ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" лютого 2017 р. Справа № 922/3850/16

Вх. номер 3850/16

Суддя господарського суду Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, с.Слобожанське Харківської області, про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 26.12.2016 у справі №922/3850/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемер-Україна",

м.Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Центренерго", м.Київ,

в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової

електричної станції, с.Слобожанське Харківської області

про стягнення 504143,00грн.

за участю пресдтавників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №447/22 від 13.12.2016

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Елемер-Україна", м.Запоріжжя (далі за текстом - позивач), звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго", м.Київ, в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, с.Слобожанське Харківської області (далі за текстом - відповідач), про стягнення 504143,00грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.12.2016 у даній справі позов задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (далі за текстом - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемер-Україна" (далі за текстом - відповідач) 443995,91грн. інфляційних втрат, 29059,73грн. 3% річних, 7095,83грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

13 лютого 2017 року до господарського суду Харківської області надійшла заява ПАТ "Центренерго" в особі ВП Зміївської теплової електричної станції про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 26.12.2016 у справі №922/3850/16, в якій відповідач просить відстрочити виконання судового рішення на строк до прийняття господарським судом м.Києва відповідного рішення про визнання ПАТ "Центренерго" банкрутом у справі №15/76-б-43/624-б.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені у заяві, просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення суд вважає її необґрунтованою, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 121 ГПК України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Згідно пункту 7.1.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Разом із тим, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення до прийняття господарським судом м.Києва відповідного рішення про визнання ПАТ "Центренерго" банкрутом у справі №15/76-б-43/624-б.

При цьому, у суду відсутня будь-яка можливість визначити конкретну дату настання вказаної відповідачем події, до якої він просить відстрочити виконання рішення. Отже, така відстрочка буде мати невизначений строк, що є неправомірним та грубо порушить права позивача.

Суд зауважує, що справа про банкрутство №15/76-б-43/624-б знаходится в провадженні господарського суду м.Києва 13 років (з 2004 року) та до даного часу триває процедура розпорядження майном боржника.

Пунктом 7.2 вказаної постанови пленуму встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, відповідач, зазначаючи про незадовільний фінансовий стан підприємства, не надав суду жодного доказу на підтвердження цих обставин. Самий лише факт знаходження боржника в процедурі банкрутства не є беззаперечним доказом неможливості сплати ним поточної заборгованості, яка була предметом розгляду у даній справі.

Також, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що виконання рішення у даній справі порушить права та інтереси конкурсних кредиторів у справі про банкрутство, оскільки чине законодавство не містить заборони на стягнення в судовому порядку з боржника конкурсної заборгованості та передбачає відповідний механізм реалізації виконання таких рішень.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для надання відстрочки виконання рішення у даній справі.

Керуючись статтями 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 26.12.2016 у справі №922/3850/16.

Суддя Калантай М.В.