.В. на лікарняному.

Відповідно до Протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 02.12.2015 для розгляду справи № 910/18590/15 визначено колегію суддів у складі: Селівон А.М. (головуючий), Сташків Р.Б., Пінчук В.І..

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.12.2015 справу № 910/18590/15 прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 13.01.2016.

Окрім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.01.2016 позов Національного комплексу "Експоцентр України" до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Комунального підприємства "Київтранспарксервіс", Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП-ГРУП", Київської міської державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.05.2014 № 645 та визнання недійсним інвестиційного договору від 06.06.2014 №050-13/і/138 судом прийнято для спільного розгляду з первісним у справі № 910/18590/15. Виключено зі складу сторін третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний комплекс "Експоцентр України", залучено Національний комплекс "Експоцентр України" до участі у справі № 910/18590/15 у процесуальному статусі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

У судових засіданнях 13.01.16 та 19.01.16 судом оголошувалась перерва на 19.01.16 та 27.01.16 відповідно.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.01.2016 в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП-ГРУП" про відвід судді Господарського суду міста Києва Сташківа Р.Б. по справі № 910/18590/15 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.01.2016 в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП-ГРУП" про відвід колегії суддів Господарського суду м. Києва у складі судді Селівон А.М. (головуючий), суддів Сташків Р.Б. та Пінчук В.І. по справі № 910/18590/15 відмовлено.

У судовому засіданні 27.01.2016 прийнята судом до розгляду заява № 05/2/3-190-15 від 21.12.2015 про зміну підстав позову, яка була подана прокурором до початку судового засідання 13.01.2016 та в якій прокурор посилається на встановлений судовими рішеннями у справі № 910/28542/14 переюдиційний для даної справи факт перебування земельної ділянки на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва, яка відведена Київською міською радою комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» під будівництво підземного паркінгу, у користуванні Національного комплексу «Експоцентр України» та віднесення вказаної земельної ділянки до земель державної форми власності, в зв'язку з чим повноваженнями щодо розпорядження спірною земельною ділянкою державної власності площею 1,3379 га згідно з ч.6 ст.122 Земельного кодексу України наділена Київська міська державна адміністрація, яка, в свою чергу, не приймала рішення про відведення спірної земельної ділянки на просп. Академіка Глушкова, 1 у м. Києві для будівництва підземного паркінгу.

У судовому засіданні 27.01.2016 судом оголошувалася перерва на 02.02.2016.

У судовому засіданні 02.02.2016 судом визначено необхідність проведення судової земельно-технічної експертизи, у зв'язку з чим оголошено перерву до 08.02.2016 для надання права сторонам по справі надати до господарському суду перелік питань, які необхідно поставити експерту для проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2016 судом призначено судову земельно-технічну експертизу у справі № 910/18590/15, провадження у справі зупинено до отримання результатів судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.02.16 судом виправлено описку, допущену у резолютивній частині ухвали Господарського суду м. Києва від 08.02.2016 по справі № 910/18590/15.

Через відділ діловодства Господарського суду 23.03.2016 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали по справі №910/18590/15 разом із клопотанням експертів Шишова М.А., Бікуса Ю.Ф. №4306/16-41 від 16.03.2016 про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду від 29.03.2016 провадження у справі № 910/18590/15 поновлено та задоволено клопотання експертів КНДІСЕ № 4306/16-41 від 18.03.2016 про надання додаткових документів. Також цією ухвалою зобов'язано сторін надати судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз додаткові документи, провадження у справі № 910/18590/15 зупинено до отримання результатів судової експертизи

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.07.2016 провадження у справі № 910/18590/1 поновлено, задоволено клопотання експертів КНДІСЕ № 4306/16-41 від 03.06.2016 про надання додаткових документів. Вдруге зобов'язано сторін надати судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз додаткові документи, провадження у справі № 910/18590/15 зупинено до отримання результатів судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.08.2016 поновлено провадження у справі № 910/18590/15. Задоволено клопотання експерта КНДІСЕ Шишова М.А. № 4306/16-41 від 08.08.2016 про надання сторонами додаткових документів та зупинено провадження у справі № 910/18590/15 до отримання результатів експертизи.

У зв'язку з надходженням через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від КНДІСЕ матеріалів справи № 910/18590/15 разом з висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи за вих. №4306/16-41 від 14.11.2016 ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 поновлено провадження у справі № 910/18590/15 та розгляд призначено на 10.01.2017.

10.01.2017 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Селівона А.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2017 розгляд справи призначено на 24.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 за клопотанням третьої особи, яка заявляє самостійні на предмет спору, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Державне управління справами, розгляд справи відкладено на 21.02.2017.

У судове засідання 21.02.2017 з'явились уповноважені представники відповідачів 1, 3, 4, третіх осіб 1, 2 та прокурор.

Уповноважені представники позивача та відповідача 2 у судове засідання не з'явились.

Про дату, час і місце розгляду даної справи позивач та відповідач 2 повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень: № 739 та № 616.

Судом повідомлено, що в процесі розгляду справи сторонами на підтвердження своїх вимог, заперечень та правових позицій надано документи, серед яких, зокрема, поданий представником відповідача 1 до початку судового засідання 11.08.2015 р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва відзив на позовну заяву № 050/05-6509 від 06.08.2015, в якому Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) заперечує проти позовних вимог, зазначаючи при цьому, що спірне розпорядження прийняте у відповідності з законодавством України, зокрема, Законом України «Про інвестиційну діяльність» та Положенням про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24.05.2007№ 528/1189, та виходячи з умов оскаржуваного інвестиційного договору земельна ділянка не може бути передана у користування або власність інвестору до моменту завершення реалізації інвестиційного договору. Відзив судом долучено до матеріалів справи.

Також до початку судового засідання 11.08.2015р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача 2 надійшов відзив № 96 від 11.08.2015 на позовну заяву, в якому КП «Київтранспарксервіс» заперечує проти позовних вимог, зазначаючи, що твердження прокурора про те, що оскаржувані пункти інвестиційного договору мають на меті можливість отримання право користування або право власності на земельну ділянку на неконкурентних засадах не відповідає дійсності, та навіть за відсутності у договорі положень, передбачених п. 1.9 та п. 4.2.11 інвестиційного договору, лише відображають його гарантоване право на перехід до нього права власності, права користування на земельну ділянку, на якій розміщені спірні земельні ділянки, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), а договір не є правовстановлюючим документом та не підміняє будь - якого документу стосовно земельної ділянки. Відзив долучений судом до матеріалів справи.

До початку судового засідання 11.08.2015р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача 4 надійшов відзив на позовну заяву б/н б/д, в якому Київська міська державна адміністрація не визнає позовних вимог, посилаючись при цьому на відповідність оскаржуваних розпорядження КМДА та укладеного на його підставі інвестиційного договору законодавству України та Положенню про порядок проведення інвестиційних конкурсів. Відзив долучений судом до матеріалів справи.

В поданому представником відповідача 3 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва до початку судового засідання 15.09.2015 відзиві № 38 від 14.09.2015 на позов у справі № 910/18590/15, ТОВ «СВП-ГРУП» заперечує проти позовних вимог прокурора та зазначає, що оскаржуване розпорядження КМДА було прийнято у відповідності до Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів та жодним чином не впливає на правовідносини щодо набуття права користування спірною земельною ділянкою, оскільки тільки затверджує переможця проведеного конкурсу, а інвестиційний договір не є правовстановлюючим документом на земельні ділянки. Відзив долучений судом до матеріалів справи.

До початку судового засідання 24.01.2017 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача 3 надійшли письмові пояснення №01/17 від 10.01.2017, в яких останній зазначає, що належних та допустимих доказів державної реєстрації у державному земельному кадастрі за третьою особою НК "Експоцентр України" щодо спірних земельних ділянок матеріали справи не містять, інвестиційний договір від 06.06.2014 № 050-13/і/138 нормам та приписам чинного законодавства України, рішенням Київської міської ради, розпорядженням ВО КМР (КМДА) та умовам інвестиційного конкурсу не суперечить. Письмові пояснення №01/17 від 10.01.2017 судом долучено до матеріалів справи.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання 21.02.2017 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника третьої особи 1 надійшли наступні документи: пояснення № 02-11/73 від 13.02.2017, пояснення № 02-11/93 від 16.02.2017, пояснення № 02-11/72 від 13.02.2017, клопотання про долучення документів до матеріалів справи № 11/97 від 20.02.2017. Вищеперелічені документи долучено судом до матеріалів справи.

Також до початку судового засідання 21.02.2017 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача 1 надійшли пояснення б/н б/д, які судом долучено до матеріалів справи.

Окрім того судом повідомлено, що до початку судового засідання 21.02.2017 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача 4 надійшли пояснення б/н б/д по справі щодо висновку експерта за результатами проведення судової земельно - технічної експертизи, які судом долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 21.02.2017 представник відповідача 3 подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи № 07/17 від 21.02.2017, доповнення до письмових пояснень від 10.01.2017 № 01/17 щодо висновку експерта за результатами проведення судової земельно - технічної експертизи, а також клопотання № 08/17 від 21.02.2017 про залучення до участі у справі третіх осіб, в якому останній просить залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - "Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" Комунального підприємства корпорації Київавтодор" та Департамент транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА). Вищеперелічені документи судом долучено до матеріалів справи.

Представник третьої особи 1 у судовому засіданні 21.02.2017 подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи б/н від 21.02.2017, яке судом задоволено, документи долучено судом до матеріалів справи.

Розглянувши в судовому засіданні 21.02.2017 клопотання ТОВ «СВП-ГРУП» № 08/17 від 21.02.2017 про залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача суд зазначає, що відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України третя особа може бути залучена до участі у справі за її заявою, а також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду, який виносить з даного питання ухвалу з обов'язковим зазначенням у ній, на стороні кого (позивача чи відповідача) залучається ця третя особа. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Згідно п. 1.6 Постанови № 18 питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

За таких обставин, беручи до уваги той факт, що третьою особою 3 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження впливу винесення рішення з даного господарського спору безпосередньо на права та/або обов'язки "Шляхово - експлуатаційного управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" Комунального підприємства корпорації Київавтодор" та Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) щодо однієї із сторін та залучення до участі у справі як третіх осіб жодним чином предметно на розгляд даної справи не вплине, оскільки обставини виконання вказаними юридичними особами функцій управління в сфері благоустрою населених пунктів та проведення ремонту і утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності відповідно, на які ТОВ «СВП- ГПУП» посилається як на підставу поданого клопотання, розцінюються як недостатні для вчинення відповідної процесуальної дії, суд доходить висновку, що клопотання третьої особи 3 про залучення зазначених "Шляхово - експлуатаційного управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" Комунального підприємства корпорації Київавтодор" та Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, задоволенню судом не підлягає.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, прокурором та сторонами на час проведення судового засідання 21.02.2017 суду не надано.

Про поважні причини неявки представників позивача та відповідача 2 в судове засідання суд не повідомлено.

Відповідно до 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18) якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно п. 3.9.2 Постанови № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка представника позивача та відповідача 2 в судові засідання обов'язковою не визнавалась, сторони не скористалась належним їм процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях, беручи до уваги те, що прокурор та представники сторін проти розгляду справи за відсутності представників позивача та відповідача 2 не заперечували, суд здійснював розгляд справи за відсутності уповноважених представників позивача та відповідача 2, виключно за наявними у справі матеріалами.

Судом прийнято до уваги, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

При цьому, оскільки суд неодноразово відкладав розгляд справи та оголошував перерву в розгляді справи, в тому числі за клопотанням сторін, надаючи учасникам судового процесу можливість реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи обмежені процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, не знаходив підстав для відкладення розгляду справи.

Суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є в подальшому підставою для скасування судового рішення, прийнятого за відсутності представника сторони спору.

Відповідно до клопотання б/н б/д про здійснення технічної фіксації за допомогою звукозаписувального технічного запису, поданого представником відповідача 3 до початку судового засідання 13.01.16 р., судовий процес по розгляду даної справи в порядку ст. 81-1 ГПК України здійснено за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Перед початком розгляду справи в судових засіданнях прокурора та представників сторін було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22, 26, 27, 29, 60, 74 та ч. 5 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Представники сторін та прокурор в судових засіданнях повідомили суд, що права та обов'язки сторонам та прокурору зрозумілі.

Відводів колегії суддів, окрім зазначених вище заяв ТОВ «СВП-ГРУП» про відвід судді та колегії суддів, прокурором та представниками сторін не заявлено.

В судових засіданнях 27.01.2016, 02.02.2016, 08.02.2016, 24.01.2017 та 21.02.2017 прокурор підтримали позовні вимоги, викладені в позовній заяві та заяві про зміну підстав позову, надав пояснення та відповів на питання суду та представників сторін.

В судових засіданнях 27.01.2016, 02.02.2016, 08.02.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві прокурора та заяві прокурора про зміну підстав позову, надав пояснення щодо суті спору.

Представники відповідачів 1, 3, 4 в судових засіданнях 27.01.2016, 02.02.2016, 08.02.2016, 24.01.2017 та 21.02.2017 заперечили проти позовних вимог з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву, відповіли на питання суду та представників сторін.

Представник відповідача 2 в судових засіданнях 27.01.2016 та 02.02.2016 заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, відповів на питання суду та представників сторін.

В судових засіданнях 27.01.2016, 02.02.2016, 08.02.2016, 24.01.2017 та 21.02.2017 представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, відповів на питання суду та представників сторін.

Представник третьої особи 2 в судовому засіданні 21.02.2017 підтримав позовні вимоги прокурора та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, надав пояснення по справі.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, представників відповідачів та третіх осіб, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши наданими прокурором та сторонами доказами та оглянувши в судовому засіданні їх оригінали, суд

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до статті 16 Закону України «Про інвестиційну діяльність» Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування у межах своїх повноважень здійснюють регулювання інвестиційної діяльності на своїй території.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права.

Порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва визначений положенням, затвердженим рішенням Київської міської ради від 24 травня 2007 року № 528/1189 (далі - Положення) (зі змінами і доповненнями), яке згідно п. 1.1. визначає порядок підготовки, проведення інвестиційного конкурсу, укладання інвестиційних договорів на залучення інвесторів до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо, об'єктів житлового та нежитлового призначення, у тому числі соціальної інфраструктури міста, об'єктів незавершеного будівництва, станцій метрополітену, підземних переходів, автошляхів, площ та інших об'єктів, на умовах проведення інвестиційного конкурсу.

Згідно п. 1.2 Положення інвестиційний конкурс проводиться з метою створення сприятливих умов для провадження інвестиційної діяльності та забезпечення збалансованого економічного та соціального розвитку міста Києва та поповнення бюджету міста Києва.

Так, відповідно до вказаного Положення та рішення постійно діючої конкурсної комісії по залученню інвесторів до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництв, інженерно - транспортної інфраструктури міста Києва, утвореної розпорядженням виконавчого органу Київради (КМДА) від 22.10.2007 № 1403 (протокол від 20.10.2011 № 8/2011) Київською міською державною адміністрацією 17 січня 2012 року видано розпорядження № 63 "Про проведення інвестиційних конкурсів із залучення інвесторів до реалізації проектів будівництва та експлуатації багаторівневих паркінгів з об'єктами транспортної інфраструктури та обслуговування населення у місті Києві", яким затверджено перелік об'єктів, які потребують залучення інвестицій (далі - перелік).

Пунктом 9 переліку передбачено, що потребує залучення інвестицій будівництва підземного паркінгу, громадських будівель та споруд із заїздами та гостьовою автостоянкою на просп. Академіка Глушкова, 1 (станція метро «Виставковий центр») у Голосіївському районі.

Згідно з п.п. 2, 3, 3.2 вказаного розпорядження замовником виконання підготовчих робіт та будівництва інвестиційних об'єктів визначено Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс", якому доручено вирішити в установленому порядку майново-правові питання та питання, пов'язані з користуванням земельними ділянками.

Пунктом 7 розпорядження постійно діючій конкурсній комісії Київської міської державної адміністрації доручено провести інвестиційні конкурси в установленому порядку.

Так, відповідно до п. 1.4 Положення замовник підготовчих робіт - Комунальне підприємство "Київське інвестиційне агентство" або інше комунальне підприємство, установа, організація, визначені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), які виконують комплекс підготовчих робіт,у т.ч. землевпорядних, містобудівних, передпроектних та/або проектних робіт, вирішення майново - правових питань, необхідних, зокрема, для прийняття рішення Київради щодо відведення земельних ділянок для реалізації інвестиційного проекту.

За змістом пункту 1.5. Положення рішення про проведення конкурсу та про затвердження переможця конкурсу приймає виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) за поданням організатора конкурсу шляхом видання відповідного розпорядження.

У відповідності до п. 2.1. рішення Київської міської ради "Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)" від 15.03.2012 року № 198/7535 Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) перейменовано у Департамент управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У відповідності до пункту 1.6 Положення об'єктом інвестиційного конкурсу можуть бути, зокрема, інші інвестиційно-привабливі об'єкти, у тому числі земельні ділянки, об'єкти архітектурної та містобудівної діяльності, з подальшим вирішенням майново-правових питань та передачею новостворених об'єктів у власність відповідно до умов конкурсу.

Згідно з п.2.1.1. вказаного Положення пропозиції до переліку об'єктів, які потребують залучення інвестицій, надаються щомісячно організатору конкурсу структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головними управліннями, управліннями, балансоутримувачами зазначених об'єктів.

Організатор конкурсу формує перелік об'єктів за формою (додаток 2, таблиці 1 - 3) та подає його на розгляд Комісії. Робоча група розглядає запропоновані переліки об'єктів та формує перелік інвестиційно привабливих об'єктів, у тому числі земельних ділянок. Після визначення робочою групою переліку інвестиційно привабливих об'єктів організатор конкурсу забезпечує їх оформлення за формою (додаток 2, таблиця 4) та подає на розгляд Комісії. Комісія щотижня (або в інші визначені Комісією терміни) розглядає пропозиції робочої групи, зазначений перелік та своїм протокольним рішенням визначає об'єкти, по яких пропонується проведення інвестиційних конкурсів (п.п. 2.1.4., 2.1.5. Положення).

Крім цього, умовами конкурсу (п. 2.8, 2.9) визначено, що земельні питання вирішуються у встановленому чинним законодавством України порядку. Встановлено також, що інвестор оформлює право власності або користування на земельну ділянку.

Так, протоколом від 22.02.2013 № 33/2013 засідання постійно діючої конкурсної комісії по залученню інвесторів до будівництва, реконструкції, реконструкції тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, утвореної розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.10.2007 № 1403 (далі - Комісія) - включено реалізацію інвестиційного проекту будівництва підземного паркінгу, громадських будівель та споруд із заїздами та гостьовою автостоянкою на просп. Академіка Глушкова, 1 (станція метро «Виставковий центр») у Голосіївському районі до переліку об'єктів, які потребують залучення інвестицій.

14 листопада 2013 року вказаною Комісією затверджено склад і зміст конкурсної документації, текст інформаційного оголошення про проведення інвестиційного конкурсу та надано доручення організатору інвестиційного конкурсу (Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради) у встановленому порядку оголосити конкурс із залучення інвестора, що підтверджується протоколом №52/2013.

Конкурс по залученню інвестора до будівництва підземного паркінгу, громадських будівель та споруд із заїздами та гостьовою автостоянкою на просп. Академіка Глушкова, 1 (станція метро «Виставковий центр») у Голосіївському районі був оголошений в газеті «Хрещатик» від 22.11.2013. № 172/(4379) та на офіційному Інтернет - порталі Київської міської державної адміністрації - www.kievcity.gov.ua.

В подальшому за результатами проведення конкурсу Протоколом постійно діючої конкурсної комісії по залученню інвесторів від 26.12.2013 № 55/2013 переможцем вказаного інвестиційного конкурсу визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «СВП-ГРУП», організатору інвестиційного конкурсу - Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради доручено у встановленому порядку підготувати проект розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про затвердження даного рішення, яким, в тому числі, передбачити укладання відповідного інвестиційного договору між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СВП-ГРУП".

За приписами частини першої статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

На виконання вищезазначеного рішення Комісії видано розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.05.2014 № 645 «Про затвердження переможця конкурсу із залучення інвестора до будівництва підземного паркінгу, громадських будівель та споруд із заїздами та гостьовою автостоянкою на просп. Академіка Глушкова, 1 (станція метро «Виставковий центр») у Голосіївському районі доручено підрозділами Київської міської державної адміністрації, зокрема Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), укласти інвестиційний договір з переможцем конкурсу та замовником будівництва.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено за матеріалами справи, що в подальшому у відповідності до вказаного рішення Комісії від 26.12.2013 р. № 55/2013 та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.05.2014 № 645, 06.06.2014 р. між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (організатор конкурсу за договором, відповідач 1 у справі), Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» (замовник за договором, відповідач 2 у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВП - ГРУП» (інвестор за договором, відповідач 3 у справі) було укладено спірний інвестиційний договір № 050-13/і/138 про реалізацію інвестиційного проекту будівництва підземного паркінгу, громадських будівель та споруд з заїздами та гостьовою автостоянкою на просп. Академіка Глушкова, 1 (станція метро «Виставковий центр») у Голосіївському районі м.Києва (далі - Інвестиційний договір).

Розділами 2 - 8 Інвестиційного договору сторони узгодили строки, порядок та умови здійснення інвестицій, права та обов'язки сторін, умови, підстави та розмір відповідальності сторін, межі тривалості та вплив обставин непереборної сили, порядок вирішення спорів тощо.

Згідно п.11 Інвестиційного договору датою набрання чинності цього договору є дата реєстрації договору в Департаменті економіки та інвестицій, що вказана на титульній сторінці цього договору.

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками замовника, організатора конкурсу та інвестора та скріплений печатками сторін.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є інвестиційним договором, який підпадає під правове регулювання норм Закону України "Про інвестиційну діяльність", та яким визначені загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності в Україні.

Так, згідно ст. 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" в редакції, яка діяла на момент укладення вказаного договору, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути: кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери; рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності); майнові права інтелектуальної власності; сукупність технічних, технологічних, комерційних та інших знань, оформлених у вигляді технічної документації, навиків та виробничого досвіду, необхідних для організації того чи іншого виду виробництва, але не запатентованих ("ноу-хау"); права користування землею, водою, ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права; інші цінності. Інвестиції у відтворення основних фондів і на приріст матеріально-виробничих запасів здійснюються у формі капітальних вкладень.

Згідно з пунктом 1.1.2 Інвестиційного договору об'єкт інвестування - будівництво підземного паркінгу, громадських будівель та споруд з заїздами та гостьовою автостоянкою на просп. Академіка Глушкова, 1 (станція метро «Виставковий центр») у Голосіївському районі м. Києва.

Пунктом 1.1.5 Інвестиційного договору визначено, що інвестиційний проект - це сукупність дій сторін, спрямованих на будівництво об'єкта інвестування, оформлення прав на майно та земельну ділянку, відповідно до законодавства України та умов цього договору.

Як визначено умовами 1.1.8. Інвестиційного договору земельні ділянки - земельні ділянки на просп. Академіка Глушкова. 1, загальною орієнтовною площею 1,3379 га, в межах яких буде здійснено будівництво об'єкта інвестування, надані КП «Київтранспарксервіс» в користування рішенням Київської міської ради від 13.11.2013 № 618/10106, у тому числі:

- земельна ділянка площею 1,0755 га - в постійне користування (кадастровий номер :79:392:0200). Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 17810382 від 14.02.14 (Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00);

- земельна ділянка площею 0,2624 га - в межах червоних ліній, - в короткострокову оренду на 5 років (кадастровий номер :79:392:0201). Договір оренди від 13.03.14 укладено між КП «Київтранспарксервіс» та Київською міської радою.

За змістом ст. 2 вказаного Закону інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Інвестиційна діяльність здійснюється на основі, зокрема, інвестування, здійснюваного громадянами, недержавними підприємствами, господарськими асоціаціями, спілками і товариствами, а також громадськими і релігійними організаціями, іншими юридичними особами, заснованими на колективній власності.

Відповідно до ст. 4 Закону об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права.

Частина 2 ст. 4 цього Закону забороняє інвестування в об'єкти, створення і використання яких не відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, радіаційних, екологічних, архітектурних та інших норм, встановлених законодавством України, а також порушує права та інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом.

При цьому суб'єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави.

Інвестори - суб'єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності (ст. 5 Закону України "Про інвестиційну діяльність").

Згідно з ст. 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

За результатами аналізу вищезазначених правових норм, які діяли на момент укладення вказаного договору, суд приходить до висновку, що інвестиційний договір є правовою формою взаємовідносин між інвестором та іншими учасниками інвестиційної діяльності. Отже, інвестиційним договором є договір, укладений з метою реалізації будь-яких видів і форм інвестицій з метою одержання прибутку або досягнення соціального ефекту.

При цьому, суд звертає увагу, що мета інвестиційного договору - це той безпосередній господарсько-правовий результат, якого намагаються досягти сторони в процесі його укладання та виконання. Інвестиційний договір спрямований на досягнення кінцевої мети інвестування, яку визначено Законом України "Про інвестиційну діяльність" - досягнення внаслідок здійснення інвестицій певного результату, одержання прибутку чи досягнення певного соціального ефекту, тобто можливим є здійснення інвестицій з досягненням сукупної мети, а тому здійснення інвестицій по своїй природі включає виконання своїх зобов'язань як інвестором, так і замовником.

У відповідності до п.п. 1.1.9, 2.4, 4.2.8 та 5.2.1 Інвестиційного договору замовник вживає дії по забезпеченню інвестора земельною ділянкою, сплачує кошти за користування нею. Водночас, на інвестора покладено обов'язок по відшкодування замовнику коштів за оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку та її утримання. Обов'язок по оформленню земельної ділянки та виконанню функцій землекористувача покладено на замовника (п.п. 1.1.9, 2.4 Інвестиційного договору).

Окрім того відповідно до умов оспорюваного Інвестиційного договору після виконання Інвестором всіх своїх зобов'язань за договором, завершення будівництва об'єкта інвестування та після введення об'єкта інвестування в експлуатацію, інвестор в установленому порядку оформляє на нього право власності, крім інженерних мереж, які після закінчення будівельних робіт передаються та зараховуються до комунальної власності територіальної громади міста Києва (п. 1.6 Інвестиційного договору); земельні та майново-правові питання вирішуються замовником і інвестором у встановленому законодавством порядку (п. 1.7 Інвестиційного договору); орієнтовна вартість будівництва об'єкта інвестування становить 16 666 670 грн. без ПДВ (п. 2.1 Інвестиційного договору).

Також сторонами погоджено в Інвестиційному договорі, що інвестор сплачує організатору конкурсу кошти на створення соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури міста Києва у розмірі 6% від орієнтовної вартості будівництва об'єкта інвестування, без урахування ПДВ, що становить 1 000 000,00 грн. (п.2.2 Інвестиційного договору); компенсує замовнику витрати на виконання підготовчих (передконкурсних) робіт у сумі 291 763,63 грн. (п 2.3 Інвестиційного договору); компенсує замовнику додаткові витрати (п. 2.4 Інвестиційного договору); після належного виконання всіх умов Договору та введення об'єкта інвестування в експлуатацію або окремих складових його частин інвестор зобов'язаний у встановленому порядку оформити право власності або користування на земельні ділянки, на яких реалізовано проект будівництва об'єкта інвестування (п. 4.2.11 Інвестиційного договору).

Як зазначено відповідачем 3 у відзиві на позовну заяву та сторонами не заперечувалось, на виконання умов п. 2.2 Інвестиційного договору інвестором станом на 14.09.2015 сплачено Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) кошти на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у розмірі 6% від орієнтовної вартості будівництва об'єкта інвестування у сумі 1 000 000,20 грн., а також на виконання умов пунктів 2.3, 2.4. Інвестиційного Договору інвестором сплачено Комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» у якості компенсації витрат на виконання підготовчих (передконкурсних) робіт та інших витрат 327 098, 27 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Як свідчать матеріали справи, виходячи зі змісту поданої прокурором позовної заяви та з урахуванням заяви про зміну підстав позову, вважаючи, що умови інвестиційного конкурсу, оформленого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 645 від 26.05.2014, та спірного Інвестиційного договору від 06.06.2014, що визначають порядок набуття товариством земельної ділянки під забудовою, суперечать Положенню про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно - транспортної інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київради від 24.05.207 № 528/1189 та вимогам статей 95, 116, 124, 134 Земельного кодексу України та частини 4 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, надають інвестору - ТОВ «СВП - ГРУП» можливість забудувати земельну ділянку, що знаходиться у державній власності, перебуває у користуванні НК «Експоцентр України» та на якій розміщене нерухоме майно останнього, та в подальшому оформити право власності на побудовані об'єкти, а також зважаючи на той факт, що Київська міська державна адміністрація не приймала рішення про відведення спірних земельних ділянок на просп. Академіка Глушкова, 1 у м. Києві для будівництва об'єктів інвестування, а отже на момент винесення спірного розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.05.2014 № 645 та укладення спірного Інвестиційного договору від 06.06.2015 з реалізації будівництва підземного паркінгу на просп. Академіка Глушкова, 1 у м. Києві жодна із сторін спірного договору не отримала на законних підставах у користування вказану земельну ділянку, на якій заплановано реалізацію інвестиційного проекту, та не була наділена повноваженнями щодо розпорядження нею, прокурор звернувся до суду з даним позовом.

Окрім того, додатково в обґрунтування позовних вимог прокурор з урахуванням ст. 35 ГПК України посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 року по справі № 910/28542/14, яке залишене без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 11.11.2015 р., яким позовні вимоги Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації, Національного комплексу «Експоцентр України» до Київської міської ради та комунального підприємства «Київтранспарксервіс», треті особи Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Головне управління Держземагенства у місті Києві про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації права постійного користування, визнання відсутності права користування землею та зобов'язання відновити становище, яке існувало до порушення - задоволено частково: скасовано рішення Київської міської ради № 618/10106 від 13.11.2013 року «Про передачу комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування підземного паркінгу, громадських будівель та споруд з заїздами та гостьовою автостоянкою на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва»; визнано відсутнім у комунального підприємства «Київтранспарксервіс» права користування земельними ділянками площею 0,2624 га (кадастровий номер :79:392:0201) вартістю 1 904 403,04 грн. та площею 1,0755 га (кадастровий номер :79:392:0200) вартістю 7 805 584,88 грн. на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва»; визнано недійсним з моменту укладення договір оренди земельної ділянки від 13.03.2014 р. укладений між Київською міською радою та комунальним підприємством «Київтранспарксервіс», зареєстрований Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 31.03.2014 р. за № МЗК-1-00203, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрований в реєстрі за №1106; зобов'язано комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» повернути у користування Національного комплексу «Експоцентр України» земельні ділянки площею 0,2624 га (кадастровий номер :79:392:0201) вартістю 1 904 403,04 грн. та площею 1,0755 га (кадастровий номер :79:392:0200) вартістю 7 805 584,88 грн., що знаходяться на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва.

При цьому при зверненні до суду з позовними вимогами про визнання незаконним та скасування розпорядження КМДА № 645 від 26.05.2014 та недійсним інвестиційного договору від 06.06.2014 № 050-13/і/138, укладеного на його підставі, прокурором взято до уваги, що вказаним рішенням суду у справі № 910/28542/14 встановлено факт віднесення земельної ділянки на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва, яка відведена Київською міською радою Комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» під будівництво підземного паркінгу, до земель державної форми власності та перебування останньої у користуванні Національного комплексу «Експоцентр України».

Судом звернено увагу, що у відповідності до ч. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

За приписами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

При цьому згідно частини 3 вказаної статті Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У рішенні Конституційного суду України від 04.04.1999 №3-рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) зазначено, що із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах і є фактично позивачем у справах, порушених за позовною заявою прокурора.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В даному спорі, виходячи із сутності прокуратури як органу, що здійснює функцію охорони закону та державно - правових відносин, прокурор звернувся до суду з позовними вимогами саме інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ та організацій незалежно від їх підпорядкування, оскільки, на думку прокурора, на підставі спірного розпорядження КМДА та Інвестиційного договору інвестору всупереч приписам чинного законодавства за результатами не конкурентного набуття була надана у користування земельна ділянка, яка відноситься до земель державної форми власності та на якій знаходиться майно, яке перебуває у господарському віданні Національного комплексу «Експоцентр України».

Окрім того суд зазначає, що спірні правовідносини виникли не тільки виключно між суб'єктами господарювання, а саме зачіпають інтереси держави, зокрема, з питань реалізації правочинності щодо земель державної форми власності.

В свою чергу, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка загальною орієнтовною площею 1,3379 га - передвиставкова площа знаходиться перед головним входом на територію НК «Експоцентр України», і за своїм функціональним призначенням є місцем для паркування автомобілів учасників та відвідувачів виставки, призначена для організації руху експонентів та відвідувачів, а також з 1958 року постійно використовується як гостьова автостоянка для паркування автомобілів учасників виставкових заходів та відвідувачів НК «Експоцентр України» та є основним місцем пішохідного входу експонентів та відвідувачів на територію НК «Експоцентр України», вищевказані оскаржувані розпорядження КМДА № 645 від 26.05.2014 та Інвестиційний договір від 06.06.2014 № 050-13/і/138 свідчать про припинення належного НК «Експоцентр України» права користування спірними земельними ділянками і позбавляють його можливості використання останніх, Національний комплекс «Експоцентр України» звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.05.2014 №645 "Про затвердження переможця конкурсу із залученням інвестора до будівництва підземного паркінгу, громадських будівель і споруд із заїздами та гостьовою стоянкою на проспекті Академіка Глушкова, 1 (станція метро "Виставковий центр") у м. Києві" та визнання недійсним інвестиційного договору від 06.06.2014 №050-13/і/138, укладеного між відповідачем 1, відповідачем 2 та відповідачем 3 у справі як таких, що не відповідають вимогам чинного законодавства та порушують права КП «Експоцентр України» як землекористувача.

У відповідності до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України покладено на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Саме змагальність сторін, яка реалізується в господарському процесі через ст. 33 ГПК України дає змогу суду всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи та внаслідок чого ухвалити законне, обґрунтоване і справедливе рішення у справі.

Тобто, вказана норма Господарського процесуального кодексу України зобов'язує доводити свою правову позицію саме ту сторону, яка на неї посилається.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судова колегія зазначає, що статтею 393 Цивільного кодексу України передбачено право власника в судовому порядку визнавати незаконним та скасовувати правові акти органу місцевого самоврядування, які не відповідають законові та порушують права власника; відповідно до статті 396 Цивільного кодексу України в порядку положень глави 29 цього Кодексу захищаються також права особи, що має речове право на чуже майно, в тому числі і від власника майна. Вказана норма кореспондує також статті 21 Цивільного кодексу України, за якою суд визнає незаконним та скасовує правові акти індивідуальної дії та нормативно-правові акти, видані, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо вони суперечать актам цивільного законодавства та порушують цивільні права або інтереси.

Положення наведених статей стосуються виданих органами місцевого самоврядування правових актів, тобто, актів, що встановлюють юридичні права та обов'язки особи, при цьому підставами для їх скасування є суперечність чинному законодавству та порушення цивільних прав та інтересів особи через прийняття таких актів.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені ст. 152 Земельного кодексу України, за приписами якої захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Відповідно до приписів частини 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно положень ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як визначено статтею 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

У відповідності до статей 140, 143 та 144 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України, що здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування; територіальні громади безпосередньо або через утворені ними органи управляють майном, що є в територіальній власності, вирішують інші питання, віднесені законом до їх компетенції; вирішуючи питання місцевого значення, органи місцевого самоврядування в межах визначених законом повноважень приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відтак, з аналізу наведених правових норм вбачається, що реалізуючи надані Конституцією та законодавством України повноваження у галузі земельних відносин, Київська міська рада зобов'язана діяти виключно в межах наданих їй повноважень та в інтересах її територіальної громади, дотримуючись приписів законодавства України у своїй діяльності.

При цьому, згідно з приписами ст.ст. 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Територіальні громади у відповідності до частини 2 статті 2 Цивільного кодексу України є учасниками цивільних відносин, діючи у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин, набуваючи та здійснюючи цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом (статті 169 та 172 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатом аукціону.

Також, відповідно до вимог земельного законодавства обов'язковою передумовою для отримання (передачі) земельної ділянки у власність або користування є те, що така ділянка повинна бути вільною, а саме не перебувати у користуванні або власності інших осіб.

Частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

У комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування (ст. 327 Цивільного кодексу України).

Так, за змістом ч.ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

Згідно ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Приписами ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування України" Київська міська рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 6 ст. 122 Земельного кодексу України Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у межах їхніх територій передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно п. 2 Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року № 5245-VI до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, в тому числі земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об'єктів у комунальну власність.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності 01.01.2013, передбачено, що з дня набрання чинності цим законом землі державної та комунальної власності вважаються розмежованими.

Згідно із п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" у державній власності залишаються, зокрема, розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, установ, організацій.

Як встановлено судом, оскаржуваним розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26.05.2014 р. № 645 "Про затвердження переможця конкурсу із залучення інвестора до будівництва підземного паркінгу, громадських будівель та споруд із заїздами та гостьовою автостоянкою на просп. Академіка Глушкова, 1 (станція метро "Виставковий центр") у Голосіївському районі") передбачено, що КМДА діє в межах функцій органу місцевого самоврядування відповідно до рішення Київської міської ради від 24 травня 2007 року № 528/1189 "Про затвердження Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва» та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 січня 2012 року № 63 "Про проведення інвестиційних конкурсів із залучення інвесторів до реалізації проектів будівництва та експлуатації паркінгів з об'єктами транспортної інфраструктури та/або обслуговування населення, а також влаштування та експлуатації відкритих автостоянок з об'єктами транспортної інфраструктури та/або обслуговування населення у місті Києві".

При цьому рішенням Київської міської ради від 24.05.2007 р. № 528/1189 "Про затвердження Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва", зокрема п. 5, п. 3.2.6 встановлено: «об'єктами конкурсу можуть бути: об'єкти реконструкції, реставрації, незавершеного будівництва, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва, та земельні ділянки, на яких розташовані зазначені об'єкти; новостворювані об'єкти комерційного та соціального призначення з подальшою їх передачею у приватну власність та/або у власність територіальної громади м. Києва та земельні ділянки, на яких планується будівництво зазначених об'єктів; інші інвестиційно привабливі об'єкти, у тому числі земельні ділянки.

У разі, якщо земельна ділянка, на якій планується реалізація інвестиційного проекту, знаходиться у власності або користуванні фізичних або юридичних осіб, замовник підготовчих робіт розробляє пропозиції щодо можливих варіантів вирішення майново- правових питань із землекористувачем та подає їх на розгляд організатору конкурсу. Організатор конкурсу або замовник підготовчих робіт проводить відповідні переговори з землекористувачем та за їх результатами визначається щодо доцільності (можливості) проведення інвестиційного конкурсу».

Повноваження Київської міської ради визначені ст.ст. 319, 327 Цивільного кодексу України, ст. 9 Земельного кодексу України, ст.ст. 18, 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 22 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ", якими передбачено, що територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування здійснюють управління майном, що є у комунальній власності.

Зокрема, як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 року по справі № 910/28542/14 позовні вимоги Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації, Національного комплексу «Експоцентр України» до Київської міської ради та комунального підприємства «Київтранспарксервіс», треті особи Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Головне управління Держземагенства у місті Києві про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації права постійного користування, визнання відсутності права користування землею та зобов'язання відновити становище, яке існувало до порушення - задоволено частково: скасовано рішення Київської міської ради № 618/10106 від 13.11.2013 року «Про передачу комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування підземного паркінгу, громадських будівель та споруд з заїздами та гостьовою автостоянкою на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва»; визнано відсутнім у комунального підприємства «Київтранспарксервіс» права користування земельними ділянками площею 0,2624 га (кадастровий номер :79:392:0201) вартістю 1 904 403,04 грн. та площею 1,0755 га (кадастровий номер :79:392:0200) вартістю 7 805 584,88 грн. на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва»; визнано недійсним з моменту укладення договір оренди земельної ділянки від 13.03.2014 р. укладений між Київською міською радою та комунальним підприємством «Київтранспарксервіс», зареєстрований Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 31.03.2014 р. за № МЗК-1-00203, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрований в реєстрі за №1106; зобов'язано комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» повернути у користування Національного комплексу «Експоцентр України» земельні ділянки площею 0,2624 га (кадастровий номер :79:392:0201) вартістю 1 904 403,04 грн. та площею 1,0755 га (кадастровий номер :79:392:0200) вартістю 7 805 584,88 грн., що знаходяться на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2015 р. по справі № 910/28542/14 рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 року залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 11.11.2015 р. по справі № 910/28542/14 рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 року та постанова Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2015 р. залишені без змін.

Отже, зазначені у судових рішеннях у справі № 910/28542/14 земельні ділянки, що знаходяться за адресою: просп. Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва, у тому числі: площею 0,2624 га (кадастровий номер :79:392:0201) та площею 1,0755 га (кадастровий номер :79:392:0200), є саме земельними ділянками, щодо яких було укладено оспорюваний Інвестиційний договір від 06.06.2014 № 050-13/і/138 про реалізацію інвестиційного проекту будівництва підземного паркінгу, громадських будівель та споруд з заїздами та гостьовою автостоянкою на просп. Академіка Глушкова, 1 (станція метро «Виставковий центр») у Голосіївському районі м. Києва, та оскарження якого є предметом розгляду даної справи.

При цьому судами встановлено під час розгляду справи № 910/28542/14, що Національний комплекс "Експоцентр України" (третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору) є правонаступником Республіканської постійно-діючої Сільсько-Господарської Виставки УРСР.

Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 19.07.1949 № 1506 "Про відвід земельної ділянки Дирекції Сільськогосподарської Виставки для організації Республіканської постійно-діючої Сільськогосподарської Виставки УРСР" земельну ділянку площею біля 300 га на 11-му кілометрі Києво - Васильківського шосе, в районі хут. "Червоний Трактир" було відведено Дирекції Республіканської Сільськогосподарської Виставки.

Окрім цього, Планом земельної ділянки в м. Києві підтверджується, що на підставі рішення Радміну УРСР від 01.10.1949 № 2927 рішенням виконкому Київської міської ради депутатів трудящих від 19.06.1949 № 1506 за проектом Управління в справах Будівництва та Архітектури м. Києва відведено в користування Республіканської Сільсько-Господарської Виставки земельну ділянку площею 316,48 га.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 09.02.1998 № 235 оформлено Національному виставковому центру України право користування земельними ділянками загальною площею 285,13 га для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу центру та проведення виставкової діяльності на просп. Академіка Глушкова. 1 у Московському (на теперішній час - Голосіївському) районі, відведеними згідно з рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 19.07.1949 № 1506 "Про відвід земельної ділянки Дирекції Сільськогосподарської Виставки для організації Республіканської постійно-діючої Сільськогосподарської Виставки УРСР" у зв'язку з закріпленням державного майна на праві оперативного управління, в тому числі: право постійного користування земельною ділянкою площею 284,66 га та право тимчасового довгострокового користування на умовах оренди строком на 49 років земельною ділянкою площею 0,47 га.

Решта земельної ділянки із загальної площі 316,48 га, в тому числі, на якій розташована передвиставкова площа, із постійного користування НК "Експоцентр України" не вилучалась.

На виконання Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 09.02.1998 № 235 та рішення Київської міської ради від 14.03.2002 № 300/1734 Національному комплексу "Експоцентр України" видано державний акт серії І-КВ № 007405 на право постійного користування землею площею 285,0029 га на просп. Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва, копія якого наявна в матеріалах справи. Вказаний державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею 31.01.2003 за № 79-4-00056.

Окрім цього, 28.04.1998 було укладено договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди, зареєстрований у книзі договорів на право тимчасового користування землею 28.04.1998 за № 79-5-00023, відповідно до якого Національному комплексу "Експоцентр України" надано в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 0,2550 га для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу центру та проведення виставкової діяльності на просп. Академіка Глушкова, 1 у Московському (на теперішній час - Голосіївському) районі м. Києва. Державний акт на право постійного користування землею та додаткова угода до договору оренди земельної ділянки зареєстровані 31.01.2003.

При цьому, як встановлено судами у справі № 910/28542/14, зокрема, зазначено у висновку Начальника управління капітального будівництва та ремонтів до креслень з абрисами земельної ділянки за адресою м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 1, яка надана в постійне користування НК "Експоцентр України", територія, яка надавалась Республіканській сільськогосподарській виставці, за вказаними вище рішеннями у 1949, включає в себе передвиставкову площу - земельну ділянку загальною орієнтовною площею 1,3379 га, яка не увійшла до складу земельної ділянки НК "Експоцентр України" при оформленні права користування земельними ділянками, тобто право користування якою посвідчене за Національним комплексом "Експоцентр України" вищезазначеним державним актом.

Також судами у справі № 910/28542/14 встановлено, що серед основних засобів цілісного майнового комплексу Національного комплексу "Експоцентр України" обліковуються дорожні об'єкти передвиставкової площі (інв. номер 00110049), оскільки з метою організації виставки та ярмарки НК "Експоцентр України", використовуючи наявні в нього основні засоби, повинен забезпечити особам - учасникам вказаних заходів, доступ до виставкових об'єктів.

Згідно із актом приймання Урядовою комісією будівель та інженерних споруд, благоустрою та озеленення Виставки передового досвіду в народному господарстві Української РСР від 30.06.1958р., затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 30.06.1958р., затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 13.08.1958р. №1086, передвиставкова площа побудована за кошти державного бюджету і знаходиться на балансі НК "Експоцентр України".

За "Генеральным планом развития ВДНХ УССР" 1978 року територія виставки складала 337 га (витяг з розділу "Технико-экономические обоснования развития и эксплуатации ВДНХ УССР") та включала в себе головну передвиставкову площу.

Поряд із цим неодноразові клопотання Національного комплексу "Експоцентр України" про надання згоди на надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для облаштування паркування автотранспорту експонентів та відвідувачів виставки на вул. Академіка Глушкова, 1, залишалися без задоволення.

Зокрема, клопотання НК "Експоцентр України" про надання згоди на розроблення документації із землеустрою для влаштування автостоянки та будівництва підземного паркінгу на вул. Академіка Глушкова, 1, Київською міською радою залишене без розгляду у зв'язку з тим, що відповідно до рішення Київради від 13.07.2005р. №43/43 зазначена територія призначена для реалізації за конкурсом під будівництво підземного паркінгу, а також не визначено остаточні межі технічної зони будівництва станції метро "Виставковий центр" Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену.

Окрім того, рішенням від 15.12.2011р. №902/7138 Київською міською радою відмовлено НК "Експоцентр України" в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для облаштування паркування автотранспорту експонентів та відвідувачів "Експоцентру України", з посиланням на те, що наміри забудови не відповідають Генеральному плану розвитку міста Києва до 2020 року.

Проте, рішенням Київської міської ради від 13.11.2012р. №618/10106 "Про передачу комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування підземного паркінгу, громадських будівель та споруд з заїздами та гостьовою автостоянкою на просп. Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва" затверджено проект землеустрою та передано КП "Київтранспарксервіс" земельні ділянки, спір щодо правомірності укладення інвестиційного договору щодо забудови яких та розпорядження КМДА, яке є підставою його укладення, є предметом розгляду у даній справі № 910/18590/15, а саме загальною площею 1,3379 га для цілей та за адресою, зазначеним в рішенні, з них: земельну ділянку площею 1,0755 га (кадастровий номер :79:392:0200) - в постійне користування;земельну ділянку площею 0,2624 га (кадастровий номер :79:392:0201) - в короткострокову оренду на 5 років.

Право постійного користування КП "Київтранспарксервіс" земельною ділянкою 1,0755 га зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.02.2014р. №17810382.

На підставі вказаного рішення Київської міської ради від 13.11.2013р. №618/10106 між Київською міською радою та КП "Київтранспарксервіс" укладено договір оренди земельної ділянки від 13.03.2014, за яким земельна ділянка з кадастровим номером :79:392:0201, площею 0,2624 га, передана відповідачу-2 в оренду строком на 5 років. Зазначений договір зареєстровано 31.03.2014р. за №МЗК-1-00203 Департаментом земельних ресурсів КМДА, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчук Ф.І. та зареєстровано в реєстрі за №1106.

При цьому за результатами розгляду справи № 910/28542/14 судами встановлено, що повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою державної власності площею 1,3379 га згідно з ч. 6. ст. 122 Земельного кодексу України наділена Київська міська державна адміністрація, а отже Київська міська рада прийняла рішення від 13.11.2012р. № 618/10106 «Про передачу комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування підземного паркінгу, громадських будівель та споруд з заїздами та гостьовою автостоянкою на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва» поза межами наданих їй повноважень.

Окрім цього, у справі № 910/28542/14 господарським судом встановлено, що передвиставкова площа побудована за державні кошти та належить до майна державного цілісного майнового комплексу Національного комплексу "Експоцентр України", отже спірна земельна ділянка площею 1,3379 га відведена замовнику - КП "Київтранспарксервіс" за рахунок частини земель, що перебувають в постійному користуванні НК "Експоцентр України", та, відповідно, відноситься до земель державної власності.

Право постійного користування земельною ділянкою площею 1,3379 га НК «Експоцентр України» не припинялось, земельні ділянки вказаної площі з користування комплексу не вилучались.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Аналогічна положення знайшли своє відображення в пункті 2.6 Постанови № 18, згідно якої не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

За таких обставин суд вважає встановленими рішеннями господарських судів у справі № 910/28542/14 факт відведення замовнику - КП "Київтранспарксервіс" земельної ділянки загальною орієнтовною площею 1,3379 га, яка відноситься до земель державної власності, за рахунок частини земель, що перебувають в постійному користуванні НК "Експоцентр України". При цьому вказаний факт відповідно до норм ГПК та роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України є преюдиційним і доказування не потребує.

Окрім цього, як встановлено рішеннями господарських судів у справі № 910/28542/14, які є преюдиційними для даної справи, земельна ділянка на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва, яка відведена Київською міською радою комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» під будівництво підземного паркінгу, перебуває у користуванні Національного комплексу «Експоцентр України» та відноситься до земель державної форми власності, отже повноваженнями щодо розпорядження спірною земельною ділянкою державної власності площею 1,3379 га згідно з приписами ч. 6 ст.122 Земельного кодексу України наділена Київська міська державна адміністрація.

При цьому матеріали справи не містять доказів наявності рішення Київської міської державної адміністрації як органу, уповноваженого приписами чинного законодавства на передачу земель державної власності у власність або у користування третім особам, відповідного рішення про відведення земельної ділянки саме державної власності на проспекті Академіка Глушкова, 1 у м. Києві для будівництва підземного паркінгу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та встановлені судом у справі 910/28542/14 обставини щодо визнання відсутнім у відповідача 2 права користування спірними земельними ділянками площею 0,2624 га (кадастровий номер :79:392:0201) та площею 1,0755 га (кадастровий номер :79:392:0200) на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва в зв'язку з визнанням недійсним з моменту укладення договору оренди земельної ділянки площею 0,2624 га на просп. Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва, укладеного між Київською міською радою та КП «Київтранспарксервіс» 13.03.2014, та зобов'язання повернути у користування НК «Експоцентр України» вказані земельні ділянки на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва, а також скасування рішення Київської міської ради від 13.11.2013 № 618/10106 «Про передачу комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування підземного паркінгу, громадських будівель та споруд з заїздами та гостьовою автостоянкою на просп. Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва», на підставі якого відбулась передача земельних ділянок КП «Київтранспарксервіс», суд приходить до висновку, що на час винесення спірного розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.05.2014 № 645 та укладення спірного Інвестиційного договору від 06.06.2015 № 050-13/і/138 з реалізації будівництва підземного паркінгу на просп. Академіка Глушкова, 1 жодна із сторін спірного договору не отримала на законних підставах у користування вказану земельну ділянку, на якій заплановано реалізацію інвестиційного проекту, та не була наділена повноваженнями щодо розпорядження нею, в зв'язку з чим проведення інвестиційного конкурсу щодо земельної ділянки, яка відноситься до державної власності, та винесення 26.05.2014р. Київською міською державною адміністрацією в межах функцій органу місцевого самоврядування розпорядження № 645 є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним.

В свою чергу з метою встановлення дійсних розмірів, конфігурації спірних земельних ділянок та наявності розміщення на її території будівельних споруд, інших об'єктів, судом ухвалою від 08.02.2016 у справі № 910/18590/15 призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання:

- Яку площу, межі, конфігурацію, координати мають земельні ділянки - кадастровий номер :79:392:0201 та кадастровий номер :79:392:0200, - на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва?

- Чи має місце повне чи часткове накладання земельних ділянок - кадастровий номер :79:392:0201 та кадастровий номер :79:392:0200, - на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва із земельною ділянкою на пр-т. Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва, що надана НК "Експоцентр України" (03680, м. Київ, пр-т. Академіка Глушкова, 1, ) для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу НК "Експоцентр України" та оформлена Державним актом від 31.01.2003 серії І-КВ № 007405 на право постійного користування землею, зареєстрованим у книзі записів державних актів на право постійного користування землею 31.01.2003 за №79-4-00056?

- Чи розміщуються на земельних ділянках (кадастровий номер :79:392:0201 кадастровий номер :79:392:0200) на проспекті Академіка Глушкова, 1 Голосіївському районі міста Києва нерухоме майно та/або інше майно НК "Експоцентр України" (03680, м. Київ, пр-т. Академіка Глушкова, 1, )? Якщо так, то які його технічні характеристики, дата зведення (побудування), і розташування, координати на зазначених земельних ділянках?

- Чи розміщуються на земельних ділянках (кадастровий номер :79:392:0201 кадастровий номер :79:392:0200) на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва нерухоме майно та/або об'єкти соціальної інфраструктури міста Києва, та/або інженерні мережі (внутрішні та зовнішні мережі водопостачання, каналізації, теплопостачання, гарячого водопостачання, газопостачання, електропостачання (повітряні та кабельні) і споруди на цих мережах), та/або інше майно територіальної громади міста Києва? Якщо так, то які його технічні характеристики, дата зведення (побудування), місце розташування, координати на зазначених земельних ділянках?

Суд зазначає, що відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Тобто, за приписами вказаної норми, письмові докази - це документи, в яких містяться відомості про певні обставини, що мають значення для справи, які повинні містити відомості, що мають значення для справи та виконані у формі цифрового, графічного запису або іншим способом, який дає змогу встановити достовірність документа.

Тобто, висновок експерта за результатами проведення судової експертизи, який виходячи з предмету даного спору є одним із необхідних доказів по справі, підлягає оцінці за правилами статей 42, 43 Господарського процесуального кодексу України, поряд з іншими наявним у справі доказами, та має важливе доказове значення.

За результатами проведення вказаної експертизи судом отримано висновок КНДІСЕ № 4306/16-41 від 14.11.2016, згідно якого встановлено, що:

- земельні ділянки з кадастровими номерами :79:392:0201 та :79:392:0200, які розташовані за адресою проспект Академіка Глушкова,1 у Голосіївському районі міста Києва не накладаються на земельну ділянку, що розташована на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва, що надана Національному комплексу «Експоцентр України» (03680, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 1, код ЕДРПОУ 21710384) для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу НК «Експоцентр України» та оформлена Державним актом від 31.01.2003 серії І-КВ №007405 на право постійного користування землею, зареєстрованим у книзі записів державних актів на право постійного користування землею 31.01.2003 за №79-4-00056.

- на земельних ділянках (кадастровий номер :79:392:0201 та кадастровий номер :79:392:0200) на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва розміщується нерухоме майно, що знаходиться в оперативному управління Національного комплексу «Експоцентр України» та знаходиться на його балансі. Зокрема: асфальтобетонне покриття (відкрита автостоянка) 1953-1958 року побудови з гранітними бордюрами, з облаштуванням терміналу в'їзду автомобільним (2 шт), терміналу виїзду автомобільним (2 шт); тротуари, огородження. Площа асфальтобетонного покриття становить 10400 кв.м. або 1,0400 га.

- на земельних ділянках (кадастровий номер :79:392:0201 га кадастровий номер :79:392:0200) на проспекті Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва, згідно з викопіюванням М 1:500 розміщуються наступні інженерні мережі: - кабель міжнародного зв'язку, водопровід, каналізація ливнева, кабель електрозв'язку, опори ліній електропередач, підземний перехід.

При цьому, електричні мережі КЛ 35 кВ «ПС Теремки - ПС Голосієво» утримуються на балансі ПАТ «Київенерго»; дві кабельні лінії 10 кВ «ПС Теремківська - 7522» та «ПС Теремківська - 7523» утримуються на балансі ПАТ «Київметробуд».

Тобто вказаним висновком експерта додатково підтверджено наявність на спірних земельних ділянках, які, як встановлено господарським судом у справі № 910/28542/14, відносяться до земель державної власності, нерухомого майна, що знаходиться в оперативному управлінні Національного комплексу «Експоцентр Україна» та знаходяться на балансі останнього.

Стаття 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) відносять земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без знецінення їх та зміни їх призначення.

Згідно ч. 3 ст. 191 Цивільного кодексу України підприємство як єдиний комплекс є нерухомістю.

Тобто, саме фізична прив'язка об'єктів, розташованих на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їхнього знецінення та зміни їхнього призначення, є основним критерієм віднесення речей до нерухомих. Віднесення речі до нерухомої законодавець не ставить в залежність від реєстрації права власності на неї.

При цьому згідно наявної в матеріалах справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка від 06.10.2016 № 69900351), «дорожні об'єкти передвиставочної площі» за адресою проспект Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва, відносяться до державної форми власності на підставі акту приймання від 30.06.1958.

Наразі доказів існування на даний час спорів щодо наявності або відсутності права власності на вказані об'єкти нерухомості - дорожні об'єкти передвиставочної площі, а також щодо оскарження наявної у витязі від 06.10.2016 № 69900351 інформації, матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що Національний комплекс "Експоцентр України" за своєю організаційно-правовою формою є державною установою, заснованою на державній власності, належить до сфери управління Державного управління справами. Відповідно до п. 4.2 Положення про Національний комплекс "Експоцентр України" майно Експоцентру є державною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Експоцентр володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним Державним управлінням справами, у межах, встановлених законодавством України та вищевказаним Положенням.

Отже, матеріалами справи належним чином підтверджується факт віднесення спірної земельної ділянки за адресою проспект Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі міста Києва до державної форми власності, а отже прийняття неправомірних рішень про надання земельних ділянок у користування, в першу чергу, порушує охоронювані законом права та інтереси держави.

В свою чергу обставини відсутності у КП «Експоцентр України» як землекористувача правовстановлюючих документів на користування спірною земельною ділянкою за умови перебування вказаного майна на балансі НК «Експоцентр України», та розпорядження останнім на праві оперативного управління, переданого державою в особі Державного управління справами, яке здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна, не змінюють її правового статусу як земельної ділянки державної власності, яка перебуває в користуванні НК «Експоцентр України» з моменту надання Республіканській сільськогосподарській виставці за вказаними вище рішеннями у 1949 р. та не спростовують зазначеного факту перебування спірної земельної ділянки у власності держави, підставність вимог прокурора та невідповідність оскаржуваного розпорядження КДМА від 26.05.2014 № 645.

Відповідно до п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» (далі - Постанова № 11) загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. За загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

Суд зазначає, що згідно ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Приписами статті 203 Цивільного кодексу України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Отже, чинним законодавством визначено, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов'язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

При цьому, зміст правочину відповідно до ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Тобто, виходячи з наведених приписів прокурор, звертаючись із даним позовом до суду з вимогою про визнання недійсним Інвестиційного договору зобов'язаний довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків.

За змістом постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009р. відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" під час розгляду справ про визнання угоди (правочину) недійсною господарський суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому обставини, що мають істотне значення для вирішення спору повинні підтверджуватись сторонами належними та допустимими доказами відповідно до вимог статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд зауважує, що згідно листа Вищого господарського суду України і у п. 18 Інформаційного листа №01-8/211 від 07.04.2008р. в контексті приписів ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України коло заінтересованих осіб, які мають право заперечувати дійсність договору на підставах, встановлених законом, має з'ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Окрім того відповідно до пункту 3.7 постанови № 11 необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (частина перша статті 207 ГК України), є наявність наміру хоча б у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків. До господарських договорів, що підпадають під ознаки відповідної норми, слід відносити ті, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави і суспільства і спрямовані, зокрема, на: використання всупереч законові державної або комунальної власності: незаконне заволодіння. користування розпорядження (в тому числі відчуження) об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (статті 14, 15 Конституції України). Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що на час винесення спірного розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.05.2014 № 645 та укладення спірного Інвестиційного договору від 06.06.2015 № 050-13/і/138 з реалізації будівництва підземного паркінгу на просп. Академіка Глушкова, 1 жодна із сторін спірного договору не була управнена на укладення оспорюваного Інвестиційного договору щодо земельної ділянки державної форми власності підставах у користування вказану земельну ділянку, на якій заплановано реалізацію інвестиційного проекту. Окрім того, внаслідок винесення КМДА в межах функцій органу місцевого самоврядування оскаржуваного розпорядження № 645 та проведення інвестиційного конкурсу щодо земельної ділянки, яка відноситься до державної власності, укладений на підставі вказаного розпорядження № 645 від 26.05.2014 між Департаментом економіки та інвестицій КМДА, Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «СВП - ГРУП» Інвестиційний договір № 050-13/і/138, зміст якого за умови незаконності набуття однією зі сторін вказаного договору - КП «Київтранспарксервіс» як замовником будівництва на спірній земельній ділянці на просп. Академіка Глушкова, 1 у Голосіївському районі м. Києва права постійного користування останньою, є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Виходячи з того, що позов доведений прокурором та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, обґрунтований матеріалами справи та відповідачами не спростований, суд доходить висновку, що вимоги прокурора та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, підлягають задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене, заперечення відповідача 3 проти позовних вимог з посиланням на відсутність доказів невідповідності оскаржуваного розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.05.2014 № 645 спростовуються матеріалами справи та встановленими господарськими судами в межах розгляду справи № 910/28542/14 обставинами, та судом до уваги не приймаються.

Відповідно до п. 4.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (в редакції, чинній на дату звернення прокурора до суду) приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Таким чином, у зв'язку із задоволенням позовних вимог прокурора в повному обсязі, та звільненням органів прокуратури від сплати судового збору на час звернення до суду з даним позовом, витрати по сплаті судового збору за дві вимоги немайнового характеру покладаються на відповідачів 1 - 4 в річних частинах та, відповідно, підлягають стягненню доход Державного бюджету України.

Окрім цього, згідно 2.12 вказаної постанови пленуму ВГСУ, оскільки треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, відповідно до статті 26 ГПК несуть усі обов'язки позивача, обов'язок сплатити судовий збір з відповідної позовної заяви або з інших заяв (скарг, дій), зазначених у пунктах 2 і 4 статті 4 Закону, покладається також і на них. За результатами вирішення спору сплачений такою третьою особою судовий збір може бути відшкодований їй господарським судом за рахунок сторони, внаслідок неправильних дій якої виник спір, у залежності від того, на чию користь вирішено останній..

Враховуючи вищевикладене, з огляду на висновки суду щодо задоволення позову НК «Експоцентр України», враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України та позицію пленуму Вищого господарського суду України, згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 26, 27, 29, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради задовольнити повністю.

Позовні вимоги Національного комплексу "Експоцентр України" задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.05.2014 № 645 «Про затвердження переможця конкурсу із залучення інвестора до будівництва підземного паркінгу, громадських будівель і споруд із заїздами та гостьовою стоянкою на проспекті Академіка Глушкова, 1 (станція метро «Виставковий центр») у Голосіївському районі».

3. Визнати недійсним інвестиційний договір від 06.06.2014 № 050-13/і/138, укладений між Департаментом економіки та інвестицій КМДА, Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «СВП - ГРУП».

4. Стягнути з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (вул.. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044, код 04633423) в доход Державного бюджету України (, р/р 3001, одержувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код платежу 22030001) 609,00 грн. судового збору.

5. Стягнути з Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6, ) в доход Державного бюджету України (, р/р 3001, одержувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код платежу 22030001) 609,00 грн. судового збору.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП - ГРУП» (01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, 6/2, літ. А, ) в доход Державного бюджету України (, р/р 3001, одержувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код платежу 22030001) 609,00 грн. судового збору.

7. Стягнути з Київської міської державної адміністрації (01044, м. Київ, вул.. Хрещатик, 36, ) в доход Державного бюджету України (, р/р 3001, одержувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код платежу 22030001) 609,00 грн. судового збору.

8. Стягнути з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (вул.. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044, код 04633423) на користь Національного комплексу «Експоцентр України» ( 03680, м. Київ. Пр-т Академіка Глушкова, 1, ) 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

9. Стягнути з Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (01030, . Київ, вул.. Леонтовича, 6, ) на користь Національного комплексу «Експоцентр України» ( 03680, м. Київ. Пр-т Академіка Глушкова, 1, ) 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

10. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП - ГРУП» (01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, 6/2, літ. А, ) на користь Національного комплексу «Експоцентр України» (03680, м. Київ. Пр-т Академіка Глушкова, 1, ) 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

11. Стягнути з Київської міської державної адміністрації (01044, м. Київ, вул.. Хрещатик, 36, ) на користь Національного комплексу «Експоцентр України» ( 03680, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 1, ) 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 28 лютого 2017 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складання та підписання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Головуючий суддя А.М. Селівон

Судді Р.Б.Сташків

В.І.Пінчук