ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 р. Справа № 917/22/17

за позовом Кременчуцької місцевої прокуратури (вул. Свободи, 4-а, м. Кременчук, Полтавська область,39600) в інтересах держави - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, органу місцевого самоврядування та органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (39600, м. Кременчук, площа Перемоги,2) в особі Управління міського майна Кременчуцької міської ради ( 39600, м. Кременчук, площа Перемоги,2)

до Приватного підприємства "Великбуд", 7-й Хорольський тупик, 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про: 1. стягнення з Приватного підприємства «Великбуд» на користь виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до міського бюджету (р/р0008, , код платежу 22080401, банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, одержувач: УК у м. Кременчуці (м. Кременчук) 22080401) заборгованість по орендній платі в сумі 43871 грн. 70 копійок;

2. розірвання договору оренди індивідуально визначеного майна № 308 від 04.09.2015, укладений між виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області та Приватним підприємством «Великбуд» у зв'язку з істотним порушенням умов договору;

3. зобов'язати Приватне підприємство «Великбуд» звільнити нежитлове приміщення площею 121 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, 20 вартістю 243936 грн. та повернути приміщення орендодавцю - виконавчому комітету Кременчуцької міської ради ().

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

від прокуратури: ОСОБА_1 посвідчення №043523 від 22.06.2016 року

від позивача №1: відсутні

від позивача №2: ОСОБА_2 дов. №07-02/44 від 26.01.2017 року

від відповідача: відсутні

В судовому засіданні 23.02.2017 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату складення повного рішення.

Обставини справи: розглядається позовна заява про:

1) стягнення з Приватного підприємства «Великбуд» на користь виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до міського бюджету (р/р0008, , код платежу 22080401, банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, одержувач: УК у м. Кременчуці (м. Кременчук) 22080401) заборгованість по орендній платі в сумі 43871 грн. 70 копійок;

2) розірвання договору оренди індивідуально визначеного майна № 308 від 04.09.2015, укладений між виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області та Приватним підприємством «Великбуд» у зв'язку з істотним порушенням умов договору;

3) зобов'язати Приватне підприємство «Великбуд» звільнити нежитлове приміщення площею 121 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, 20 вартістю 243936 грн. та повернути приміщення орендодавцю - виконавчому комітету Кременчуцької міської ради ().

30.01.2017 року від прокуратури до суду надійшов лист, в якому прокурор, на виконання вимог п. 4 ухвали суду від 05.01.2017 року, повідомляє про відсутність судових рішень чи судових проваджень щодо предмету спору. Також у своєму листі прокурор просив суд викласти п.4 прохальної частини позову в наступній редакції: "4. Зобов'язати Приватне підприємство «Великбуд» звільнити нежитлове приміщення площею 121 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, 20 вартістю 243936 грн. та повернути приміщення орендодавцю - виконавчому комітету Кременчуцької міської ради ()". До листа прокурором додано наказ №804к від 09.12.2015 року (арк. с. 31-32).

Суд в ухвалі від 31.01.2017 року (арк. с. 54) суд прийняв уточнення позивача до розгляду, оскільки вони не суперечить ГПК України та лише конкретизують (зазначають реквізити) орендодавця.

30.01.2017 року та 31.01.2017 року від позивача №2 (Управління міського майна Кременчуцької міської ради) надійшли ідентичні листи, в яких позивач №2 в повному обсязі підтримує заявлені позовні вимоги та повідомив суду, що господарським судом Полтавської області 04.08.2016 року по справі №917/1026/16 було винесено рішення про стягнення заборгованості по орендній платі за період з вересня 2015 року по березень 2016 року з ПП "Великбуд" в розмірі 35644,18 грн. До листа позивачем №2 додано копію рішення господарського суду Полтавської області 04.08.2016 року по справі №917/1026/16 (арк. с. 34-44).

10.02.2017 року від прокуратури надійшли пояснення до позовної зави, в яких прокуратура повідомляє, що згідно інформації Управління міського майна Кременчуцької міської ради від 07.02.2017 договір оренди № 308 від 04.09.2015 є продовженим та станом на 07.02.2017 є діючим. До даних пояснень прокуратурою додано лист Управління міського майна Кременчуцької міської ради від 07.02.2017 року №07-02/56 (арк. с. 57-58).

Позивач №1 в судове засідання не з'явився, про місце дату та час його проведення був повідомлений належним чином.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив. Ухвала суду від 05.01.2017 року про порушення провадження справі та ухвала суду від 31.01.2017 року, направлялися судом відповідачу на адресу, зазначену в позовній заяві: 7-й Хорольський тупик, 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600 та повернулася до суду з відміткою поштового відділення "адресат вибув" (арк. с. 27-30, 61-64).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зробленого судом станом на 31.01.2017р. (арк. с. 45-51) Приватне підприємство "Великбуд" зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто за адресою, яка зазначена в позовній заяві та на яку направлялися ухвали суду.

Відповідно до ч.3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою судом стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи наведене, відповідач двічі належним чином та завчасно був повідомлений судом про дату, час і місце проведення судових засідань. Крім того, ухвали суду у даній справі були своєчасно розміщені судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, господарський суд повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Представник прокуратури в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник позивача №2 також підтримав заявлені позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Відповідно до статті 121 Конституції України, статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в судах у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 2 ГПК України, прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає це в позовній заяві.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням); вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження; ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; брати участь у розгляді справи; подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом; брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді; з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки. Охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки у їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В обґрунтування порушення інтересів держави прокурор посилається на те, що відповідно до п. 3.11 Положення про Управління міського майна Кременчуцької міської ради Полтавської області затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради від 02.12.2015, Управління міського майна відповідно до завдань та повноважень здійснює розрахунок орендної плати та проводить аналіз надходження коштів, одержаних від оренди комунального майна. Вживає заходи по стягненню заборгованості перед місцевим бюджетом по орендній платі.

Враховуючи викладене, даний позов прокурором заявлено на захист інтересів держави, в особі позивачів оскільки внаслідок порушення умов договору оренди до місцевого бюджету не надходять кошти.

04.09.2015р. між Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради (орендодавець, позивач №2) та Приватним підприємством "Великбуд" (орендар, відповідач) було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука № 308 (арк. с. 12-13).

При цьому, сторони узгодили, зокрема, наступне:

- орендодавець, передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене (нерухоме) майно: нежитлове приміщення площею 121,0 кв.м., розташоване за адресою: проспект 50-річчя Жовтня, 20, що знаходиться на балансі комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Автозаводське» (надалі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку і становить за незалежною оцінкою 243936 грн. Майно передається в оренду під магазин (п. 1.1. договору);

- орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі (п. 2.1. договору);

- орендна плата визначається на підставі ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - липень 2015 року 6396,49 грн. Орендна плата за перший місяць оренди вересень 2015р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за серпень, вересень 2015 р. (п. 3.1. договору);

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції (п. 3.2. договору);

- орендна плата перераховується на рахунок, вказаний в договорі оренди, не пізніше останнього числа кожного поточного місяця за попередній місяць (п. 3.3. договору);

- розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством (п. 3.4. договору);

- у разі закінчення строку дії договору, орендна плата сплачується орендарем по день фактичного використання приміщення. У разі звільнення приміщення орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі (не включаючи дату акта) (п. 3.7. договору);

- цей договір укладено строком на шість місяців, що діє з 04.09.2015р. по 03.03.2016р. включно (п. 11.1. договору);

- на вимогу однієї з сторін, договір може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (п. 11.4 договору);

- взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України (п.11.8. договору).

В обґрунтування позовних вимог прокуратура вказує на те, що у відповідності до умов вказаного договору відповідачу було передано в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлове приміщення площею 121,0 кв. м., розташоване за адресою: проспект 50-річчя Жовтня, 20, м. Кременчук, що знаходиться на балансі житлово-експлуатаційного підприємства «Автозаводське» вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку і становить за незалежною оцінкою 243936 грн. Фактично вказаним нежитловим приміщенням відповідач користується з 21.02.2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі підписаним відповідачем та балансоутримувачем та скріплений їх печатками (арк. с. 14).

Як вказує прокуратура та позивач №2, договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука № 308 від 04.09.2015 року є чинним, оскільки після закінчення його дії був продовжений сторонами на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором зважаючи на відсутність заяв сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору оренди № 308 від 04.09.2015 року.

Проте, відповідач в порушення п. 3.3. договору оренди в період з 01.04.2016 року - 01.11.2016 року не здійснює сплату орендних платежів, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 43871,70 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем умов договору оренди в частині оплати позивачем №2 було направлено відповідачу лист від 08.08.2016 № 07-03/217 про необхідність сплати заборгованості, яка виникла за договором оренди (арк. с. 16). Зазначений лист залишений відповідачем без реагування.

Враховуючи вищевикладене та вважаючи інтереси держави порушеними, Кременчуцька місцева прокуратура з метою їх захисту звернулась до господарського суду Полтавської області з даним позовом в інтересах держави виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, органу місцевого самоврядування та органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах в особі Управління міського майна Кременчуцької міської ради про стягнення з Приватного підприємства "Великбуд" на користь виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до міського бюджету заборгованості по орендній платі в сумі 43871,70 грн. що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між ним та Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука № 308 від 04.09.2015 року; розірвання договору оренди індивідуально визначеного майна № 308 від 04.09.2015 року, укладеного між Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області та Приватним підприємством "Великбуд"; зобов'язання Приватне підприємство "Великбуд" звільнити нежитлове приміщення площею 121 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, 20 вартістю 243936 грн. та повернути приміщення орендодавцю - виконавчому комітету Кременчуцької міської ради.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Спірне приміщення є комунальним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися з урахуванням вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 2, ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно із ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що, сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За змістом ст. 283, 286 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Орендна плата встановлюється у грошовій формі і строки її внесення визначаються в договорі.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Обов'язок наймача здійснювати оплату за передане майно у користування визначений також ст. 759 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ст. 285 Господарського кодексу України та п. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу п. 1 ст. 291 Господарського кодексу України та п. 1 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не допускається.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, на момент пред'явлення позову та розгляду справи, договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука № 308 від 04.09.2015 року є чинним, відповідач свої зобов'язання за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука № 308 від 04.09.2015 року щодо сплати орендних платежів не виконав, заборгованість по орендній платі за період з 01.04.2016 року по 01.11.2016 року у розмірі 43871,70 грн. не сплатив.

За даних обставин, вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за оренду нежитлового приміщення в сумі 43871,70 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем не заперечуються та такими, що підлягають задоволенню.

Прокуратурою також заявлено вимогу про розірвання договору оренди індивідуально визначеного майна № 308 від 04.09.2015 року укладеного між виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області та Приватним підприємством «Великбуд» у зв'язку з істотним порушенням умов договору.

Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Крім того, в пункті 9.2. договору оренди сторони погодили, що заборгованість по оплаті за оренду більше трьох місяців вважається підставою для розірвання договору оренди у встановленому законом порядку.

Як передбачено в п.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна", відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань.

Судом встановлено, що відповідачем не сплачувались орендні платежі починаючи з вересня 2015 року по листопад 2016 року, а відтак наявні правові підстави для розірвання договору.

Відповідно до п.10. договору чинність цього договору достроково припиняється, зокрема, внаслідок за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що договір оренди індивідуально визначеного майна № 308 від 04.09.2015 року укладений між виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області та Приватним підприємством «Великбуд» слід розірвати у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору та норм чинного законодавства.

Вимога про зобов'язання відповідача звільнити нежитлове приміщення площею 121 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, 20 вартістю 243936 грн. та повернути приміщення орендодавцю - виконавчому комітету Кременчуцької міської ради також підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України, яка цілком кореспондується зі ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Оскільки суд прийшов до висновку що договір оренди індивідуально визначеного майна № 308 від 04.09.2015 року укладений між виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області та Приватним підприємством «Великбуд» слід розірвати, відповідач зобов'язаний повернути орендовані приміщення.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 33,43,49,75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Великбуд" (7-й Хорольський тупик, 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 35869186) на користь Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (площа Перемоги, буд. 2, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600; ідентифікаційний код 37965850, до міського бюджету р/р 0008, код платежу 22080401, банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, одержувач: УК у м. Кременчуці (м. Кременчук) 22080401) 43871,70 грн. заборгованості по орендній платі.

3. Розірвати договір оренди індивідуально визначеного майна № 308 від 04.09.2015 року, укладений між виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області (площа Перемоги, буд. 2, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, ідентифікаційний код 37965850) та Приватним підприємством «Великбуд» (7-й Хорольський тупик, 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 35869186).

4. Зобов'язати Приватне підприємство "Великбуд" (7-й Хорольський тупик, 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 35869186) звільнити нежитлове приміщення площею 121 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, 20 вартістю 243936 грн. та повернути приміщення орендодавцю - виконавчому комітету Кременчуцької міської ради (площа Перемоги, буд. 2, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, ідентифікаційний код 37965850).

5. Стягнути з Приватного підприємства "Великбуд" (7-й Хорольський тупик, буд. 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 35869186) на користь прокуратури Полтавської області (вул. 1100-річчя Полтави, буд. 7, м. Полтава, р/р 6160 банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЗКПО 02910060, код класифікації видатків бюджету - 2800) 6400,00 грн. витрат зі оплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.02.2017 р.

Суддя Тимощенко О.М.