КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. Справа№ 910/20402/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Прокурор: Скляр Д.Ю.

Від позивача : Баранов М.С. - представник;

Від відповідача: Глущенко М.М. - представник;

Від третьої особи: не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2016

у справі № 910/20402/16 (суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом Київської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави

в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Груп"

про повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулася з позовом Київська місцева прокуратура №2 в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" про зобов'язання повернути земельну ділянку площею 0,005 га, що розташована за адресою: м. Київ, Дарницький район, проспект Петра Григоренка, буд. 4-А.

11.11.2016 ухвалою Господарського суду міста Києва залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Груп".

Мотивуючи позовні вимоги, прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем вимог земельного законодавства чим порушує інтереси держави в особі Київської міської ради, яка в даному випадку незаконно позбавлена можливості ефективно та виключно в інтересах територіальної громади міста розпоряджатися землями міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 позовні вимоги Київської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Київської міської ради задоволено повністю.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Де - Люкс" повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0, 005 га, що розташована за адресою: м. Київ, Дарницький район, проспект Петра Григоренко, 4-А, звільнивши від автомобільного газозаправного пункту та його складових.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Де - Люкс" на користь Прокуратури міста Києва судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Київської міської прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Київської міської ради відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" у справі №910/20402/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс", прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.03.2017.

В судовому засіданні, призначеному на 02.03.2017, прокурор та представник позивача надали пояснення по справі, та просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.03.2017 надав пояснення по справі, підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судове засідання, призначене на 02.03.2017, повноважні представники третьої осби не з'явилися.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників третьої особи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ч.3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Беручи до уваги, що Київською міською радою заходи цивільно-правовогореагування щодо повернення землі територіальній громаді не вживалися, відповідно до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 29 Господарського процесуального кодексу України наявні правові підстави для звернення прокурора до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

Як вбачається з матеріалів справи, Між КП "Київтранспарксервіс" та TOB "Транс-Парк-сервіс" 22.07.2015 укладено Договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць для паркування, щодо експлуатації 150 місць для паркування.

01.12.2015 між ТОВ "Транс-Парк-сервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" укладено договір б/н, відповідно до пункту 1.1. відповідач приймає у строкове платне користування та експлуатацію 7 (сім) місць для паркування транспортних засобів на пакувальному майданчику розташованого за адресою: м. Київ, Дарницький район, просп. П. Григоренка (навпроти буд №1) (проспект П. Григоренка, 4а (біля будівлі за адресою проспект П.Григоренка, 4а літера А).

23.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" укладено договір господарського відання № 01-В/Г-4а, згідно умов якого, ТОВ "Київ Інвест Груп" отримало складові АГЗП, що знаходяться за адресою: м. Київ, Дарницький район, просп. Григоренка, 4а (навпроти буд №1) .

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051, затверджено "Правила паркування транспортних засобів у м. Києві", пунктом 17.3.2. яких, визначено, що особливі умови користування земельними ділянками, на яких розташовані спеціально обладнані та відведені місця, полягають в розроблені та погодженні в установленому цими Правилами порядку схем організації дорожнього руху згідно з якими у оператора виникає право надання платних послуг паркування транспортних засобів та не потребує розроблення проектів відведення цих земельних ділянок.

Слід наголосити, що даний пункт Правил паркування транспортних засобів у м. Києві, не містить заборони щодо обладнання таких місць певними пересувними спорудами, які не є ні об'єктами малої архітектурної форми, ні об'єктами нерухомого майна, адже є мобільними пересувними спорудами, які у будь-який час можуть бути переміщенні без завдання їм шкоди.

Земельна ділянка яка є предметом спору, згідно з Наказом державного комітету України з земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 відноситься до секції «J» підрозділу 12 - землі транспорту.

Відповідно до п.п. 268-1.1.2. Податкового кодексу України, перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, в якому зазначаються їх місцезнаходження, загальна площа, технічне облаштування, кількість місць для паркування транспортних засобів, затверджується рішенням сільської, селищної, міської ради.

23.06.2011 рішенням Київської міської ради № 242/5629 "Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Києві" (зі змінами та доповненнями), визначено перелік адрес паркувальних майданчиків, які закріплені за КП "Київтранспарксервіс".

Паркувальльний майданчик за адресою: просп. Григоренка 1, включено до зазначеного Переліку.

Пунктом 17.3.1. Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051, платні місця для паркування транспортних засобів (майданчики для платного паркування) призначені для тимчасової стоянки транспортного засобу зі стягненням плати за паркування у відведених або спеціально обладнаних місцях без відповідальності за збереження транспортного засобу або з такою відповідальністю, якщо можливе оснащення місця для паркування транспортних засобів необхідним обладнанням. Організація та експлуатація місць платного паркування транспортних засобів здійснюється лише оператором або підприємствами, з якими оператор уклав відповідний договір.

Відповідно до підпункту 9 пункту 3.1 Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Києві Департамент земельних ресурсів при здійсненні самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, проводить обстеження земельних ділянок щодо їх використання землекористувачами та складає відповідні акти обстеження земельних ділянок для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок.

Пунктом 6.1 та пунктом 6.2 зазначеного Положення визначено, що Департамент земельних ресурсів після виявлення порушень земельного законодавства складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та дає вказівку про необхідність усунення порушень земельного законодавства.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та вказівка про необхідність усунення порушень земельного законодавства складаються у двох примірниках, один з яких видається особі, яка вчинила порушення земельного законодавства, або направляється їй поштою. В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства зазначаються:

Номер акта;

Прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, щодо яких проводиться перевірка, та їх адреси або місцезнаходження;

Прізвище, ім'я, по батькові та посада працівника Головного управління, який здійснює перевірку;

Дата та підстави проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства;

Дані про земельну ділянку (місце розташування, розмір, цільове призначення, наявність документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою, та інші дані);

Виявлені порушення земельного законодавства;

Пояснення фізичної, юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства.

Таким чином, у випадку виявлення порушень норм земельного законодавства має бути складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, а не акт обстеження земельної ділянки, у якому мають міститися пояснення фізичної, юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства, проте в наявному в матеріалах справи акті зазначені пояснення відсутні, так як і відсутні будь-які докази направлення даного акта відповідачу.

В матеріалах справи відсутні заяви, скарги чи звернення фізичних та юридичних осіб, чи іншої інформації щодо порушення Відповідачем вимог земельного законодавства на паркувальному майданчику, що знаходиться на спірній земельній ділянці.

Крім того слід зазначити, що відповідно до п. 1 Положення "Про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України", що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 № 197 Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (Мінрегіон) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України. Мінрегіон є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну регіональну політику, державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування/житлово-комунального господарства, а також забезпечує формування державної політики у сфері архітектурно-будівельного контролю та нагляду, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно із пунктом 8. Положення "Про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України", Мінрегіон здійснює повноваження центрального органу виконавчої влади з нормування у будівництві управління у сфері містобудування шляхом планування територій на державному рівні, визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення містобудівної документації та проведення моніторингу за дотриманням законодавства у сфері містобудування, проведення містобудівного моніторингу на державному рівні.

11.11.2015 листом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України №7/17-13302 повідомлено ТОВ "Де Люкс", про погодження концепції на розміщення АГЗП - модульного типу за вказаною адресою та її схвалено на засіданні Секції "Житлового будівництва, промислової та інженерно-транспортної забудови".

Під час схвалення вказаної концепції Мінрегіон зазначив, що розміщення АГЗП модульного типу передбачається на ділянці тимчасово організованого паркувального майданчику. Територія майданчику АГЗП - модульного типу має тверде покриття. Земельна ділянка на якій знаходиться паркувальний майданчик характеризується наявністю інженерних мереж і під'їзних шляхів. Важливим є те. що ділянка є невід'ємною частиною паркувального майданчику.

Окрім того, Департаментом містобудування та архітектури розглянуто запит ТОВ "Де-Люкс" від 17.02.2016 № 17/06-17-02 щодо погодження розміщення газового автомобільного заправного пункту модульного типу та операторної на території паркувального майданчика за адресою: вул. просп. Григоренка, 4а у листі вих. № 2466/0/16- 2/27-16 від 19.02.2016 зазначено, що принципово не заперечує щодо розміщення газового автомобільного заправного пункту модульного типу та операторної на території паркуввального майданчика за адресою: просп. Григоренко, 4а за умови подальшого виконання ТОВ "Де-Люкс" заходів з оформлення паспорту прив'язки об'єкту до місцевості та погодження в установленому порядку Концепції щодо розміщення наведеного газового автомобільного заправного пункту модульного типу, виконання вимог та отримання погоджень, передбачених ДБН В. 1.2-7-2008 "Основні вимоги до будівель і споруд. Пожежна безпека" та Концепцію.

Таким чином, Мінрегіоном було враховано той факт, що автомобільний газозаправний пункт модульного типу виконаний згідно з технічними умовами є цілісним заводським виробом, його розміщення на території паркувального майданчику, що знаходиться на спірній земельній ділянці не має ознак будівництва у зв'язку з чим містобудівним законодавством не передбачено отримання вихідних даних для проектування об'єкту містобудування, дозвільних документів на виконання будівельних робіт і відповідно, введення в експлуатацію інспекцією Державного архітектурного-будівельного контролю.

Враховуючи вищевикладене та практику ВГСУ викладену в постановах від 02.11.2016 справа №910/6579/16, від 15.11.2016 у справах 910/5942/16, 910/4812/16, та від 06.12.2016 у справі №910/9978/16, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку задовольняючи позов, оскільки в матеріалах справи відсутні докази самовільного зайняття земельної ділянки.

Місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, вищенаведених вимог чинного законодавства не дотримався та допустив порушення норм матеріального права та процесуального права, що, в свою чергу, позбавило права відповідача на захист своїх прав та законних інтересів, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що господарським судом повно досліджувалися матеріали справи.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з п. 10 ч. 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України у постанові має бути зазначено новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи викладене, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 у справі № 910/20402/16 підлягає скасуванню, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" підлягає задоволенню, в позові слід відмовити в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 у справі № 910/20402/16 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 у справі № 910/20402/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Стягнути з Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд.45/9, ідентифікаційний код 02910019) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Де - Люкс" (01033, м. Київ, Голосіївський район, вул. Тарасівська, 4-А, офіс 7; ідентифікаційний код 33880538) судовий збір в розмірі 1 515,80 грн. Видати наказ.

Видачу виконавчого документа доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/20402/16 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко