РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р. Справа №924/1178/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демидюк О.О.

судді Савченко Г.І. ,

судді Павлюк І. Ю.

при секретарі Рильнику Д.М..

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 (представник за довіреністю НВА432274 від 25.10.2016р.)

відповідача: ОСОБА_2 (представник за довіреністю №3/01 від 01.02.2017р.), ОСОБА_3 (представник за довіреністю №2/01 від 01.02.2017р.)

третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Державного підприємства "Летичівське лісове господарство" на рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. у справі №924/1178/16

позивач: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" від імені якої діє регіональна філія "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Закарпатська митниця ДФС, м. Ужгород Закарпатської області

відповідач: Державне підприємство "Летичівське лісове господарство"

про стягнення суми 55 784,90 грн.

Судом розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 року у справі №924/1178/16 (суддя Музика М.В.), позов задоволено, стягнуто з державного підприємства „Летичівське лісове господарство на користь публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі регіональної філії „Львівська залізниця 55784,90 грн., збору за час затримки вагонів, 1378,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що через затримку спірних вагонів на митниці, позивачем було нараховано плату за користування вагонами, збір за зберігання вантажу, збір за телеграфне повідомлення про затримку, плату за маневрову роботу, які були виконані залізницею, відповідно до приписів чинного законодавства, що регулює вказані правовідносини.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, державне підприємство "Летичівське лісове господарство" звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Мотивуючи апеляційну скаргу апелянт зокрема зазначає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення допущено значні порушення законодавства та при розгляді справи не досліджено вимоги розділу ІІ ГПК України "Досудове врегулювання господарських спорів", ст.ст. 325, 338 Митного кодексу України, пункту 4.11. наказу Державної митної служби України та Міністерства транспорту та зв'язку України №1019/1143 від 18.09.2008 року "Про затвердження інструкцій про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури в міжнародному залізничному сполученні, і працівників залізниць України".

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 року, прийнято до провадження апеляційну скаргу відповідача Державного підприємства "Летичівське лісове господарство" на рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. у справі №924/1178/16.

13.02.2017 року, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

13.02.2017 року, апелянтом подано додаткові пояснення до апеляційної скарги, у яких апелянт посилається на те, що судом першої інстанції, окрім іншого не взято до уваги спеціальний нормативно-правовий акт, а саме "Інструкцію про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами) переміщуваними залізничними вантажними поїздами і працівників залізниць України", яку затверджено наказом Державної митної служби України, Міністерства транспорту та зв'язку України від 18.09.2008 року №1019/1143, а також Постанов Кабінету міністрів України від 21.05.2012 року №451, від 23.05.2013 року №467.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 року, розгляд апеляційної скарги відкладався.

24.02.2017 року від третьої особи надійшли письмові пояснення з додатками, в яких Закарпатська митниця ДФС посилається на те, що на дату надходження вантажу - колоди із сосни на митницю поступили орієнтування стосовно здійснення додаткових заходів митного контролю, так як на вимогу Управління СБУ в Закарпатській області, у разі переміщення через державний кордон товару - лісової продукції необхідно було вжити додаткових заходів щодо перевірки законності його переміщення та провести огляд із залученням спеціалістів (а. с. 195).

Також на ризик недостовірного декларування товару "Лісоматеріалів" вказувалось у листі ДФС від 14.01.2016 року (а.с. 196).

Крім того 01.05.2016 року, на митницю надійшло доручення слідчого з особливих справ Слідчого управління фінансового розслідування ГУ ДФС у Закарпатській області, згідно якого необхідно було вживати заходи митного контролю.

На виконання вимог Ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 року, представником позивача 06.03.2017 року надано письмові пояснення з додатковим обгрунтуванням заперечень на апеляційну скаргу.

В судове засідання 06.03.2017 року, з'явились представники позивача та відповідача, представник третьої особи не з'явився.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду неодноразово, заслухала представників сторін, вивчила та дослідила матеріали справи та наявні в ній докази, розглянула матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, додаткові пояснення до апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу та письмові пояснення третьої особи, перевірила правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, та дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 року у справі №924/1178/16 залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, державним підприємством „Летичівське лісове господарство на підставі залізничних накладних (СМГС) №№494492, 495879, 496653, 498360, відвантажено з станції Деражня Південно-Західної залізниці вантаж - колоди із сосни, отримувач фірма „Пизец Гмбх, Відень; прикордонна станція Батьово, вагони №№68619717, 68717875, 67853317, 67917765.

19.05.2016 року Львівською залізницею складено акт загальної форми №10948 про те, що поїзд №2103, вагон №68619717, затримано на станції Батьово Львівської залізниці згідно усного розпорядження начальника митного поста (а.с. 16).

Відділом митного оформлення №4 (Батєво) митного поста „Залізничний подано в.о. начальника ст. Батьово заявку №16/16 від 20.05.2016 року з проханням, на підставі ст.ст. 338, 325 Митного кодексу України та усного розпорядження начальника митного посту „Залізничний, подати наступні вагони для повного або часткового вивантаження та проведення митного огляду згідно п. 5 ПКМУ №467 та п. 1.5. наказу МФУ №602, зокрема, вагони №№96392329, 96398276, 32263667, 678495134, 96398979, 32264426, по накладних №№494492, 548156, 548453, 495173, 548149, 548131, 548123 (а.с. 17).

Заявку отримано 20.05.2016 року в 09:00 год.

20.05.2016 року в 09 год. 29 хв. зі станції Батьово на станцію Деражня надіслано повідомлення з проханням проінформувати вантажовідправника ДП „Летичівське лісове господарство, що вагон №68619717 по відправці 494492 затримані згідно заявки митниці №16/16 для митного огляду (а.с. 18).

Відповідно до акту загальної форми №10966, поїзд №21, вагони №№68717875 та 67853317, згідно накладних №№495879, 496653, затримані для митного огляду (а.с. 19).

21.05.2016 року відділом митного оформлення №4 (Батєво) митного поста „Залізничний подано в.о. начальника ст. Батьово заявку №19/16 від 21.05.2016 року з проханням, на підставі ст.ст. 325, 338 Митного кодексу України та усного розпорядження начальника митного посту „Залізничний, подати наступні вагони для повного або часткового вивантаження та проведення митного огляду згідно п. 5 ПКМУ №467 та п. 1.5. наказу МФУ №602, зокрема, вагони №68717875, 67853317, 65487985, 68750645, 68744077, 67571182, 66213075, по накладних №№495879, 496653, 497438, 497461, 497735, 494773, 494781 (а.с. 20).

Заявка отримана 21.05.2016 року о 21 год. 00 хв.

22.05.2016 року в 13 год. 54 хв. зі станції Батьово на станцію Деражня надіслано повідомлення з проханням проінформувати вантажовідправника ДП „Летичівське лісове господарство, що вагони №№68753317, 68717875 по відправках 496653, 495870 затримані згідно заявки митниці №19/16 для митного огляду (а.с. 21).

Працівниками Львівської залізниці складено акт загальної форми №10986 від 26.05.2016 року про те, що вагон №67917765, згідно накладної №498360, затримано згідно усного розпорядження начальника митного поста (а.с. 22).

26.05.2016 року відділом митного оформлення №4 (Батєво) митного поста „Залізничний подано в.о. начальника ст. Батьово заявку №26/16 від 26.05.2016 року з проханням, на підставі ст.ст. 338, 325 Митного кодексу України та усного розпорядження начальника митного посту „Залізничний, подати наступні вагони для повного або часткового вивантаження та проведення митного огляду згідно п. 5 ПКМУ №467 та п. 1.5. наказу МФУ №602, зокрема, вагони №67389080, 68804558, 68717610, 68746841, 67172981, 67917765, 67674176, 65751265, 65810202, 67672048, по накладних №№400853, 401356, 401083, 401091, 33590894, 498360, 401596, 401570, 401588, 401554 (а.с. 23).

Заявка отримана 26.05.2016 року о 11 год. 20 хв.

26.05.2016 року в 13 год. 10 хв. зі станції Батьово на станцію Деражня надіслано повідомлення з проханням проінформувати вантажовідправника ДП „Летичівське лісове господарство, що вагон №67917765 по відправці 498360 затриманий згідно заявки митниці №26 /16 для митного огляду (а.с. 24).

Згідно акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 01.06.2016 року, здійснено огляд вантажу на ділянці митного контрою Сортувальна Закарпатської митниці ДФС, що переміщується у вагонах №№68777804, 67917765, 67389759, 68719717, 68750645, 68744077, 68717875, 67853317.

01.06.2016 року працівниками станції Батьово Львівської залізниці складено акти загальної форми №№398, 405 та 410 про те, що вагони №№68619717, 68717875, 67853317, 67927765 затримані митницею для огляду (а.с. 26 - 28).

Після огляду вагони випущено 01.06.2016 року. Простій склав відповідно: 310 в/год., всього до сплати 17 681,7 грн.; 258 в/год., всього до сплати 28 543,00 грн.; 157 в/год., всього до сплати 9 560,20 грн.

Регіональна філія „Львівська залізниця надіслала державному підприємству „Летичівське лісове господарство претензію №Н3Е-10/3788 від 10.11.2016 року, у якій просить суму нарахованих зборів за простій вагонів №№ 6819717, 68717875, 67853317, 67917765 в розмірі 55784,90 грн. перерахувати на рахунок ПАТ „Укрзалізниця в особі регіональної філії „Львівська залізниця (а.с. 32).

Оскільки відповідачем не виконано вимоги претензії, позивач звернувся з позовом до господарського суду Хмельницької області.

Враховуючи, що матеріалами справи документально підтверджено факт затримки вагонів, розрахунок суми за простій вагонів оформлено актами загальної форми №№398, 405 та 410 від 01.06.2016 року та №№10948, 10966, 10987, залізничними накладними, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду з огляду на наступне.

Правовідносини з перевезення та переміщенням продукції залізницями регламентуються Цивільним кодексом Україні, Господарським кодексом України, Митним кодексом України, Статутом залізниць України, Правилами користування вагонам і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 р. №113, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) та іншими підзаконними актами.

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законівта інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку. При цьому, митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Частинами 1, 2 статті 325 Митного кодексу України, визначено, що за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови.

У встановлених цим Кодексом випадках органи доходів і зборів з власної ініціативи або з ініціативи правоохоронних органів мають право у письмовій формі вимагати від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України, проведення операцій, передбачених частиною першою цієї статті. У такому разі витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються органом, з ініціативи якого вони проводилися. Якщо в результаті проведення таких операцій виявлено порушення законодавства України, витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженими ними особами.

Частиною п'ятою статті 338 названого кодексу встановлено, що, зокрема, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України.

З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов'язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою.

Відповідно до п.2 ст. 218 Митного кодексу України розвантажувальні, навантажувальні та перевантажувальні роботи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів, або уповноважених ним осіб.

Главою 32 Митного кодексу України, до якої включено статтю 218, врегульовано митні формальності на залізничному транспорті.

Митними формальностями є сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (п.29 ч.1 ст. 4 Митного кодексу України).

Статтею 306 ГК України передбачено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом визначаються Статутом залізниць України (затвердженим постановою КМ України від 06.04.1998 р. № 457) (далі - Статут).

У відповідності до ч. 1, 2, 4 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Разом з тим, частиною 1 ст. 26 Закону України Про залізничний транспорт від 04.07.1996 р. № 273/96-ВР, ст. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Відповідно до ст. 119 Статуту, п. 2, 15 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 р. за № 165/3458 (далі за текстом Правила та/або Правила користування вагонами і контейнерами), за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх вантажовласнику. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до ст. 46 Статуту, вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з положеннями Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 р. за № 317 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за № 340/16356, встановлені розміри зборів за зберігання вантажів, тобто збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом і не потребує додаткового погодження сторонами.

Пунктами 3, 8 Правил користування вагонам і контейнерами затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 р. №113 передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам'яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

У відповідності до пунктів 10, 12, 13 вказаних Правил станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником). Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Внесення плати за користування вагонами і контейнерами здійснюється в порядку, установленому Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 864/5085.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Статуту залізниць України умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами.

Згідно п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Пунктом 2.10 названих Правил передбачено, що усі спірні питання з розрахунків за перевезення вантажів і додаткових послуг платники регулюють безпосередньо з станціями, які нараховували платежі, і розрахунковими підрозділами, що провадили розрахунки. У разі недосягнення домовленості спірні питання вирішуються в претензійно-позовному порядку.

Пункт 9 Правил зберігання вантажів встановлює, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т. ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п. 17 оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства", вантажовідправник, вантажоодержувач повинен сплачувати залізниці плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами передбачені в пункті 121 Статуту залізниць України, та пункті 16 Правил користування вагонами і є вичерпними, затримку вагонів, пов'язану з митним оформленням, до цих підстав не віднесено.

Згідно з п. 5.15, роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Відповідно до § 1 ст. 11 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) відправник повинен додати до накладної супровідні документи, необхідні для здійснення митних та інших правил на всьому шляху прямування вантажу.

Нормативні положення §2 ст. 11 УМВС передбачають відповідальність відправника перед залізницею за наслідки, що виникли у результаті відсутності, недостатності чи неправильності супровідних документів.

Як свідчать матеріали справи, предметом спору у даній справі є стягнення плати за користування вагонами №№ 6819717, 68717875, 67853317, 67917765 з 19.05.2016 року по 01.06.2016 року, збір за зберігання вантажу, збір за телеграфне повідомлення про затримку та плата за маневрову роботу.

Акти загальної форми ГУ-23 №№ 398, 405 та 410 від 01.06.2016 року та, які надані позивачем до суду першої інстанції, містять детальну інформацію щодо причини затримки, обліку затриманих вагонів, відомості про час та дату початку та кінця затримки, загальний облік часу затримки, та безпосередньо розрахунок суми за простій вагонів та маневрову роботу.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність нарахування позивачем плати за користування вагонами, збір за зберігання вантажу, збір за телеграфне повідомлення про затримку, плату за маневрову роботу, оскільки в матеріалах справи містяться докази, що підтверджують розмір додаткових витрат Залізниці через затримку вагонів №№ 6819717, 68717875, 67853317, 67917765, для проведення митного огляду.

З аналізу положень Митного кодексу України вбачається, що ст.ст.325, 338 Митного кодексу України включені до глави 47 Організація митного контролю та 48 Зони митного контролю відповідно, які містять загальні принципи та норми проходження процедури митного контролюю та здійснення огляду (переогляду) транспортних засобів комерційного призначення, тоді як ст.218 Митного кодексу України включена у главу 32 Митні формальності на залізничному транспорті, яка містить спеціальні норми проведення митних процедур саме на залізничному транспорті і підлягає застосуванню в даному випадку до спірних правовідносин сторін, як спеціальна норма права.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що, дії Відділу митного оформлення №4 (Батєво) митного поста „Залізничний, щодо здійснення митного огляду є митними формальностями, а тому на них розповсюджуються положення ст. 218 Митного кодексу України, згідно яких саме на власників товару або уповноважених ними осіб, покладено обов'язок щодо оплати операцій, здійснених під час проведення митного контролю на залізничному транспорті, незалежно від факту виявлення незаконного переміщення товару під час здійснення такого контролю.

Такої ж правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України при розгляді справи №908/356/14 у постанові від 11.12.2014р.

А тому, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта щодо неврахування судом першої інстанції, при прийнятті оскарженого рішення положень ст.ст. 325, 338 Митного кодексу України та Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними вантажними поїздами, і працівників залізниць України.

Щодо доводів апелянта на недотримання позивачем умов та строків досудового врегулювання господарського спору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно п.1 оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 року №01-8/917 "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства", дотримання досудового претензійного порядку врегулювання спору, що виникає з договору перевезення вантажу залізницею на підставі Статуту залізниць України не є обов'язковим.

Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, в даному випадку, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.п. 8.14 Вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення Митними органами України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №467 від 23.05.2012 року, митний огляд може проводитись у разі наявності ознак надання одним товарам вигляду інших, а також у разі одержання від правоохоронних органів інформації про переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення з порушенням вимог законодавства з питань державної митної служби.

Згідно п. 1.5 Переліку виняткових випадків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №602, окремі вагони, локомотиви, інші елементи рухомого складу, можуть бути виключені зі складу поїзда для проведення митного контролю у випадках перевірки відповідності інформації про товар, заявленої в перевізних і супровідних документах, фактичним даним, якщо така перевірка потребує проведення операцій вивантаження, перевантаження перепакування тощо.

З додаткових пояснень Закарпатської митниці ДФС та долучених до них письмових доказів вбачається, що на дату надходження вантажу, на митницю поступили орієнтування від Служби Безпеки України, Державної фіскальної служби, стосовно здійснення додаткових заходів митного контролю у разі переміщення через митний кордон України товару - лісової продукції, з метою перевірки законності його переміщення та проведення огляду із залученням спеціалістів (а. с. 190 197).

Матеріалами справи підтверджується, що затримка вагонів №№ 6819717, 68717875, 67853317, 67917765 відділом митного оформлення №4 (Батєво) митного поста „Залізничний проводилась на підставі заявок №16/16 від 20.05.2016 року, №19/16 від 21.05.2016 року.

З вищевикладеного вбачається, що здійснюючи затримку вагонів №№ 6819717, 68717875, 67853317, 67917765, працівники митниці діяли в межах своїх повноважень та покладених на них обов'язків.

Доводи апелянта щодо строків затримки вагонів та дій посадових осіб митних органів, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки не підлягають розгляду господарським судом в порядку господарського судочинства.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, й ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у звязку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Летичівське лісове господарство" на рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. у справі №924/1178/16 - залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. у справі №924/1178/16 - без змін.

2. Справу №924/1178/16 повернути до господарського суду Хмельницької області.

3 Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І. Ю.