Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Іменем України
Р І Ш Е Н Н Я
28 лютого 2017 року справа № 927/187/17
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Насіння,

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Ей ОСОБА_1 Україна,
Предмет спору: про стягнення 789363,01 грн.
Представники сторін:
від позивача: ОСОБА_2 представник, довіреність №7Д-32 від 14.09.2015;
відповідача : не з'явився.
В судове засідання з'явився представник позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, уповноваженого представника не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме отримав судову кореспонденцію 14.02.2017 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Представники позивача не заперечував проти розгляду справи без участі уповноваженого представника відповідача, в звязку з чим , враховуючи , що в матеріалах справи є докази належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, явка відповідача обовязковою не визнавалась, у відповідача було достатньо часу для виконання вимог суду та формування позиції по заявленому позову та його заперечення, суд приходить висновку про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представників відповідача. Рішення приймається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на відсутність сформованого та наданого суду відповідачем відзиву на позов.
Представник позивача в судовому засіданні 28.02.2017 року виклав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:
18.02.2016 року між сторонами укладено договір №2-1802/пр991сг (надалі Договір).
Відповідно до п. 1.1 1.2 Договору продавець (позивач) зобовязується в строки, визначені договором, передати у власність покупця (відповідача) (поставити) товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його вартість. Найменування товару: насіння сільськогосподарських культур в асортименті, визначеному в додатках до цього договору, які складають його невідємну частину.
Згідно з п. 4.1 Договору термін поставки товару визначається у додатках до цього договору. Допускається дострокова поставка товару. У разі дострокової поставки продавець зобовязаний повідомити (в будь-якій формі) покупця про дату дострокової поставки товару.
Окрім того, п. 6 Договору визначено, що загальна вартість товару повинна бути сплачена покупцем у строк, визначений в додатках до цього договору. Оплата здійснюється в гривнях в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця. Якщо покупець не здійснив у встановлений додатками до договору строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу переданий йому товар, умова про розстрочення платежу, визначена додатками до цього договору вважається скасованою, строк оплати настає негайно по всім неоплаченим товарам, що поставляються по вказаному договору, а прострочення є підставою для нарахування штрафу, пені та процентів відповідно до ст.. 536 Цивільного кодексу України.
Так, у підписаними сторонами та скріпленими печатками додатках визначено такі умови поставки та порядку розрахунку за поставлений товар.
Додатком №1 від 14.03.2016 до спірного договору сторонами встановлено вартість товару насіння кукурудзи, виробник ОСОБА_3, сорт ЕС ЗІЗУ, кількістю 130 мішків на суму 221676,00 грн. з урахуванням ПДВ та визначено строк поставки до 20.03.2016 та порядок оплати: 20% від загальної вартості в строк до 10.08.2016, 80 % від загальної вартості в строк до 01.12.2016.
Додатком №2 від 14.03.2016 до спірного договору сторонами встановлено вартість товару насіння кукурудзи, виробник Піонер, сорт PR39G83, кількістю 59 мішків на суму 106200,00 грн. з урахуванням ПДВ, насіння кукурудзи, виробник Піонер, сорт PR39Т13, кількістю 212 мішків на суму 381600,00 грн. з урахуванням ПДВ, всього на загальну суму 487800,00 грн. з ПДВ та визначено строк поставки до 20.03.2016 та порядок оплати: 20% від загальної вартості в строк до 10.08.2016, 80 % від загальної вартості в строк до 01.12.2016.
Позивач, у відповідності до умов договору та додатків до такого договору здійснив передачу товару на суму 742198,56 грн., згідно наступних видаткових накладних:
- Видаткова накладна №Н-БК-0104-003 від 01.04.2016 щодо поставки насіння кукурудзи сорт PR39G83, кількістю 59 мішків на суму 106200,00 грн. з урахуванням ПДВ, насіння кукурудзи сорт PR39Т13, кількістю 212 мішків на суму 381600,00 грн. з урахуванням ПДВ, всього на загальну суму 487800,00 грн. з ПДВ.
- Видаткова накладна №Н-ВК-0404-007 від 04.04.2016 щодо поставки насіння кукурудзи ЕС ЗІЗУ, кількістю 130 мішків на суму 221676,00 грн. з урахуванням ПДВ.
На отримання товару визначеного додатками до спірного договору та видатковими накладними відповідач уповноважив відповідно до довіреності №14 від 29.03.2016 директора підприємства ОСОБА_4.
Таким чином суд приходить до висновку про належне виконання позивачем свого зобовязання щодо поставки товару та отримання товару відповідачем за умовами укладеного договору.
Натомість, оплату в розмірі 80% від загальної вартості поставленого товару в строк визначений спірним договором та додатками до нього, а саме до 01.12.2016 включно відповідачем здійснено не було.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За умовами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо інше не передбачено договором або законом.
Згідно умов договору та додатків до такого договору позивач здійснив поставку товару, а відповідач оплатив поставлений товар лише частково, чим порушив умови договору.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за поставлений товар в розмірі 593758,85 грн. є правомірними й підлягають задоволенню.
Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно п. 11.2 Договору за порушення строків виконання зобовязань за цим договором сторона, яка допустила прострочку, сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, нарахованої на суму простроченого зобовязання за кожен день прострочки.
При розрахунку пені та 3% річних позивач не вірно визначив кількість днів у 2016 році, а саме 365 днів замість 366 днів.
Здійснивши перевірку розрахунку розміру 3% річних, суд визначає, що розмір 3% річних становить 3412,14 грн., що на 4,01 грн. менше ніж заявлено позивачем у позовній заяві.
З розрахунком розміру інфляційних втрат, здійсненим позивачем за грудень 2016 року січень 2017 року на всю суму боргу, суд погоджується, та вважає його вірним.
Окрім того, позивачем також заявлено до стягнення суму штрафу у розмірі 148439,71 грн.
Відповідно до п. 11.4 Договору у разі ухилення від оплати вартості товару понад 15 (п'ятнадцять) календарних днів покупець, крім пені, сплачує продавцеві штраф розмірі 20% (двадцяти відсотків) від загальної вартості товару.
Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України , неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Аналізуючи вищевказану норму, суд приходить до висновку, що штраф та пеня є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, а отже у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Така позиція суду не суперечить ст. 61 Конституції України та відображається у висновках зроблених Верховним судом України у постановах №3-24гс12 від 27.04.2012, №6-116цс13 від 06.11.2013, №3-88гс11 від 09.04.2012.
Зважаючи на вищезазначене та беручи до уваги порушення відповідачем грошового зобовязання, суд приходить до висновку, що позивачем вірно розраховано суму штрафу, яка передбачена умовами спірного договору як 20% від загальної вартості товару (742198,56 грн.) , а тому вимога позивача про стягнення з відповідача суми штрафу у розмірі 148439,71 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідач не спростував належними доказами позицію позивача, доказів оплати за поставлений товар суду не надав, заявлений позов не заперечив належними та допустимими доказами.
Відповідно до п. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Керуючись ст.1, 22, 33, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В :
1. Позовні вимоги задовольнити частково.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
2. Відмовити в стягненні 4,01 грн. інфляційних втрат.
Повне рішення складено 28.02.2017 року
Суддя І.А.Фетисова