ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 лютого 2017 р. Справа № 909/980/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі

судді Рочняк Олександри Вікторівни

при секретарі судового засідання Павлюк У.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

до відкритого акціонерного товариства "Пресмаш"

(вул.Автоливмашівська,1, м.Івано-Франківськ, 76495)

про скасування наказу № 2-КС від 25.07.16 про звільнення ОСОБА_1 з роботи, поновлення на посаді голови правління ВАТ "Пресмаш", виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану частину щорічної відпустки та індексації несвоєчасно виплаченої заробітної плати

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, (паспорт ОСОБА_7 від 17.06.2016, виданий Івано-Франківським МВ УДМС в Івано-Франківській області);

від відповідача: Соболик О.В. дов. від 27.07.16, Цехмейструк М.Д. дов. від 16.02.17 (представник керуючого санацією)

ВСТАНОВИВ: в провадженні господарського суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Пресмаш" про скасування наказу № 2-КС від 25.07.16 про його звільнення, поновлення на посаді голови правління ВАТ "Пресмаш", виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану частину щорічної відпустки, індексації несвоєчасно виплаченої заробітної плати.

Ухвалою від 08.02.17 розгляд справи відкладено. При цьому, зобов'язано ВАТ "Пресмаш" до 17.02.17 надати суду довідку про кількість днів невикористаної відпустки ОСОБА_1 із детальним зазначенням всіх відрахувань.

17.02.17 до господарського суду надійшло клопотання ВАТ "Пресмаш" про відкладення розгляду справи (вх№ 2753/17).

20.02.17 клопотання про відкладення розгляду справи (вх№ 2850/17) надійшло від керуючого санацією ВАТ "Пресмаш" Слідзьоної Н.П.

В судовому засіданні 20.02.17 представник відповідача подала клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку нарахування заробітної плати ОСОБА_1 та довідку про суму нарахованої компенсації за невикористану частину відпустки.

Представник керуючого санацією арбітражного керуючого Слідзьоної Н.П. також підтримав попередньо подане клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач проти відкладення розгляду справи заперечував з огляду на закінчення строку розгляду спору.

Як визначено в ст.69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Відкладення розгляду справи згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України можливе лише у межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать про те, що позовна заява ОСОБА_1 подана 11.11.16. Господарським судом неодноразово відкладався розгляд даної справи, а також продовжувався строк розгляду спору за клопотанням сторін.

З огляду на викладене, враховуючи закінчення встановленого ст.69 Господарського процесуального кодексу України строку для розгляду даної справи, в задоволенні клопотань ВАТ "Пресмаш" та керуючого санацією арбітражного керуючого Слідзьоної Н.П. про відкладення розгляду справи слід відмовити.

ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд поновити строк для подання даного позову, скасувати наказ ВАТ "Пресмаш" від 25.07.16 про його звільнення з роботи та поновити на роботі, а також виплатити йому 31354 грн 85 коп середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки та індексацію несвоєчасно виплаченої заробітної плати.

Представники ВАТ "Пресмаш" та керуючого санацією арбітражного керуючого Слідзьоної Н.П. проти задоволення позову заперечували з огляду на те, що звільнення ОСОБА_1 відбулося у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Крім того, посилались на пропуск позивачем строку позовної давності на звернення до суду з позовними вимогами про скасування наказу про звільнення його з роботи та поновлення на роботі.

Розглянувши матеріали справи, подані сторонами у справі та зібрані судом із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши присутніх учасників у справі та їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

В травні 2006 року ОСОБА_1 прийнято на посаду голови правління ВАТ "Пресмаш", про що видано наказ № 39к.

25.05.16 між ним та головою наглядової ради ВАТ "Пресмаш" підписано контракт на строк з 19.05.2006 по 19.05.11.

В п.7.1 укладеного контракту зазначено, що він діє з дати його підписання до дати прийняття іншого рішення Загальними зборами акціонерів товариства.

10.11.09 згідно наказу № 76 ОСОБА_1 звільнено з посади голови правління ВАТ "Пресмаш" на підставі п.5 ст.40 Кодексу законів про працю України, а 29.01.10 - поновлено, про що видано наказ № 1-26.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 05.10.15 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Пресмаш".

Ухвалою від 21.07.16 господарський суд Івано-Франківської області ввів процедуру санації ВАТ "Пресмаш" на шість місяців, керуючим санації призначив Кобельника О.С.

Наказам керуючого санацією ВАТ "Пресмаш" Кобельника О.С. № 2-КС від 25.07.16 голову правління ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України.

Згідно положень ст.21 Кодексу законів про працю України однією з підстав виникнення трудових відносин між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, є контракт як особлива форма трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Як визначено в частинах 3, 4, 5, 6 ст.65 Господарського кодексу України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. Керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом) відповідно до закону.

В п.6.2 укладено між ОСОБА_1 та ВАТ "Пресмаш" контракту зазначено, що він припиняється, зокрема, з інших підстав, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з моменту винесення ухвали про введення процедури санації керівник боржника звільняється з посади у порядку, визначеному законодавством; управління боржником переходить до керуючого санацією; зупиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи щодо управління та розпорядження майном боржника, повноваження органів управління передаються керуючому санацією, за винятком повноважень, передбачених планом санації.

При цьому, слід зазначити, що оскільки в провадженні господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа про банкрутство ВАТ "Пресмаш", норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріорітет над іншими нормативно-правовими актами.

В п.8 та п.9 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України визначено, що підставами припинення трудового договору, в тому числі й контракту, є, зокрема, підстави, передбачені контрактом, та підстави, передбачені іншими законами.

Таким чином, беручи до уваги факт введення господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/1056/15 процедури санації ВАТ "Пресмаш" та імперативні вказівки ст.28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо необхідності звільнення керівника боржника з моменту винесення ухвали про введення процедури санації, звільнення ОСОБА_1 згідно наказу № 2-КС від 25.07.16 (після введення процедури санації) відбулося у відповідності до вимог Кодексу законів про працю України та умов укладеного контракту.

Разом з тим, як вбачається зі змісту наказу № 2-КС від 25.07.16 про звільнення ОСОБА_1, підставою для його звільнення, окрім ч.4 ст.28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зазначено також п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, якою передбачено припинення трудового договору при зміні в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників;

З приводу зазначеного, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

Оскільки, в даному випадку мало місце звільнення голови правління ВАТ "Пресмаш" в зв'язку з вимогами ч.4 ст.28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що передбачено в тому числі умовами укладеного контракту, то звільнення ОСОБА_1 слід проводити не на підставі п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, а на підставі п.п.8, 9 ст.36 Кодексу законів про працю України.

При цьому, звільнення на підставі п.п.8, 9 ст.36 Кодексу законів про працю України є безумовним, проводиться внезалежності від надання згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, та внезалежності від того чи можна перевести звільненого працівника на іншу роботу, а тому доводи позивача стосовно відсутності згоди на його звільнення профспілкової організації та звільнення без переведення на іншу роботу не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, в задоволенні позовних вимог щодо скасування наказу № 2-КС від 25.07.16 про звільнення ОСОБА_1, поновлення його на посаді голови правління ВАТ "Пресмаш" та виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу слід відмовити.

При цьому, слід зазначити, що оскільки в позові в цій частині відмовлено в зв'язку з відсутністю порушеного права позивача, підстави для застосування строку позовної давності на звернення до суду з зазначеними вимогами відсутні.

Що стосується вимоги про виплату компенсації за невикористану частину щорічної відпустки, то зазначена вимога підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як визначено в ст.74 Кодексу законів про працю України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Згідно ч.1 ст.83 Кодексу законів про працю України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Господарським судом з'ясовано, що при звільненні ОСОБА_1 йому було нараховано, але не виплачено 13947 грн 20 грн компенсації за не використані ним дні щорічної відпустки. З врахуванням всіх утримань сума компенсації, належна до виплати, склала 11088 грн 02 коп. Зазначена сума не оспорюється позивачем.

З огляду на викладене, позовну вимогу про стягнення компенсації за не використані дні щорічної відпустки слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 11088 грн 02 коп компенсації.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача індексацію несвоєчасно виплаченої заробітної плати, посилаючись при цьому, на норми Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати".

Слід роз'яснити позивачу, що індексація заробітної плати та компенсація за порушення строків її виплати є різними поняттями.

Як визначено в ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення (в тому числі заробітної плати) - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підприємства, установи та організації у відповідності до ст.5 зазначеного Закону підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (компенсація) згідно ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, індексація заробітної плати проводиться внезалежності від затримки її виплати, тоді як обов'язковою умовою нарахування компенсації є саме порушення строків виплати доходів громадянам, в тому числі заробітної плати.

Матеріали справи (а.с.27) свідчать про те, що відповідачем проіндексовано нараховані позивачу суми заробітної плати за кожен місяць і сума індексації включена до складу заробітної плати, а тому підстави для задоволення позову в частині стягнення індексації відсутні.

Разом з тим, враховуючи, що право на своєчасне одержання винагороди за працю є однією з гарантій прав людини, що захищається Конституцією України (ст.43 Конституції), господарський суд вважає за необхідне здійснити нарахування компенсації за несвоєчасну виплату ОСОБА_1 за період з жовтня 2015 по 25.07.16 (день звільнення) заробітної плати та стягнути суму нарахованої компенсації з відповідача.

Згідно здійсненого господарським судом розрахунку, проведеного згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.01, розмір компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати складає 1093 грн 25 коп.

Як визначено в ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, з відповідача в дохід державного бюджету слід стягнути 1600 грн судового збору.

Керуючись ст.65 Господарського кодексу України, ст.ст.21, 36, 74, 83 Кодексу законів про працю України, ст.28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст.49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Пресмаш" (вул.Автоливмашівська, 1, м.Івано-Франківськ, 76495, код 13643567) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 11088 грн 02 коп компенсації за невикористану частину щорічної відпустки та 1093 грн 25 коп компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Пресмаш" (вул.Автоливмашівська, 1, м.Івано-Франківськ, 76495, код 13643567) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) 1600 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Рочняк О.В.

Повне рішення складено 27.03.17.