Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" березня 2017 р. Справа № 906/132/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 03.01.2017;

від відповідача: не прибув.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шереметьєв-агро"

про зобов'язання повернення автомобіля ГАЗ 22171

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання повернути автомобіль НОМЕР_1 позивачу.

Представник позивача позов підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про час та місце розгляду повідомлявся вчасно та належним чином.

В матеріалах справи міститься ухвала господарського суду від 16.02.2017, яка повернулася на адресу суду 01.03.2017 "за відмовою від отримання".

З урахуванням ст. 64 ч.1 ГПК України та п.п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вважається, що ухвали вручені відповідачу належним чином.

Отже, судом вчинено усі можливі дії для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Крім того, відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

З урахуванням наведеного вище та відповідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2015 між Державним підприємством "Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України" (правонаступник - Державним підприємством "Сервісно-видавничий центр") (орендодавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шереметьєв-агро" (орендар/відповідач) укладено договір №186 оренди транспортних засобів та додаткові угоди №1, 2 (а.с. 15-20), відповідно до якої орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування транспортний засіб марки ГАЗ 22171, державний номер НОМЕР_2, рік випуску 2003, номер кузову XTН2843, об'єм двигуна 2298 куб. см, вартість якого, згідно звіту про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу станом на 30.04.2015 становить - 82842,27 грн. з ПДВ.

Згідно п.п. 1.1. договору автомобіль та технічна документація на автомобіль передаються орендодавцем орендарю після підписання договору. Передача автомобіля оформлюються актом приймання-передачі. який підписується сторонами та скріплюється печатками. Форма акту приймання-передачі наведена її Додатку №1 до Договору, що є його невід'ємною частиною.

Також п.п. 2.1.7. договору передбачено, що у разі припинення дії договору оренди, орендар зобов'язується повернути орендодавцю автомобіль у 3-денний строк у справному технічному стані, про що складається акт приймання-передачі.

Встановлений за угодою сторін розмір орендної плати за перший місяць оренди становить 2881,41 грн. в т.ч. ПДВ (п.п. 4.1. договору).

Відповідно до п.п. 7.1. договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками, поширює свою дію на правовідносини, що виникли між сторонами з моменту підписання договору, та діє до 09.06.2016 включно, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання сторонами.

Згідно акту приймання-передачі транспортного засобу (а.с. 18) предмет оренди позивачем було передано відповідачу 15.06.2015.

Згідно додаткової угоди №2 від 16.10.2015 (а.с.20) в розділ "Загальні положення" договору внесено зміни в частині зазначення державного номеру орендованого автомобіля у зв'язку з перереєстрацією, внаслідок чого зазначено - державний номер НОМЕР_3.

Після закінчення строку дії договору відповідач орендований транспортний засіб не повернув.

03.01.2017 позивач направив відповідачу лист з проханням повернути автомобіль. Даний лист відповідач відмовився отримувати (а.с. 25-27).

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні визначення містить норма ст. 759 Цивільного кодексу України, яка зокрема зазначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 760 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України).

Договір найму відповідно до ст. 763 Цивільного кодексу України укладається на строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Шереметьєв-агро" (12255, Житомирська область, Радомишльський район, с. Леніне, вул. Гагаріна, 48, ід. код 39325096) повернути Державному підприємству "Сервісно-видавничий центр" (юридична адреса: 04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 6; поштова адреса: 04071, м. Київ, вул. Хорива, 24, ід. код 25286486) транспортний засіб марки ГАЗ 22171, державний номер НОМЕР_4, рік випуску 2003, номер кузову XTН2843, об'єм двигуна 2298 куб. см.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шереметьєв-агро" (12255, Житомирська область, Радомишльський район, с. Леніне, вул. Гагаріна, 48, ід. код 39325096)

- на користь Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр" (юридична адреса: 04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 6; поштова адреса: 04071, м. Київ, вул. Хорива, 24, ід. код 25286486) 1600,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.03.17

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек.);

3 - відповідачу (рек. з повід.)