ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Справа № 902/685/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Корнілової Ж.О., Могил С.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Фермерського господарства "Україна"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 р.
у справі№902/685/16
господарського судуВінницької області
за позовомФермерського господарства "Україна"
до1) Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області, 2) Публічного акціонерного товариства "Екологія, комунальне обладнання (Турбівський машинобудівний завод)
третя особаТоварна біржа "Вінницька товарна універсальна біржа"
провизнання права власності

за участю представників від:
позивачаКончик А.В. (дов. від 03.11.16)
відповідачівне з'явилися
третя особане з'явився

В С Т А Н О В И В :

Фермерське господарство "Україна" в серпні 2016 року звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області та до публічного акціонерного товариства "Екологія, комунальне обладнання" (Турбівський машинобудівний завод) про визнання права власності на майно вартістю 181 402,00 грн., а саме:

1) на артезіанську свердловину літ. № 5. загальною площею 27,9 кв.м, глибиною 80 м., рік побудови 1955;

2) на будівлю ливарного цеху літ. № 27 загальною площею 1 213,8 кв.м.;

3) на лазерну установку ТЛУ 1000-1.3 KVV XEБРІ-А;

Рішенням господарського суду Вінницької області від 31.08.2016 р. (суддя Тісецький С.С.) яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 р. (судді: Крейбух О.Г., Павлюк І.Ю., Савченко Г.І.) у справі № 902/685/16 в позові про визнання права власності на майно відмовлено.

Не погоджуючись із постановою апеляційного суду та рішенням суду першої інстанції, Фермерське господарство "Україна" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та встановлено господарськими судами, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2012 р. по справі № 2а/0270/1547/12 надано дозвіл Іллінецькій ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків публічного акціонерного товариства "Екологія, комунальне обладнання" (Турбівський машинобудівний завод), що перебуває у податковій заставі.

20.08.2014 р. Товарною біржею "Вінницька товарна універсальна біржа" проведено аукціон з реалізації майна, що належало ПАТ "Екологія, комунальне обладнання" (Турбівський машинобудівний завод) і зареєстроване в КП ВООБТІ 14.07.2010 р., номер запису 2 в книзі 5, та перебувало в податковій заставі Іллінецької ОДПI ГУ Міндоходів у Вінницькій області, на даний час - Немирівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Відповідно до протоколів про хід торгів на цільовому аукціоні № 392, № 393 та № 394 переможцем цільового аукціону та покупцем майна загальною вартістю 181 402,00 грн. стало фермерське господарство "Україна", а саме:

- за протоколом № 392 - лазерна установка ТЛУ 1000-1,3 KVV ХЕБРІ-А, кінцева ціна продажу 38 644,00 грн.

- за протоколом № 393 - артезіанська свердловина літ. № 5, кінцева ціна продажу 13981,00 грн.

- за протоколом № 394 - будівля ливарного цеху літ. № 27, кінцева ціна продажу 128777,00 грн.

Відповідно до протоколів про хід торгів на цільовому аукціоні № 392, № 393 та № 394, протокол є підставою для проведення розрахунків між учасниками торгів та подальшого укладення між ними угоди купівлі-продажу.

27.08.2014 р. Фермерським господарством "Україна" здійснено оплату за придбане на аукціоні майно у сумі 158 340,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2448 від 27.08.2014 р.

Крім того, позивачем сплачено гарантійний внесок для участі в аукціоні у сумі 21 462,00 грн. за платіжним дорученням № 2272 від 19.08.2014 р. та в сумі 1 600,00 грн. за платіжним дорученням № 2274 від 19.08.2014 р.

27.08.2016 р. Товарна біржа "Вінницька товарна універсальна біржа" перераховано до держбюджету на розподільчий рахунок УДК у Липовецькому районі 181402,00 грн. в якості оплати за майно згідно протоколів № 392, № 393 та № 394, платник ФГ "Україна" за платіжним дорученням № 1107 від 27.08.2014 р.

09.03.2016 р. Товарна біржа "Вінницька товарна універсальна біржа" листом № 10 на звернення ФГ "Україна" повідомила про те, що угоду купівлі-продажу не було укладено по причині відсутності реєстрації даного майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що почав діяти з 1 січня 2013 року. Це підтверджує лист КП "Вінницьке обласне ОБТІ" від 20.11.2013 р. № 2447/2/01-3/13, що знаходяться в матеріалах справи по проведенню аукціону.

Укладення угоди відбувається на підставі документів, що свідчать про право власності продавця на цей об'єкт та його повної державної реєстрації. Так як продавцем -Іллінецькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області не було надано біржі витягу з державного реєстру речових прав, тому біржа і не могла зареєструвати відповідні угоди.

Немирівська ОДПI ГУ ДФС у Вінницькій області листом № 193 від 17.06.2016 р. повідомила позивача, що нерухоме майно, яке передане на реалізацію, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення Липовецького районного суду від 29.06.2010 р. у справі № 2-363/10. Оригінали свідоцтв про державну реєстрацію права власності в ОДПІ відсутні. Відомості про правовстановлюючі документи на заставне майно надано КП "ВООБТІ".

Таким чином, відсутність можливості укласти угоду купівлі-продажу майна, придбаного на аукціоні 20.08.2014 р., слугувало підставою для звернення позивача з позовом до суду про визнання права власності на таке майно.

Відмовляючи в задоволені позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують оспорювання відповідачами права власності на вказане вище майно за позивачем ФГ "Україна".

Вищий господарський суд України не може погодитись з судами попередніх інстанцій та вважає їх висновки передчасними, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

За змістом ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст.317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судами встановлено, що ФГ "Україна" на цільовому аукціоні придбано майно, а саме: лазерна установка ТЛУ 1000-1,3 KVV ХЕБРІ-А; артезіанська свердловина літ. № 5; будівля ливарного цеху літ. № 27, та сплачено його вартість у загальній сумі 181402,00 грн.

За змістом позовної заяви, ФГ "Україна" зверталось до Товарної біржі "Вінницька товарна універсальна біржа" з метою укласти договір купівлі-продажу. Проте, до цього часу договір купівлі-продажу не укладено. Ухилення Вінницькою товарною універсальною біржею від укладення договору купівлі-продажу придбаного на аукціоні майна унеможливлює здійснення державної реєстрації майна права власності на майно за ФГ "Україна" у відповідності до порядку, встановленого чинним законодавством України і, як наслідок, позбавляє ФГ "Україна" вільно розпоряджатися своїм майном при здійсненні господарської діяльності. Дійсність аукціону майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі від 20.08.2014 року, за результатами якого переможцем став позивач, відповідачем не заперечувалась. Результати аукціону також не оскаржувались.

Відповідно до п. 3.1. Порядку проведення цільових аукціонів з продажу майна платників податків, яке перебуває у податковій заставі Затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р., аукціон з продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, проводиться на підставі відповідного договору, який укладається органом доходів і зборів з уповноваженою товарною біржею. До договору додаються завірена органом доходів і зборів копія акта опису майна в податкову заставу та витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та/або Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, аукціон - це особлива процедура вчинення правочину з продажу майна, результатом якої є вчинення правочину з продажу майна, який (правочин) може оформлюватись, у тому числі шляхом укладення відповідних угод.

Під час проведення прилюдних торгів продавець та учасники торгів у встановленому законом порядку певними діями (ціновими пропозиціями) визначають переможця торгів та ціну продажу майна, в результаті чого переможець торгів набуває право на придбання об'єкту.

Результатом проведення прилюдних торгів є визначення покупця - переможця аукціону та завершення процедури торгів шляхом підписання протоколу ліцитатором та покупцем, який одержав право на придбання об'єкта. З огляду на викладене аукціон (прилюдні торги) за своєю правовою природою є багатостороннім правочином, оскільки в них мають місце всі елементи притаманні правочину, а належними сторонами спору про дійсність чи недійсність такого правочину є саме сторони правочину.

Отже, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що наслідком проведення аукціону є укладання певних правочинів.

Крім того, судам треба звернути увагу на те, яким чином організатори аукціону проводили підготовку до нього, а саме перевірку документів, внаслідок відсутності яких виявилася неможливість укладання договору купівлі продажу.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.12).

Таким чином, оскільки суди не встановили тих фактичних обставин справи, від яких залежить її правильне вирішення, постановлені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фермерського господарства "Україна" задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 р. та рішення господарського суду Вінницької області від 31.08.2016 р. у справі № 902/685/16 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий - суддя Б.М. Грек

Судді Ж.О. Корнілова

С.К. Могил