ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2017 року Справа № 21/5005/13086/2011

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Джихур О.В., Сизько І.А.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників:

від позивача: Павленко В.В., представник, довіреність № 52-16/35 від 17.01.2017 р.,

від відповідача: Лотанюк С.В., представник, довіреність № 34 від 04.01.2017 р.,

від відділу примусового виконання рішень: Куліковська А.О., представник, довіреність № б/н від 03.01.2017 р.,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо- збагачувальний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2017р. за скаргою публічного акціонерного товариства "Південний гірничо- збагачувальний комбінат" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у справі №21/5005/13086/2011

за позовом відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо- збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 1181264грн.16коп. за договором купівлі продажу теплової енергії №2283а від 28.01.11р.

ВСТАНОВИВ:

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2017р. у справі №21/5005/13086/2011 (суддя Назаренко Н.Г.) скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"(далі-ПАТ"Південний ГЗК) задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі №12/5005/13086/2011 від 27.10.2011р., в решті в задоволенні скарги відмовлено;

- при винесенні ухвали господарський суд виходив з підтвердженого матеріалами справи факту відкриття боржником нових рахунків у банківській установі ПАТ"А-Банк" після винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на кошти боржника, з того, що на виконання вимог ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не звернувся з цього приводу до правоохоронних органів, з безпідставності доводів позивача щодо неправомірної бездіяльності органу виконавчої служби, яка полягає у ненаправленні матеріалів до правоохоронних органів про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за незбереження арештованого майна, у неоголошенні в розшук належних боржнику транспортних засобів та у ненаправленні до суду подання для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника до виконання зобов"язань за рішенням, а також з відсутності підстав для задоволення скарги і в частині зобов"язання відділу примусового виконання рішень здійснити перелічені у скарзі заходи виконавчого провадження, оскільки за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд може зобов"язати орган державної виконавчої служби здійснити заходи примусового виконання рішень, перелік яких встановлено ст.32 Закону України "Про виконавче провадження";

- не погодившись з ухвалою суду, ПАТ "Південний гірничо- збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального права просить цю ухвалу скасувати в частині відмови в задоволенні скарги на дії відділу примусового виконання рішень, прийняти в цій частині нове рішення та задовольнити скаргу в повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про помилкові посилання господарського суду на постанову державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти боржника від 10.06.2016р. та поширення її дії на всі кошти, в тому числі, і ті, що розміщені на рахунках в ПАТ"А-Банк", оскільки доказів направлення постанови на адресу банку, прийняття її останнім до виконання, часу зупинення видаткових операцій по рахунку матеріали справи не містять, вказана постанова винесена на виконання вибіркових виконавчих проваджень, до складу яких не входить наказ по даній справі, про неповне дослідження господарським судом обставин незбереження та знищення боржником арештованого та описаного майна, оскільки відповідно до листів відділу від 12.09 та 13.10.2016р. можна дійти висновку, що втрата вартості відповідного майна відбулася безпосередньо в період з моменту його опису та арешту (з 28.03.2013р.) до припинення чинності арешту (до 12.06.2015р.), про помилкові висновки господарського суду стосовно відсутності необхідності оголошення у розшук з подальшим затриманням технологічних транспортних засобів, оскільки державним виконавцем з моменту, коли йому стало відомо про це майно до теперішнього часу не проведено опис та не вилучено його, матеріали справи не містять доказів місцезнаходження майна, у зв"язку з чим, можна вважати, що боржник переховує вказане майно та є всі підстави для оголошення розшуку, про те, що державним виконавцем не накладено арешт на кошти та майно боржника в межах суми, яка підлягає стягненню за наказом господарського суду по даній справі, про ухилення боржника від виконання рішення суду шляхом відкриття нових рахунків, що є підставою для звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за кордон до виконання зобов"язань за рішенням і це було залишено господарським судом поза увагою, а також про те, що при розгляді вимог скарги в частині зобов"язання відділу здійснити певні дії господарським судом не прийнято до уваги, що дослідженню підлягають обставини та підстави, відповідно до яких державний виконавець ухиляється вчинити ту чи іншу дію, спрямовану на виконання рішення;

- відповідач вважає ухвалу суду обґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на правомірність застосування судом положень п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", яким встановлено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов"язань за рішенням суду, державний виконавець має право (а не обов"язок) звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України, на відсутність підстав для зобов"язання державного виконавця звернутися до органів поліції з заявою про злочин, а також на те, що застосування такого заходу як розшук автотранспортного засобу є правом державного виконавця, оскільки останній має вичерпну інформацію про місцезнаходження відповідних одиниць техніки;

- відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та відділу примусового виконання рішень, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду слід змінити в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2011р. у даній справі позов відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено, з комунального підприємства теплових мереж (далі-КПТМ) "Криворіжтепломережа" на користь позивача стягнуто 1132356грн.13коп. основного боргу, 7931грн.15коп. трьох процентів річних, 40976грн.88коп. пені, 11812грн.64коп. державного мита та 236грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

10.11.2011р. на виконання прийнятого рішення видано відповідний наказ.

Постановою відділу примусового виконання рішень від 10.09.2012р. з виконання виданого господарським судом наказу відкрито виконавче провадження №34204728.

Постановою відділу від 18.09.2012р. відкрите виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження №14682118, яке веде відділ.

31.10.2016р. ПАТ"Південний ГЗК" звернулося до господарського суду зі скаргою, а 13.12.2016р. з уточненою скаргою про визнання неправомірною бездіяльності відділу примусового виконання рішень, яка полягає у несвоєчасній перевірці майнового стану боржника, несвоєчасному накладенні арешту на рахунки боржника, відкриті в ПАТ"А-Банк", ненаправленні матеріалів до правоохоронних органів щодо притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за відкриття нових рахунків, нескладенні акту та ненаправленні подання до правоохоронних органів щодо притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за незбереження арештованого та описаного майна, неоголошенні в розшук з подальшим затриманням належних боржнику 63 одиниць транспортних засобів, ненаправленні до суду подання для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника до виконання зобов"язань за рішенням суду.

Одночасно товариством були заявлені вимоги про зобов"язання відділу надіслати до правоохоронних органів матеріали для притягнення директора КПТМ"Криворіжтепломережа" ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відкриття нових рахунків в банківських установах після накладення арешту на рахунки підприємства, скласти акт та надіслати до органів Національної поліції подання про притягнення директора підприємства до кримінальної відповідальності за незбереження майна, на яке накладено арешт, накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно боржника на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням, внести відповідний запис до реєстру обтяжень і оголосити заборону на вчинення дій по його відчуженню, здійснити вихід за адресою боржника для проведення опису належного боржнику майна, винести постанову про оголошення в розшук з подальшим затриманням та постановкою на штрафмайданчик технологічних транспортних засобів підприємства у кількості 63 одиниці техніки, направити цю постанову до органів Національної поліції для проведення розшукових дій та затримання цих засобів, а також звернутися до суду з поданням за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон директора підприємства до виконання зобов"язань за рішенням.

За наслідками розгляду скарги товариства господарським судом винесена оскаржувана ухвала.

Відповідно до ч.4 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції до 05.10.2016р. на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення.

У даному випадку, перевірку по виявленню рахунків боржника шляхом направлення відповідних запитів до органів Державної фіскальної служби України проведено державним виконавцем 30.05. та 07.06.2016р., за результатами яких встановлено відкриття боржником нового рахунку в ПАТ"А-Банк".

Відповідь на запит державного виконавця надана вказаним органом 09.06.2016р..

10.06.2016р. державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту в межах суми 9140821грн.95коп., які містяться, у тому числі, на рахунку, відкритому боржником в ПАТ"А-Банк", направлення цієї постанови, у тому числі, на адресу сторін виконавчого провадження та зазначеної банківської установи.

Винесеною постановою попереджено боржника, що на підставі ч.6 ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець направляє до відповідних правоохоронних органів матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності у разі навмисного невиконання боржником судового рішення та відкриття нових рахунків у банківських та інших фінансових установах.

Викладеними обставинами спростовуються доводи товариства про несвоєчасне винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів боржника на рахунку в ПАТ"А-Банк".

Вимоги скарги товариства в цій частині правомірно залишенні господарським судом без задоволення.

Між тим, відповідно до ч.6 ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо після накладення державним виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках боржник умисно не виконує судове рішення і відкриває нові рахунки у банках, державний виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Враховуючи наявність підтверджених матеріалами справи фактів невиконання боржником рішення суду та відкриття ним нового рахунку в ПАТ"А-Банк" після винесення постанови про арешт коштів боржника від 10.06.2016р., про що свідчить постанова про арешт коштів від 04.10.2016р., господарським судом правильно зазначено, що державний виконавець належним чином не відреагував на відповідні порушення з боку боржника та не направив відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності як передбачено наведеною нормою.

Тому господарським судом зроблено правильний висновок про обґрунтованість скарги товариства в цій частині та про її задоволення.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в резолютивній частині ухвали господарського суду відсутні відомості в чому конкретно полягає бездіяльність відділу примусового виконання рішень, яка визнана ним неправомірною.

З огляду на викладене ухвалу господарського суду у відповідній частині слід змінити.

Заперечення відділу з приводу відкриття кримінального провадження стосовно службових осіб КПТМ"Криворіжтепломережа" з посиланням на лист прокуратури Дніпропетровської області від 24.10.2016р. №05/4-494вих.-16 колегією суддів визнані безпідставними, оскільки вказаним листом прокуратурою запропоновано відділу надати інформацію, у тому числі, і щодо накладених арештів на рахунки підприємства за весь час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №43872505, що не звільняє відділ від обов"язку повідомити правоохоронні органи про наявність виконавчого провадження №34204728, про дії боржника в межах цього провадження та про рахунки боржника відкриті після відкриття цього провадження.

Також, в матеріалах справи містяться запити, направлені державним виконавцем 01.12.2016р. до державних установ та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з метою перевірки майнового стану боржника та виявлення рухомого, нерухомого майна КПТМ"Криворіжтепломережа", його рахунків, майнових прав, інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна.

У цьому зв"язку колегією суддів визнані відсутніми підстави для визнання протиправною бездіяльності відділу в частині несвоєчасної перевірки майнового стану боржника.

За приписами ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна.

Згідно з ч.4 ст.60 Закону у разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Щодо досліджуваної справи, то наявні в ній матеріали не містять доказів погіршення технічного стану майна боржника внаслідок неправомірних дій боржника.

Так, 28.03.2013р. державним виконавцем складено акти опису та арешту майна боржника, згідно з якими накладено арешт на належні боржнику об"єкти нерухомості. На описане та арештоване майно встановлено обмеження шляхом заборони відчуження, передачі будь-яким третім особам на будь-яких майнових правах та заборони зруйнування і розукомплектування.

04.06.2015р. КПТМ"Криворіжтепломережа" звернулося до відділу примусового виконання рішень з пропозицією розглянути питання відносно надання можливості здійснити демонтаж, у тому числі, будівель котельних у зв"язку з перебуванням їх в аварійному стані, що встановлено за наслідками обстеження у квітні 2015р. робочою комісією підприємства.

12.06.2015р. державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з майна.

Вказана постанова винесена на підставі звітів про оцінку майна, якими встановлена недоцільність реалізації, у тому числі, спірних будівель котельних у зв"язку з значним ступенем зносу, перевищенням витрат, пов"язаних із зверненням стягнення на це майно, грошової суми, за яку воно може бути реалізовано.

Постанова державного виконавця від 12.06.2015р. в установленому порядку не оскаржена та не визнана незаконною.

Отже, господарський суд правильно послався на відсутність підстав вважати, що в діях відділу наявні ознаки неправомірної бездіяльності, яка полягає у ненаправленні матеріалів до правоохоронних органів щодо притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за незбереження арештованого майна.

Відсутніми є і підстави для зобов"язання відділу скласти акт та надіслати до органів Національної поліції відповідні матеріали.

Одночасно слід зазначити, що скаржником взагалі не доведено обставини щодо наявності складу кримінального правопорушення в діях керівника підприємства та обставини щодо незаконного знищення та пошкодження спірного майна.

Як свідчить представлений в матеріалах справи лист Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 26.11.2015р. №25/31 відділу примусового виконання рішень була надана інформація про перебування на обліку в управлінні технологічних транспортних засобів КПТМ"Криворіжтепломережа" за переліком згідно з додатком до цього листа.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов"язковою для виконання органами Національної поліції.

Обставини щодо необхідності оголошення розшуку вказаних вище транспортних засобів скаржником в установленому порядку не доведені.

П.18 ст.11 названого Закону передбачено право державного виконавця звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням у разі ухилення останнього від такого зобов"язання.

З наведеної норми випливає, що звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України є правом, а не обов"язком державного виконавця.

Відмовляючи в задоволенні скарги у відповідних частинах, господарський суд правильно послався на те, що за змістом положень ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" вирішення питання щодо необхідності оголошення розшуку майна боржника, як і звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України, віднесено до повноважень державного виконавця, який самостійно вирішує черговість та необхідність вжиття відповідних заходів виконавчого провадження.

Таким чином, вимоги скарги в цих частинах задоволенню не підлягають.

В частині зобов"язання відділу примусового виконання рішень накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням, внести запис до реєстру обтяжень, оголосити заборону на вчинення дій щодо відчуження та здійснити вихід за адресою боржника для проведення опису належного боржнику майна в задоволенні скарги товариства також слід відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2016р. в межах суми зведеного виконавчого провадження в розмірі 114748331грн.75коп. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на все майно та кошти, що належать боржнику.

В Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна та Єдиному державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявні обтяження всього майна КПТМ "Криворіжтепломережа".

Тому підстави для задоволення скарги в цих частинах відсутні.

З урахуванням вищевикладеного доводи апеляційної скарги визнані колегією суддів необґрунтованими.

Керуючись ст.ст.101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2017р. у справі №21/5005/13086/2011 змінити;

- викласти абзац другий резолютивної частини ухвали в наступній редакції:

- визнати неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2011р. у справі №21/5005/13086/2011, яка полягає у ненаправленні до відповідних правоохоронних органів матеріалів для притягнення керівника комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до кримінальної відповідальності за відкриття нових рахунків;

- в інших частинах ухвалу залишити без змін

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя О.В.Джихур

Суддя І.А.Сизько

Повна постанова складена 02.03.2017р.