РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017Справа №910/23408/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфарба"

до відповідачів:

1. Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В.

2. Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області

3. Національного банку України

про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 372 531,43 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача 1 - Русскіна О.В. - представник за довіреністю;

від відповідача 2 - не з'явився;

від відповідача 3 - Шматко В.О. - представник за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфарба" до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В., Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, Національного банку України про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 372 531,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2016 року порушено провадження у справі № 910/23408/16.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачем у період з 09.01.2014 року по 10.04.2016 року було перераховано грошові кошти в розмірі 372 531,43 грн за Кредитним договором від 03.09.2013 №08001, укладеним між ПАТ «Астра Банк» та ТОВ «Укрфарба», а фактично було отримано ПАТ «Дельта Банк», Головним управлінням Національного банку України по м. Києву і Київській області, Національним банком України, які не є стороною вказаного кредитного договору, в зв'язку з чим просить суд визнати безпідставно сплаченими та безпідставно отриманими грошові кошти на суму 372 531,43 грн за період з 09.01.2014 року по 10.04.2016 року на рахунки відповідачів, стягнути з відповідачів безпідставно отримані кошти в розмірі 372 531,43 грн.

Відповідач-1 щодо задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи що 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та АТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги , відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором №08001 від 03.09.2013 та усіма забезпечувальними договорами до нього перейшло до АТ «Дельта Банк». На виконання п. 7.7. Договору купівлі-продажу прав вимоги АТ «Дельта Банк» було направлено ТОВ «Укрфарба» повідомлення про відступлення, тому після переходу права вимоги до АТ «Дельта Банк» та повідомлення про відступлення позивач почав перераховувати грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором на рахунок саме АТ «Дельта Банк».

Відповідач-3 проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи що відповідач-3 та відповідач-2 є лише обслуговуючими банками, в яких відкрито рахунки відповідача-1, що не може бути підставою для притягнення до майнової відповідальності, а позивач зазначає, що платежі були перераховані на користь ПАТ «Дельта Банк».

У судовому засіданні 23.02.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» (кредитор) та ТОВ «Укрфарба» (позичальник) укладено кредитний договір № 08001 від 03.09.2013 року (Далі - Кредитний договір), відповідно до якого ТОВ «Укрфарба» було відкрито відновлювальну кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 1 340 000,00 грн. на строк по 02 вересня 2016 року.

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та АТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором та усіма забезпечувальними договорами до нього перейшло до АТ «Дельта Банк».

ТОВ «Укрфарба» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором від 12.12.2013 року №13563/АВ-КМ/1222013-047, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень №01306--10 від 17.12.2013 року.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, АТ «Дельта Банк» набуло права вимоги до ТОВ «Укрфарба» за Кредитним договором № 08001 від 03.09.2013 року.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи копій платіжних доручень призначенням платежу зазначено: «зарахування згідно кредитного договору №08001 від 03.09.2013 року».

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що АТ «Дельта Банк» набуло права вимоги до ТОВ «Укрфарба» за Кредитним договором № 08001 від 03.09.2013 року, а в призначенні платежу платіжних доручень вказано, що кошти надходять в оплату за кредитним договором №08001 від 03.09.2013 року позивач не довів безпідставності отримання АТ «Дельта Банк» грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи з 02.03.2015 на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №147 від 03.08.2015 строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02.10.2015 включно.

Постановою НБУ №664 від 02.10.2015 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015 розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Відповідно до ч.3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Відповідно до п.1 ст.49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Черговість задоволення вимог кредиторів, які заявили свої вимоги до банку визначається ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Враховуючи те, що позивачем не доведено безпідставність сплати на користь відповідача-1 грошових коштів, приймаючи до уваги що в ПАТ «Дельта Банк» розпочата процедура ліквідації, що свідчить про задоволення вимог кредиторів в порядку Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд не вбачає наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги відповідно відповідача-2 та відповідача-3 судом задоволенню не підлягають, враховуючи те, що позивачем не обґрунтовано в чому полягає порушення прав позивача з боку відповідача-2 та відповідача-3, які є обслуговуючим банками, в яких відкрито рахунки відповідача-1, в той час як позивач зазначає про стягнення безпідставно отриманих коштів з відповідача-1.

Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, покладаються судом на позивача (ст. 49 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повне рішення складено: 27.02.2017 р.