ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 лютого 2017 року Справа № 905/2852/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого (доповідача),

Катеринчук Л.Й., Ткаченко Н.Г.,

перевіривши

касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "АВК"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016

та ухвалу господарського суду Донецької області від 20.10.2016

у справі №905/2852/16 господарського суду Донецької області

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Русток"

до приватного акціонерного товариства "АВК"

про визнання банкрутом,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.10.2016 порушено провадження у справі №905/2852/16 про банкрутство ПрАТ "АВК", визнано вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "Русток" в сумі 1.467.043,01 грн.; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Пічахчі С.В.; встановлено оплату послуг розпорядника майна арбітражного керуючого Пічахчі С.В. в розмірі двох мінімальних заробітних плат; встановлено строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів до 01.12.16; встановлено дату складання розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду до 01.12.16; встановлено дату попереднього засідання суду на 13.12.16р. об 11год. 30хв.; тощо.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 ухвалу господарського суду Донецької області від 20.10.2016 у справі №905/2852/16 залишено без змін.

До Вищого господарського суду України надійшла касаційна скарга ПрАТ "АВК" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 та ухвалу господарського суду Донецької області від 20.10.2016 у справі №905/2852/16.

Проте, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на момент звернення до господарського суду) ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 120% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви , іншої заяви і скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем, при зверненні до господарського суду з позовною заявою, сплачено судовий збір у розмірі 13.780,00 грн., що підтверджується квитанцією №ПН15785 від 28.09.2016.

Відповідно до вимог підпункту 5 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" 120 відсотків від суми яка сплачена в суді першої інстанції, становить 16536,00грн.

Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, заявником не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, проте заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване "негативним фінансовим станом" підприємства у зв'язку з нездійсненням господарської діяльності.

Згідно приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які унеможливлюють сплату судового збору у встановлених законом розмірах, покладається на заінтересовану сторону.

Проте, заявником касаційної скарги не надано належних доказів того, що фінансове становище останнього унеможливлює сплату судового збору за подання касаційної скарги, у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище заявника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання заявника касаційної скарги про відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню заявнику на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. ст. 86, 107, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання приватного акціонерного товариства "АВК" про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "АВК" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 та ухвалу господарського суду Донецької області від 20.10.2016 у справі №905/2852/16 повернути без розгляду.

Головуючий Куровський С.В.

Судді Катеринчук Л.Й.

Ткаченко Н.Г.