ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2017 р. Справа № 911/4118/16

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали справи
за позовомкерівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Броварської міської ради
до1. Управління комунальної власності Броварської міської ради, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Курс", 3. Управління освіти і науки України Броварської міської ради,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів
Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Броварської міської ради
провизнання недійсним договору та зобовязання повернути майно,

За участю представників: від прокуратури ОСОБА_1 (посвідчення №028904 від 17.09.2014); від позивача ОСОБА_2 (довіреність №2-15/134 від 10.01.2017); від відповідача-1 ОСОБА_3 (довіреність №06/02 від 04.01.2017); від відповідача-2 ОСОБА_4 (довіреність №02 від 30.01.2017); від відповідача-3 ОСОБА_5 (довіреність №197 від 01.02.2017); від третьої особи не зявились.
Обставини справи:

У грудні 2016 року керівник Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Броварської міської ради звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Управління комунальної власності Броварської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Курс" та Управління освіти та науки Броварської міської ради (за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Броварської ОСОБА_6 ступенів № 9 Броварської міської ради), в якому просив суд визнати недійсним договір оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари від 15.08.2014 № 28/73-14 та зобов'язати відповідача-2 повернути за актом приймання-передачі відповідачу-1 нежитлове приміщення загальною площею 68,0 кв.м за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Воззєднання, 13.

Позовні вимоги мотивовано тим, що надання в оренду спірного нежитлового приміщення є незаконним, оскільки відповідач-2 не є навчальним закладом та не входить до мережі професійно-технічних закладів, не має ліцензії на здійснення такої діяльності, спірне приміщення використовується всупереч вимогам закону не за цільовим призначенням, а для проведення навчальних занять з підготовки водіїв транспортних засобів, що суперечить, зокрема, приписам ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту", відповідно до якої об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням та ч.2 ст. 44 Закону України "Про загальну середню освіту, яка перебачає, що вимоги до матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів визначаються відповідними будівельними і санітарно-гігієнічними нормами і правилами, п. 3.19 "Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, відповідно до якого здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям, іншим юридични та фізичним особам для використання, що не пов'язане з навчально-виховним процесом не дозволяються.

Звертаючись зі позовом прокурор зазначив, що Броварською місцевою прокуратурою опрацьовано інформацію Управління освіти і науки України Броварської міської ради та виявлено порушення вимог чинного законодавства, яке регулює відносини у сфері оренди комунального майна та освіти, в частині збереження мережі освітніх закладів, а саме використання приміщень закладів освіти для цілей, не повязаних з навчально-виховним процесом та дозвіллям дітей.

Броварська міська рада у запереченнях від 31.01.2017 № 2-15/522 на позовну заяву, що отримані судом 02.02.2017, зазначає, що оскільки відповідач-2 орендує приміщення погодинно, а одним із напрямків діяльності товариства є професійно-технічне навчання, вважає твердження прокуратури про нецільове використання орендованого приміщення хибним.

У відзиві на позовну заяву від 27.01.2017 № 82/02, поданому до суду 02.02.2017, відповідач-1 проти позову заперечує, посилаючись на чинність рішення виконавчого комітету Броварської міської ради, на підставі якого укладено спірний договір та вважає, що оскільки в оренду передано не цілісний майновий комплекс, а його частину, що не погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі, підстави вважати спірний договір таким, що суперечить положенням ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" відсутні.

Відповідач-2 проти позову заперечує, вказуючи на використання орендованого приміщення в вечірній час або вихідні дні за призначенням, без жодних переобладнань чи зміни його, що жодним чином не впливає на загальноосвітній навчально-виховний процес закладу та вважає, що прокуратурою не доведено порушення прав та законних інтересів держави укладенням спірного договору.

У відзиві без дати та номера на позовну заяву, який подано до суду 02.02.2017, відповідач-3 вважає, що діяльність ТОВ "Авто-Курс" не впливає на освітній та навчальний процес закладу, оскільки приміщення використовується орендарем у вільний від освітнього та навчального процесу час, а саме о 19-ій годині вечора, то підстави вважати договір недійсним та таким, що суперечить діючому законодавству відсутні.

У судовому засіданні представник прокуратури підтримав позов повністю.

Представники відповідачів проти позову заперечували з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 29.07.2014 № 424 "Про передачу в оренду комунального майна територіальної громади м. Бровари" між Управлінням комунальної власності Броварської міської ради, як орендодавцем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто-курс", як орендарем та Управлінням освіти і науки Броварської міської ради, як балансоутримувачем, 15.08.2014 укладено договір оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари №28/73-14.

Відповідно до п. 1.1. Договору предметом оренди є нежитлове приміщення Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Бровари, який знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Воззєдання, 13, корп __, загальною площею 68,0 кв.м. у напівпідвалі __ кв.м, інше__ кв.м для розміщення платних навчальних курсів (теоретичних занять з підготовки водіїв) погодинно.

Строк дії договору, згідно п. 9.1., з 15.08.2014 (з моменту підписання) по 14.07.2017.

Відповідно до п. 1.4. Договору обєкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м. Бровари і знаходиться на балансі Управління освіти і науки Броварської міської ради.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору сторони погодили, що за користування обєктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна територіальної громади м. Бровари, затвердженої рішенням Броварської міської ради від 18.04.2013 № 907-32-06 та становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку липень 2014 року 12,62 грн. за годину. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру погодинної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць враховуючи кількість годин роботи орендаря, зазначених в довідці про кількість відпрацьованих годин/місяць.

За актом приймання-передачі нежилого приміщення від 15.08.2014 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежиле приміщення за адресою: м. Бровари, вул. Возєдання, 13 загальною площею 68,0 кв. м.

Згідно статті 4 Закону України "Про освіту" передбачено, що держава визнає освіту пріоритетною сферою соціально-економічного, духовного і культурного розвитку суспільства.

Статтею 2 Закону України "Про освіту" визначено, що завданням законодавства України про освіту є регулювання суспільних відносин у галузі навчання, виховання, професійної, наукової, загально-культурної підготовки громадян України.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про загальну середню освіту" до загальноосвітніх навчальних закладів належать, зокрема, школи I-III ступенів.

Броварська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 9 Броварської міської ради, як заклад загальної середньої освіти належить до об'єктів освіти, і згідно статті 63 Закону України "Про освіту" не може використовуватись не за призначенням.

Частинами 1, 4 ст.6 1 Закону України "Про освіту" унормовано, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування, зокрема, визначено доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Положеннями ч. 2 ст. 44 Закону України "Про загальну середню освіту" визначено, що вимоги до матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів визначаються відповідними будівельними і санітарно-гігієнічними нормами і правилами.

Пунктом 105 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою КМ України від 27.08.2010 №778, конкретизовано, що джерелами фінансування закладу є доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, навчально-дослідних ділянок, підсобних господарств, від передачі в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Проте, згідно імперативних вимог ч.5 ст.63 Закону України "Про освіту" об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Отже, вирішальним в аспекті неухильного дотримання вимог ч.5 ст.63 Закону України "Про освіту" законодавець визначає обов'язкове використання об'єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісну пов'язаність з навчально-виховним процесом мети такого використання (в тому числі на умовах оренди).

За приписами п.3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 № 63, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Відповідно до ст.ст. 28,29 Закону України "Про освіту" система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти. Структура освіти включає: дошкільну освіту, загальну середню освіту, позашкільну освіту, професійно-технічну освіту, вищу освіту, післядипломну освіту та самоосвіту.

За змістом наведених норм законодавства, під освітньою діяльністю розуміється діяльність закладів, що входять до системи освіти, з метою здобуття відповідного виду освіти і задоволення інших освітніх потреб здобувачів освіти та інших осіб, що визначаються метою освіти.

Статтею 3 Закону України Про професійно-технічну освіту визначено, що професійно-технічна освіта є складовою системи освіти України. Професійно-технічна освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури.

В свою чергу, відповідно до п.1.2 Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 01.08.2001 №563, навчально-виховний процес, як складова освітньої діяльності - це система організації навчально-виховної, навчально-виробничої діяльності, визначеної навчальними, науковими, виховними планами (уроки, лекції, лабораторні заняття, час відпочинку між заняттями, навчальна практика, заняття з трудового, професійного навчання і професійної орієнтації, виробнича практика, робота у трудових об'єднаннях, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, походи, екскурсії, спортивні змагання, перевезення чи переходи до місця проведення заходів тощо).

Частиною 5 ст. 18 Закону України "Про освіту" встановлено, що діяльність навчальних закладів розпочинається за наявності ліцензії на здійснення діяльності, пов'язаної з наданням послуг для одержання освіти і підготовкою фахівців різних рівнів кваліфікації. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1019 від 08.08.2007 "Про ліцензування діяльності з надання освітніх послуг" затверджено Порядок ліцензування діяльності з надання освітніх послуг, який розроблений відповідно до Законів України "Про освіту", "Про дошкільну освіту", "Про загальну середню освіту", "Про позашкільну освіту", "Про професійно-технічну освіту" і "Про вищу освіту", що встановлює загальні вимоги до ліцензування діяльності з надання освітніх послуг та визначає процедуру оцінки спроможності суб'єктів освітньої діяльності щодо надання освітніх послуг, проведення ліцензійної експертизи, прийняття рішень та їх оформлення, видачі і переоформлення ліцензій, видачі їх дублікатів, а також прийняття рішень про обмеження діяльності суб'єктів у сфері освіти.

В п.10 названого Порядку передбачено, що ліцензування проводять: МОН - щодо надання послуг у сфері професійно-технічної та вищої освіти; Міністерство освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, органи управління освітою обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій - щодо надання послуг у сфері дошкільної, загальної середньої та позашкільної освіти. Орган ліцензування має право перевірити законність та обґрунтованість прийнятих експертними комісіями, регіональними експертними радами, експертними радами Акредитаційної комісії та Державною акредитаційною комісією рішень з питань ліцензування.

Як вбачається з п. п. 3.1.-3.3. статуту ТОВ "Авто-Курс", затвердженого загальними зборами учасників ТОВ "Авто-Курс" від 30.04.2014, основною метою діяльності товариства є здійснення виробничої і комерційної діяльності, надання послуг фізичним і юридичним особам у відповідності з діючим законодавством та отримання прибутку на вкладений капітал з метою задоволення потреб учасників. Предметом діяльності товариства є будь-яка діяльність, не заборонена законодавством України підприємницькими структурам (в тому числі, яка потребує спеціального дозволу після отримання ліцензії). Оформлення відповідної ліцензії виконується у встановленому порядку без внесення змін і доповнень у дійсний статут. Предметом діяльності товариства, зокрема, є діяльність шкіл підготовлення водіїв транспортних засобів; інші види освіти, н.в.і.у.

ТОВ "Авто-Курс" здійснює свою діяльність на підставі сертифікату про державну акредитацію закладу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв №002941, виданого Міністерством внутрішніх справ України 05.01.2015 на підготовку водіїв транспортних засобів категорії "В" з максимальною кількістю 40 осіб, яка діє до 04.01.2020.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про професійно-технічну освіту", система професійно-технічної освіти складається з професійно-технічних навчальних закладів незалежно від форм власності та підпорядкування, що проводять діяльність у галузі професійно-технічної освіти, навчально-методичних, науково-методичних, наукових, навчально-виробничих, навчально-комерційних, видавничо-поліграфічних, культурно-освітніх, фізкультурно-оздоровчих, обчислювальних та інших підприємств, установ, організацій та органів управління ними, що здійснюють або забезпечують підготовку кваліфікованих робітників.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 1.1 затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №563 від 01.08.2001 "Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах" дія Закону України "Про професійно-технічну освіту" поширюється на вищі, професійно-технічні, загальноосвітні, дошкільні, позашкільні навчальні заклади та заклади післядипломної освіти, установи Міністерства освіти і науки України незалежно від форм власності і підпорядкування, до яких ТОВ "Авто-Курс" не належить.

Статтею ст. 18 Закону України "Про професійно-технічну освіту" визначено коло професійно-технічних закладів, до яких ТОВ "Авто-Курс" не відноситься.

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства, ТОВ "Авто-Курс" не належить до мережі професійно-технічних закладів, та відповідно до договору оренди від 15.08.2014 № 28/73-14 надає послуги не з професійно-технічної освіти, а проводить діяльність шкіл підготовки водіїв транспортних засобів за КВЕД 85.53.

Наявність у ТОВ "Авто-Курс" сертифікату про державну акредитацію закладу не приймається до уваги судом як доказ неправомірності позовних вимог прокурора, оскільки вказаний документ не спростовує факту відсутності у відповідача-2 ліцензії на здійснення професійно-технічної освіти та не може свідчити про наявність в останнього повноважень, набутих у встановленому законодавством порядку, з надання послуг у сфері професійно-технічної освіти.

До того ж представник відповідача - 3 в не спростував факту відсутності у підприємства відповідної ліцензії, а також не спростував факт того, що відповідач - 3 не є навчальним та/або професійно-технічним закладом.

Судом встановлено, що згідно договору оренди № 28/73-14 від 15.08.2014 частина приміщення школи передана відповідачу-2 для використання з метою розміщення платних навчальних курсів (теоретичних занять із підготовки водії), тобто суто в цілях підприємницької діяльності орендаря.

Крім того, умови договору оренди №28/73-14 від 15.08.2014 не містять положень щодо надання учням Броварської ОСОБА_6 ступенів № 9 безкоштовних чи пільгових освітніх послуг із проведення теоретичних занять із підготовки водіїв в орендованому відповідачем-2 приміщенні.

Обґрунтовуючи заперечення на позов, відповідач-2 посилався на укладення договору від 02.09.2016, з терміном дії до 31.08.2017, про співпрацю між Броварською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 9 та ТОВ "АВТО-КУРС", за умовами якого адміністрація школи надає товариству в оренду приміщення (навчальний клас) для обладнання товариством навчального кабінету для викладання теорії водіння автотранспортних засобів для слухачів Автошколи та учнів навчального закладу, а товариство зобовязується за власні кошти здійснити косметичний ремонт приміщення та класних меблів, провести обладнання приміщення технічними засобами, макетами, спеціалізованою та методичною літературою, плакатами і посібниками. Підпунктом 2.2.3 сторони узгодили, що ТОВ "Авто-Курс" на безоплатній основі на підставі плану навчально-виховних заходів навчального закладу проводить з учнями уроки, лекції, бесіди, практичні заняття з профорієнтації, з безпеки дорожнього руху, з надання першої долікарської допомоги постраждалому у ДТП, із загального устрою автомобіля та принципу роботи його основних вузлів і механізмів.

Водночас відповідачами не доведено факту виконання вказаного договору. Так, в матеріалах справи відсутні докази зазначення в навчальних та виховних планах Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 питань взаємовідносин сторін спірного договору, зокрема, у сфері співпраці з питань навчання чи професійної орієнтації, виробничої практики учнів цієї школи.

Умовами п. п. 2.3., 2.4 договору про співпрацю ТОВ "Авто-Курс" зобовязався брати участь в організації та проведенні ремонтних робіт у шкільних класах та коридорах навчального закладу. За поданням адміністрації, надавати фінансову допомогу навчальному закладу в заохоченні кращих учнів за результатами навчального року, за успішність, спортивні досягнення або досягнення учнів з позакласній праці.

Доказів участі відповідача-2 в організації та проведенні ремонтних робіт у шкільних класах та коридорах навчального закладу, тощо на виконання вказаного договору про співпрацю відповідачами суду не надано.

При цьому відповідно до доданої відповідачем-2 до письмових пояснень довідки від 31.01.2017 № 27 Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9, в якій повідомлено, що заняття проводяться відповідачем-2 в вечірній час або в вихідні дні, вільні від навчально-виховного процесу школи. Також, зокрема, повідомлено, що клас не зазнав жодних переобладнань чи змін, які б впливали на забезпечення оптимальних умов для організації навчального процесу учнів школи. При цьому доказів проведення автошколою на безоплатній основі лекцій з правил дорожнього руху з учнями школи та використання школою наочного та навчального обладнання, представленого автошколою, як і переліку та виду, доказів належності відповідного обладнання автошколі, до матеріалів справи не додано. Також, не надано доказів надання відповідачем-2 Броварській ОСОБА_6 ступенів № 9 Броварської міської ради автотранспорту (відсутні листи, інші документи на підтвердження надання автотранспорту).

За таких обставин суд дійшов висновку про незаконність використання орендованого приміщення, яке є частиною обєкта освіти, за призначенням, не повязаним з навчальним та науковим процесом.

Матеріали справи підтверджують відсутність передбачених законом підстав для передачі частини приміщення школи в оренду для підприємницької діяльності відповідача-2, тобто з метою отримання прибутку, а не за призначенням, пов'язаним з навчально-виховним процесом.

Суд вважає помилковими твердження відповідача-1 щодо відсутності підстав для визнання договору недійсним, обґрунтованих тим, що у даному випадку в оренду передано частину нерухомого майно Броварської ОСОБА_6 ступенів № 9, як складовий елемент матеріально-технічної бази відповідного навчального закладу, а не сам навчальний заклад, як цілісний майновий комплекс, оскільки законодавством, зокрема положеннями Закону України "Про освіту", "Про загальну середню освіту", визначено поняття матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів без будь-яких винятків із правил, у тому числі щодо визначення частин(и) такого майна та особливостей його правового статусу.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач-2 не входить до мережі професійно-технічних закладів, не має ліцензії на здійснення професійно-технічної освіти та в орендованому приміщенні проводить діяльність шкіл підготовки водіїв транспортних засобів, а не надає послуги з професійно-технічної освіти та з огляду на те, що умовами договору оренди нежилого приміщення не передбаченого положень щодо надання учням ЗОШ № 9 безкоштовних чи пільгових освітніх послуг з підготовки водіїв автотранспортних засобів в орендованому приміщенні відповідачем-2, суд дійшов висновку, що спірний договір укладений з порушенням вимог Закону України "Про освіту", п.3.19 ДСанПіН влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу, а тому підлягає визнанню недійсними на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Так, прокурор просить зобов'язати орендаря звільнити та повернути орендодавцю - Управлінню комунальної власності Броварської міської ради орендоване за недійсним договором приміщення.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно з ч. 3 ст. 207 ГК України (яка кореспондується зі ст. 236 ЦК України) виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Згідно п. 2.66 Постанови пленуму ВГСУ від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України).

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК договір є підставою для виникнення зобов'язання. Таким чином, визнання недійсним договору тягне за собою припинення зобов'язання в силу того, що перестає існувати, власне, його підстава. За таких обставин одночасно з набранням рішенням щодо визнання договору оренди недійсним законної сили у відповідача настає обов'язок звільнити орендоване приміщення, оскільки підстава для користування ним відпала.

За умовами п. 4.19 договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом 30 календарних днів повертається по акту приймання-передачі, який підписується орендодавцем та орендарем та балансоутримувачем, орендодавцю.

Як вбачається з тексту договору оренди, орендодавцем за таким договором є Управління комунальної власності Броварської міської ради, а балансоутримувачем будівлі Броварської ОСОБА_6 ступенів № 9 є Управління освіти і науки Броварської міської ради.

З огляду на викладене, враховуючи зазначені норми права та, вимога прокурора про зобов'язати орендаря повернути орендодавцю - Управлінню комунальної власності Бориспільської міської ради орендоване за недійсним договором приміщення є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

За таких обставин вимоги, виходячи з того, що судом визнано недійсним договір оренди № 28/73-14 від 15.08.2014, вимога прокурора про зобовязання орендаря повернути за актом приймання-передачі Управлінню комунальної власності Броварської міської ради орендоване за недійсним договором приміщення є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

В силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари № 28/73 від 15.08.2014, укладений між Управлінням комунальної власності Броварської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2-"Курс" з моменту його укладення.

3. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Курс" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гальбича, 5, ідент. код 39204493) повернути за актом приймання-передачі Управлінню комунальної власності Броварської міської ради (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Воззєднання, 1, ідент. код 24209727) нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул Воззєдання, 13, загальною площею 68,0 кв. м.

4. Стягнути з Управління комунальної власності Броварської міської ради (07400, Київська обл., м. Бровари, бульв. Незалежності, 2, ідент. код 24209727) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульв. Л. Українки, 27/2, ідент. код 2909996; р/р 5641, МФО 820172 (Державна казначейська служба України у м. Києві); Головне управління Державної казначейської служби у Київській області) 918 (девятсот вісімнадцять) грн 67 коп. судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Курс" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гальбича, 5, ідент. код 39204493) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульв. Л. Українки, 27/2, ідент. код 2909996; р/р 5641, МФО 820172 (Державна казначейська служба України у м. Києві); Головне управління Державної казначейської служби у Київській області) 918 (девятсот вісімнадцять) грн 67 коп. судового збору.

6. Стягнути з Управління освіти і науки України Броварської міської ради (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 18, ідент. код 02143838) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульв. Л. Українки, 27/2, ідент. код 2909996; р/р 5641, МФО 820172 (Державна казначейська служба України у м. Києві); Головне управління Державної казначейської служби у Київській області) 918 (девятсот вісімнадцять) грн 67 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 03.03.2017

Суддя В.М. Антонова