ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Справа № 905/1402/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Владимиренко С.В. - доповідач,
суддів:Євсікова О.О.,
Кролевець О.А.
розглянув касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 10.08.2016р.
у справі№905/1402/16 господарського суду Донецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс"
простягнення простроченої заборгованості комісії за обслуговування поточного рахунку за період з 01.01.2015-31.01.2015р. у розмірі 108095,43грн.
за участю представників

позивача - Трухно М.М.;

відповідача - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" про стягнення простроченої заборгованості комісії за обслуговування поточного рахунку за період з 01.01.2015-31.01.2015 року у розмірі 108095,43 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов договору банківського рахунку №01/28.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.05.2016р. (суддя Філімонова О.Ю.) у справі №905/1402/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк Кадирова В.В. (надалі ПАТ "Дельта Банк") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" (надалі ТОВ "Агрофірма "Агротіс"), задоволено у повному обсязі та стягнуто з останнього 108095,43 грн. заборгованості з комісії за обслуговування поточного рахунку за договором та 1621,43 грн. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10.08.2016р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Колядко Т.М., судді: Скакун О.А., Ломовцева Н.В.) рішення господарського суду Донецької області від 16.05.2016р. у справі № 905/1402/16 скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" про стягнення з ТОВ "Агрофірма "Агротіс" 108095,43 грн. та стягнуто з ПАТ "Дельта Банк" 1783,57 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, ПАТ "Дельта Банк" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій зазначаючи про порушення судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.08.2016р. та залишити в силі рішення господарського суду Донецької області від 16.05.2006р.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши представника позивача, суддю-доповідача, перевіривши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18.06.2013 між ПАТ "Дельта Банк" (Банк) та ТОВ "Агрофірма "Агротіс" (Клієнт) укладено договір банківського рахунку №01/28 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у гривнях № 8877 (далі Рахунок) та отримує плату за обслуговування Рахунку згідно з Тарифами Банку на банківські послуги, які доведені Клієнту в момент підписання цього Договору, надалі за текстом Тарифи. Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що ознайомлений з Тарифами та немає жодних заперечень щодо них.

Відповідно до п. 1.2 Банк зобов'язується приймати і зараховувати на Рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, виконувати розпорядження Клієнта щодо перерахування відповідних сум з Рахунка та проводити інші операції за Рахунком у межах законодавства України.

Згідно з пп. 3.1.5 Банк має право отримувати від Клієнта плату за надані послуги згідно з діючими Тарифами в національній чи іноземній валюті. Отримання плати здійснюється шляхом договірного списання грошових коштів з поточного рахунку в національній валюті Клієнта або шляхом договірного списання коштів в іноземній валюті з поточного рахунку в іноземній валюті за механізмом, визначеним у розділі 5 цього Договору.

У пп. 3.4.11 Договору зазначено, що Клієнт зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату послуг Банку за розрахунково-касове обслуговування згідно з Тарифами.

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання та діє протягом одного року. У випадку відсутності заяви Банку/Клієнта про розірвання цього Договору в термін за 30 календарних днів до дати його припинення, термін дії цього Договору вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо Сторони не передбачать іншого (п. 7.1 Договору).

Предметом спору у даній справі є вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Агрофірма "Агротіс" про стягнення комісії за обслуговування поточного рахунку за період з 01.01.2015р. по 31.01.2015р., розмір якої за розрахунком Банку складає 108095,43грн.

Згідно з приписами ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

За змістом ст.526 Цивільного кодексу Україні та ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1056 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Водночас, згідно ч.4 ст.1068 Цивільного кодексу України клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що заявлена до стягнення ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за договором банківського рахунку підтверджується випискою по рахунку, наявною в матеріалах справи.

Тоді як апеляційний господарський суд, у відповідності до вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та врахувавши підстави заявленого позову ПАТ "Дельта Банк" встановив, що позивач до позову додав довідку про суму заборгованості, в якій зазначено, що 108025,43 грн. це сума неоплаченої комісії за період з 01.01.2015 по 31.01.2015 і 70 грн. - сума неоплаченої комісії за період з 01.02.2015 по 28.02.2015, який не включено до періоду, за який заявлено позов. Водночас, судом попередньої інстанції встановлено, що Додаток № 1 до Договору банківського рахунку № 01/28 від 01.06.2013, доданий до позову, не містить посилання на розрахунок комісії за обслуговування поточного рахунку за період, визначений у позові, крім того, є додатком до Договору № 01/28 від 01.06.2013, стягнення за яким не є предметом спору у даній справі. При цьому, суд зазначив, що оцінюючи докази у справі, суд першої інстанції доданим до позовної заяви доказам оцінки не давав.

Відповідно до вимог ст.1117 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, оскільки це суперечить меті касаційного перегляду справи, що полягає у перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Доводи заявника касаційної скарги стосовно помилковості висновків апеляційного господарського суду про те, що відповідач по справі не надав будь-яких доказів підтвердження сплати комісії та проведення розрахунків колегія суддів касаційної інстанції вважає необґрунтованими та такими, що не можуть бути прийняті до уваги судом касаційної інстанції в якості підстави для зміни та/або скасування постанови апеляційного господарського суду, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом попередньої інстанції та не спростовуються здійснених в результаті такої оцінки висновків Донецького апеляційного господарського суду.

Таким чином, суд касаційної інстанції перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що доводи заявника касаційної скарги щодо неправильного застосування апеляційним господарським судом норм матеріального права ґрунтуються на неправильному розумінні та тлумаченні ним положень чинного в Україні законодавства та не спростовують правильності здійснених судом висновків, що унеможливлює прийняття таких доводів судом касаційної інстанції в якості підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови, а доводи про порушення судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи у суді касаційної інстанції та фактично зводяться до переоцінки обставин справи, що не є компетенцією суду касаційної інстанції з огляду на зазначені вище вимоги ст.1117 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. - без задоволення.

Керуючись ст.ст.1115,1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу Украъни, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.08.2016р. у справі №905/1402/16 залишити без змін.

Головуючий суддя С.В.Владимиренко

Судді О.О.Євсіков

О.А.Кролевець