ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" березня 2017 р. № 918/174/17

Суддя Марач В.В. розглянувши матеріали

за позовом Релігійної громади парафії ОСОБА_1 Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ

до відповідача ОСОБА_2 /єпархіальне управління/ Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви

про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

ВСТАНОВИВ:

Релігійна громада парафії ОСОБА_1 Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ звернулася до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 /єпархіальне управління/ Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, частину будинку по вул. Словацького, 12 в м. Рівне, яке складається з наступних приміщень: приміщення № № 1-5 (архів парафії); 1-6 та 1-7 (Храм ОСОБА_1 - Чудотворця); 1 та 11 (вхід в підвал та підвал).

Вказана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а тому підлягає поверненню з посиланням на статтю 63 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 55 ГПК України передбачено, що ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про витребування майна - вартістю майна, що витребується; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою усіх вимог; 4) у позовах про стягнення іноземної валюти - в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. В ціну позову включаються також вказані в позовній заяві суми неустойки (штрафу, пені), а якщо вони не вказані, - суми їх, визначені суддею. Ціну позову вказує позивач. У випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Аналогічна правова позиція висвітлена у п.п. 2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" із змінами, внесеними згідно із Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VIII, які набрали чинності з 1 січня 2017 року, встановлені ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 вищезазначеної статті).

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з розрахунку на одну особу у місячному розмірі 1600 гривень.

Однак, при розгляді позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що позивачем - Релігійною громадою парафії ОСОБА_1 Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ не надано жодних доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 61 "Правил надання послуг поштового звязку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового звязку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Згідно із зазначеними Правилами розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням звязку.

Таким чином, належними доказами відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами є опис вкладення в поштовий конверт з підписом працівника поштового звязку та відбитком календарного штемпеля, та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Проте, всупереч вимогам статті 56 ГПК України позивачем до позовної заяви не надано жодних доказів надсилання відповідачеві - ОСОБА_2 /єпархіальне управління/ Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

На підставі викладеного, позовна заява Релігійної громади парафії ОСОБА_1 Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ до ОСОБА_2 /єпархіальне управління/ Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, підлягає поверненню без розгляду.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що згідно з частиною 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Керуючись п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Релігійної громади парафії ОСОБА_1 Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ до ОСОБА_2 /єпархіальне управління/ Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та додані до неї документи, повернути без розгляду.

Суддя Марач В.В.