КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р. Справа№ 910/10359/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Куксова В.В.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від позивача: Батюк І.В. - за посвідченням;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області

на рішення господарського суду міста Києва від 29.08.2016р. у справі № 910/10359/16 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури

до 1. Київської обласної ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські лови"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства

про визнання незаконним і скасування рішення та визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.08.2016р. у справі № 910/10359/16 в задоволені позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Перший заступник прокурора Київської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 29.08.2016р. у справі № 910/10359/16 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, ст. 22 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» та порушено норми процесуального права, а саме ст.ст. 32, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим, відповідно до вимог ст. 104 Господарського процесуального кодексу України воно підлягає скасуванню

Зокрема, прокурор в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що згідно інформації відділу Держгеокадастру у Богуславському районі № 10-1018-99.3-233/2-16 від 31.03.16 установлено, що користувачами земельних ділянок, які увійшли в опис меж спірних мисливських угідь на момент прийняття оспорюваного рішення Київської обласної ради були СФГ «Колосок», ПОСП «Голуба Нива», ФГ «Левада-К», СТОВ «А.Ф. Злагода», ТОВ «НВФ Урожай», які не надавали жодних погоджень ТОВ «Українські лови» щодо використання відповідних земельних ділянок в якості мисливських угідь, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно автоматичного розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Гончаров С.А. (головуючий), Михальська Ю.Б., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2016 року було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні 19.10.2016 року за участю представників сторін.

В судовому засіданні 19.10.2016 року було оголошено перерву до 23.11.2016 року.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.11.2016 року у зв'язку з перебування судді Михальської Ю.Б. у відпустці, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Скрипка І.М., Корсакова Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 року колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження.

Колегією суддів Київського апеляційного господарського суду у судовому засіданні, що відбулось 23.11.2016 року, оголошено перерву до 30.11.2016 року.

Колегією суддів Київського апеляційного господарського суду у судовому засіданні, що відбулось 30.11.2016 року, оголошено перерву до 13.12.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 року розгляд справи відкладено на 11.01.2017 року.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.01.2017 року у зв'язку з перебування судді Скрипки І.М. у відпустці, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Корсакова Г.В., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 року колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 року відкладено розгляд справи на 08.02.2017 року

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.02.2017 року у зв'язку з перебування судді Корсакової Г.В. на лікарняному, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Куксов В.В., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 року відкладено розгляд справи на 21.02.2017 року

Третя особа, згідно з поданими до суду 10.10.2016 року поясненнями зазначило, що дії Управління щодо спірних правовідносин відповідають вимогам чинного законодавства та просить розглядати справу без участі Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства.

Відповідач-2, згідно з поданим до апеляційного суду 19.10.2016 року відзивом проти доводів апеляційної скарги заперечив, посилаючись на те, що ТОВ «Українські лови» не веде мисливську діяльність в межах земельних ділянок СФГ «Колосок», ПОСП «Голуба Нива», ФГ «Левада-К», СТОВ «А.Ф. Злагода», ТОВ «НВФ Урожай».

Відповідач-2, згідно з поданим до апеляційного суду 11.01.2017 року відзивом проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечив та просить апеляційний суд оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач-2, згідно з поданим до апеляційного суду 11.01.2017 року поясненнями додатково заперечив проти позовних вимог прокурора, вважає, що заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури належним чином не обґрунтував необхідність звернення до господарського суду із вказаним позовом, не зазначив в чому саме полягають порушення інтереси держави та не надав доказів порушення інтересів інших осіб, чиї права та інтереси порушені.

Відповідачі та третя особа до судового засідання, що відбулось 21.02.2017 року, не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників відповідачів та третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності відповідачів та третьої особи є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

Рішенням Київської обласної ради № 449-23-УІ від 27.09.2012 року Товариству надано у користування мисливські угіддя площею 20 745 га для ведення мисливського господарства терміном на 49 років із встановленим описом меж, а саме: з півночі від перетину межі Таращанського району з автодорогою Тараща-Богуслав до м. Богуслав, від м. Богуслав вниз за течією р. Рось до перетину з межею Черкаської області; зі сходу та півдня від перетину р. Рось з межею Черкаської області на південь цією межею до перетину з межею Таращанського району; з заходу далі на північ межею Таращанського району до автодороги Тараща-Богуслав.

На підставі вказаного рішення Київської обласної ради між Київським обласним та по місту Києву управлінням лісового та мисливського господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські лови" 05.02.2013 року укладено договір про умови ведення мисливського господарства.

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є визнання незаконним і скасування рішення Рішенням Київської обласної ради № 449-23-УІ від 27.09.2012 року та визнання недійсним договору про умови ведення мисливського господарства від 05.02.2013 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що Київська обласна рада всупереч ст. 22 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» прийняла рішення № 449-23-VI від 27.09.12 без погодження надання у користування мисливських угідь з усіма власниками і користувачами земельних ділянок, на території яких вони розташовані.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Згідно договору "Про умови ведення мисливського господарства" у 2012-2013 роках компанія ТОВ "Українські лови" отримало у користування мисливські угіддя площею 20 745 га на території Богуславського району Київської області.

Процедура передання мисливського господарства у користування ТОВ "Українські лови" проводилось у відповідності із вимогами Закону України "Про мисливське господарство та полювання" та дотриманням вимог земельного законодавства України чинного в редакції зі змінами у 2012, 2013 роках.

Закон України "Про мисливське господарство та полювання" визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності юридичних і фізичних осіб у галузі мисливського господарства та полювання, забезпечує рівні права усім користувачам мисливських угідь у взаємовідносинах з органами державної влади щодо ведення мисливського господарства, організації охорони, регулювання чисельності, використання та відтворення тваринного світу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" мисливські угіддя - це ділянки суші та водного простору, на яких перебувають мисливські тварини і які можуть бути використані для ведення мисливського господарства.

Користувачами мисливських угідь є спеціалізовані мисливські господарства, інші підприємства, установи та організації, в яких створені спеціалізовані підрозділи для ведення мисливського господарства з наданням в їх користування мисливських угідь.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також власниками або користувачами земельних ділянок. Мисливські угіддя надаються у користування на строк не менш як на 15 років.

Площа мисливських угідь, що надаються користувачеві, повинна становити не менше 3 тисяч гектарів, але не більше ніж 35 відсотків від загальної площі мисливських угідь Автономної Республіки Крим, області та м. Севастополя.

Переважне право на користування мисливськими угіддями мають: власники та постійні користувачі земельних ділянок, користувачі мисливських угідь, які продовжують строк користування цими угіддями.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 6 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" у відповідній редакції до повноважень спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання належить подання документів з питань надання у користування мисливських угідь.

Зазначене подання, погоджене у передбаченому законом порядку з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, територіальними органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища, а також власниками або користувачами земельних ділянок, у майбутньому є підставою для прийняття Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами рішення про надання у користування мисливських угідь.

Судом встановлено, що ТОВ "Українські лови" отримало дозвіл (погодження) від користувачів, що займають земельні ділянки на території Богуславського району, зокрема, ТОВ СГП "Олімпік Агро", ТОВ "Агрофортуна", ФОП "ОСОБА_1.", ППФ "Ратібор", СТОВ "Ісайки Агро", ПОСП "Дружба", СТОВ "Щербащенці", ТОВ "Агро-Богуславщина-ЕКО", ФГ "Аграрник", ПП "Аштема", ТОВ "Добробут Плюс", ТОВ "Богуславка - Агро" ПП "Вірченко", а також відповідні дозволи від Богуславської районної державної адміністрації Київської області, Київської обласної державної адміністрації, Державного підприємства "Богуславський лісгосп".

Твердження прокурора про непогодження розташування мисливських угідь з СФГ "Колосок", СТОВ "А.Ф. Злагода", ЗАТ "НВФ Урожай", ПОСП "Голуба нива" з посиланням на лист держгеокдастру від 31.03.2016р. судом не приймаються, оскільки такі твердження спростовуються даними технічного звіту складеного ТОВ "Центр перспективного проектування та ринку земель" щодо інвентаризації земель, що надані у користування під мисливські угіддя ТОВ "Українські лови".

Згідно цих даних, земельні ділянки, які перебувають в користуванні СФГ "Колосок", СТОВ "А.Ф. Злагода", ЗАТ "НВФ Урожай", ПОСП "Голуба нива" не входять до площ земельних угідь в розмірі 20 745 га, що використовує ТОВ "Українські лови" за договором від 5 лютого 2013 року.

З огляду на таке, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідні дозволи ТОВ "Українські лови" у вказаних компаніях отримувати були не повинні, а тому ознаки порушення у вигляді відсутності їх дозволів на які посилається у позові прокурор є необгрунтованими.

Не випливає зазначене і з наданого прокурором суду апеляційної інстанції листа держгеокадастру від 06.01.2017р. у якому заначене лише припущення про можливий перелік осіб, які можуть бути користувачами на земельних ділянках, які входять до площ земельних угідь в розмірі 20 745 га, що використовує ТОВ "Українські лови" за договором від 5 лютого 2013 року.

Таким чином, прокурором неалежними та допустимими доказами по справі не доведено колегії суддів, що ТОВ "Українські лови" користується в адміністративних межах території Богуславського району Київської області земельними ділянками, що перебувають в користуванні СФГ "Колосок", СТОВ "А.Ф. Злагода", ЗАТ "НВФ Урожай", ПОСП "Голуба нива" та входять в межі земельних угідь в розмірі 20 745 га, що використовує ТОВ "Українські лови" за договором від 5 лютого 2013 року.

Не заслуговують на увагу і доводи прокурора у позові на те, що ТОВ "Українські лови" не отримало дозволів на використання земельних ділянок під ведення мисливського господарства у селищних та сільських рад Богуславського району, оскільки їх компетенція розповсюджується на розпорядження земель територіальних громад та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності в межах населеного пункту.

Відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Водночас, у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється, зокрема, полювання у межах населених пунктів (сіл, селищ, міст), за винятком випадків, передбачених рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад.

Тобто, ведення мисливського господарства та полювання в межах населених пунктів заборонено, а тому сільські, селищні, міські ради, як власники земельних ділянок комунальної власності у межах населених пунктів, не наділені повноваженнями надавати відповідні погодження на користування мисливськими угіддями.

Виходячи з того, що мисливськими угіддями можуть бути ділянки суші та водного простору, на яких перебувають мисливські тварини і які можуть бути використані для ведення мисливського господарства, то вони можуть бути надані у користування за погодженням власників та користувачів таких ділянок.

У разі потреби врегулювати відносини між власниками або користувачами земельних ділянок і користувачами мисливських угідь, частина 6 статті 21 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" надає останнім право укладати відповідні договори.

Отже, правовою підставою для отримання відповідачем-2 у користування мисливських угідь є прийняття Київською обласною радою рішення за результатами розгляду подання Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства.

Як зазначалось, прокурором не доведено, що під час надання відповідачу-2 у користування мисливських угідь не було отримано погодження належних власників та землекористувачів, території яких можуть бути використані для ведення мисливського господарств.

Суд першої інстанції правомірно відзначив, що підставами для визнання акта незаконним та його скасування є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені обставини справи, судова колегія приходить до висновку, що відповідачем-1, у межах наданих йому повноважень, була дотримана встановлена Законом України "Про мисливське господарство та полювання" процедура надання мисливських угідь у користування відповідачу-2.

Окрім того, обов'язковою умовою визнання акта незаконним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що прокурором в ході розгляду справи не було визначено характер порушення прав та законних інтересів позивача у зв'язку із прийняттям Київською обласною радою оскаржуваного Рішення.

З приводу позовних вимог прокурора про визнання недійсним Договору про умови ведення мисливського господарства суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 21 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між територіальними органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання і користувачами мисливських угідь.

Так, на виконання вимог пункту 4.1. Рішення між Київським обласним та по місту Києву управлінням лісового та мисливського господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські лови" 05.02.2016 було укладено Договір про умови ведення мисливського господарства.

Прокурор, як на підставу для визнання недійсним спірного Договору, посилається на протиправність Рішення, на підставі якого він був укладений.

Однак, враховуючи те, що порушення норм діючого законодавства України при прийнятті рішення встановлено не було, позовна вимога про визнання недійсним Договору про умови ведення мисливського господарства від 05.02.2016 задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене позовні вимоги Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури є необґрунтованими та такими, в задоволенні яких вірно відмовлено судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 29.08.2016 року у справі № 910/10359/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Першого заступника прокурора Київської області, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Першого заступника прокурора Київської області на рішення господарського суду міста Києва від 29.08.2016 року у справі № 910/10359/16 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області на рішення господарського суду міста Києва від 29.08.2016 року у справі № 910/10359/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2016 року у справі № 910/10359/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/10359/16 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді В.В. Куксов

І.М. Скрипка