ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017 року Справа № 904/2264/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Павленко В.В., представник, довіреність № 52-16/35 від 17.01.2017р.;

від відповідача: Левченко К.В., представник, довіреність № 4 від 03.01.2017р.

представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не з'явився, про час та місце розгляду справи Відділ повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2017р. з розгляду скарги публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у справі № 904/2264/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 946 255,08 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2017р. у справі № 904/2264/15 (суддя Євстигнеєва Н.М.):

- скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено частково;

- визнано неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області № 904/2264/15 від 12.05.2015р., яка полягає:

- у несвоєчасній перевірці майнового стану боржника;

- не направленні матеріалів до правоохоронних органів подань про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за відкриття нових рахунків;

- в решті вимог скарги відмовлено.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2017р. у справі № 904/2264/15 в частині відмови в задоволенні скарги та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги скарги в повному обсягу.

Так, скаржник вказує в апеляційній скарзі, що господарський суд дійшов до помилкового висновку, що постанова державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти боржника від 10.06.2016р. поширюється на всі кошти, в тому числі, і ті, що розміщені на рахунках в ПАТ"А-Банк", оскільки доказів направлення постанови на адресу банку, прийняття її останнім до виконання, часу зупинення видаткових операцій по рахунку матеріали справи не містять, а вказана постанова винесена на виконання вибіркових виконавчих проваджень, до складу яких не входить наказ по даній справі.

Господарський суд, також неповно дослідив обставин незбереження та знищення боржником арештованого та описаного майна, оскільки відповідно до листів відділу від 12.09 та 13.10.2016р. можна дійти висновку, що втрата вартості відповідного майна відбулася безпосередньо в період з моменту його опису та арешту (з 28.03.2013р.) до припинення чинності арешту (до 12.06.2015р.).

Необгрунтованим є і висновок суду про відсутність необхідності оголошення у розшук з подальшим затриманням технологічних транспортних засобів, оскільки державним виконавцем з моменту, коли йому стало відомо про це майно до теперішнього часу не проведено опис та не вилучено його, матеріали справи не містять доказів місцезнаходження майна, у зв'язку з чим, можна вважати, що боржник переховує вказане майно та є всі підстави для оголошення розшуку.

Також, судом не взято до уваги, що державним виконавцем не накладено арешт на кошти та майно боржника в межах суми, яка підлягає стягненню за наказом господарського суду по даній справі, а боржник ухиляється від виконання рішення суду шляхом відкриття нових рахунків, що є підставою для звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за кордон до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.01.2017р. у справі № 904/2264/15 відновлено строк подання апеляційної скарги ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено в судове засідання на 14.02.2017р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.02.2017р. у справі № 904/2264/15 продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п'ятнадцять днів, розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 28.02.2017р.

У судових засіданнях представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на правомірність застосування судом положень п. 19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", яким встановлено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань за рішенням суду, державний виконавець має право (а не обов'язок) звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України, на відсутність підстав для зобов'язання державного виконавця звернутися до органів поліції з заявою про злочин, а також на те, що застосування такого заходу як розшук автотранспортного засобу є правом державного виконавця, оскільки останній має вичерпну інформацію про місцезнаходження відповідних одиниць техніки.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області наданим йому правом участі у судовому засіданні не скористався, не забезпечив явку в судове засідання свого повноважного представника та не надав відзиву на апеляційну скаргу, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Беручи до уваги, що неявка представника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не перешкоджає розгляду апеляційної скарги та достатність матеріалів справи для її розгляду, колегія суддів вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника останнього.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/2264/15 від 12.05.2015 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на користь Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" основний борг в розмірі 727 060,59 грн., пені - 62 183,80 грн., інфляційні втрати - 114 467,91 грн., 3% річних - 15 823,71 грн., витрати по сплаті судового збору - 18 923,72 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду від 12.05.2015 набрало законної сили 24 травня 2015 року.

25 травня 2015 року на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2015 було видано наказ № 904/2264/15 (а.с.96 том 1).

24 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції із заявою (а.с.70, том 2) про прийняття до виконання виконавчого документу, відкриття виконавчого провадження.

27.07.2015 заява була розглянута головним державним виконавцем Марач Є.В. та винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №4854826 (а.с.69, том 2).

Згідно п. 2 цієї постанови боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду - до 03.08.2015.

18.12.2015 державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № ВП № 4854826 до зведеного виконавчого провадження № 14682118.

11 травня 2016 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з клопотанням від 11.05.2016 № 52-70/3862 про вчинення виконавчих дій з примусового виконання, у тому числі й наказу господарського суду № 904/2264/15 (а.с.97-101 том 1).

13 жовтня 2016 року, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження по примусовому виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області № 904/2262/15, позивач з'ясував, що зазначене рішення державним виконавцем не виконано, клопотання про вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду № 904/2264/15 від 11.05.2016 не розглянуто, відповідь не надана.

31 жовтня 2016 року публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою, за якою з урахуванням заяви про уточнення до скарги (вх. № 80277 від 28.12.2016) просило:

1. Визнати бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та старшого державного виконавця Куліковської Альони Олександрівни щодо примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області № 904/2264/15, яка полягає:

- у несвоєчасній перевірці майнового стану боржника;

- несвоєчасному накладенні арешту на рахунки боржника відкриті в ПАТ "Акцент-Банк";

- у не направленні матеріалів до правоохоронних органів подань про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за відкриття нових рахунків;

- не складені акту та не направленні подання до правоохоронних органів про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за незбереження арештованого та описаного майна;

- не оголошенні у розшук з подальшим затриманням неналежних боржнику 63 одиниць технологічних транспортних засобів боржника;

- не направленні до суду для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника до виконання зобов'язань за рішення зобов'язань за рішенням, неправомірною.

2. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з метою забезпечення своєчасного та повного виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області № 904/2264/15 від 12.05.2015:

- надіслати до правоохоронних органів матеріали для притягнення директора комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" () ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1. зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1. до кримінальної відповідальності за відкриття нових розрахункових рахунків в банківських установах після накладення арешту на рахунки підприємства та ухилення від виконання рішення;

- скласти акт та надіслати до органів Національної Поліції подання про притягнення директора комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" () ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, до кримінальної відповідальності за незбереження майна, на яке накладено арешт та описано;

- накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням та внести відповідний запис до реєстру обтяжень і оголосити заборону на вчинення дій щодо відчуження;

- здійснити вихід за адресою боржника для проведення опису належного боржнику майна;

- винести постанову про оголошення розшуку з подальшим затриманням та постановкою на штрафмайданчик технологічних транспортних засобів підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" () зазначених у листі Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 25/31 від 26.11.2015 у кількості 63 одиниці техніки та направити дану постанову до органів Національної Поліції для проведення розшукових дій та затримання транспортних засобів;

- звернутися до суду з поданням за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2017р. у справі № 904/2264/15 скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено частково; визнано неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області № 904/2264/15 від 12.05.2015, яка полягає: у несвоєчасній перевірці майнового стану боржника; не направленні матеріалів до правоохоронних органів подань про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за відкриття нових рахунків; в решті вимог скарги відмовлено.

Зазначена ухвала і є предметом апеляційного оскарження.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали господарського суду від 12.01.2017 року, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції на час оскаржуваних виконавчих дій (надалі - Закон), передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 ст. 2 Закону, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з ч. 1 ст. 6, ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною першою ст. 25 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною першою ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За частиною другою статті 30 Закону, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

З матеріалів справи вбачається, що в ході виконання рішення суду у даній справі, в межах зведеного виконавчого провадження № 14682118, виконавчою службою не вжито всіх необхідних, передбачених законом заходів примусового виконання рішення, що свідчить про наявність факту неправомірної бездіяльності державної виконавчої служби під час примусового виконання рішення, та, як вірно вказано місцевим господарським судом є підставою для часткового задоволення скарги ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Так, згідно зі ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

В силу приписів ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Згідно вимог ч. 8 ст. 52 Закону, державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У складі наданих до справи копій документів зведеного виконавчого провадження, відсутні докази в підтвердження дотримання державним виконавцем вимог ч. 8 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", в частині здійснення перевірки майнового стану боржника з періодичністю у кожні два тижні - щодо виявлення рахунків, та кожні три місяці - щодо виявлення нерухомості та рухомого майна відповідно, тому місцевим господарським судом обґрунтовано задоволено скаргу у відповідній частині.

Також, обґрунтованою є скарга ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" в частині визнання неправомірною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області № 904/2264/15 від 12.05.2015, яка полягає у не направленні матеріалів до правоохоронних органів подань про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за відкриття нових рахунків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 14.07.2014 року в рамках зведеного виконавчого провадження № 14682118 виконавчою службою було накладено арешт на грошові кошти боржника у межах загальної суми стягнення, дія такого арешту поширюється на всі кошти, в тому числі ті, які розміщені на рахунках в ПАТ "Акцент-Банк", що відкриті боржником після винесення постанови про накладення арешту.

10.06.2016р. державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту в межах суми 9140821грн.95коп., які містяться, у тому числі, на рахунку, відкритому боржником в ПАТ "Акцент-Банк".

04.10.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковською А.О. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 14682118 винесено постанову про накладення арешту на кошти Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" у межах стягуваної суми 100 599 615,88грн., що містяться на рахунках боржника у публічному акціонерному товаристві "Акцент-Банк" (а.с. 149 том 2).

Листом від 18.10.2016 № 20.1.0.0.0/7-2161018/126 ПАТ "Акцент-Банк" повідомив, що постанова про арешт коштів на рахунках боржника не може бути виконана, оскільки зазначені в постанові про арешт коштів рахунки Банком не обслуговуються (а.с. 162 том 2).

Згідно вимог ч. 6 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо після накладення державним виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судове рішення і відкриває нові рахунки у банках чи інших фінансових установах, державний виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

При цьому, за наявністю підтвердженого матеріалами виконавчого провадження факту невиконання боржником вимог виконавчих документів, які об'єднані у зведеному виконавчому провадженні № 14682118, та підтвердження факту відкриття боржником нових рахунків у банківській установі ПАТ "А-банк" після винесення постанов про накладення арешту від 14.07.2014р., 10.06.2016р. та 04.10.2016, якими боржника повідомлено про заборону відкриття нових рахунків, державний виконавець належним чином не відреагував на відповідні порушення з боку боржника, та не звернувся з даного приводу до правоохоронних органів, як то передбачено ст. 65 Закону.

Отже, матеріалами справи підтверджується бездіяльність Відділу примусового виконання рішення господарського суду у зведеному виконавчому провадженні, яка полягає у не направленні до правоохоронних органів подань про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за відкриття нових рахунків.

Щодо неправомірної бездіяльності виконавчої служби, яка на думку скаржника полягає в несвоєчасному накладенні арешту на рахунки боржника відкриті в ПАТ "А-Банк", то місцевим господарським судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні скарги в цій частині, оскільки законодавством не передбачено можливість накладення арешту на рахунки боржника, державним виконавцем може бути накладено арешт лише на грошові кошті, які обліковуються на відповідних рахунках.

Окрім цього, згідно положень ч. 4 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", арешт, накладений на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках та інших фінансових установах, поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що 14.07.2014 в рамках зведеного виконавчого провадження № 14682118 виконавчою службою було накладено арешт на грошові кошти боржника, у межах загальної суми стягнення, дія такого арешту поширюється на всі кошти, в тому числі ті, які розміщені на рахунках в ПАТ "А-Банк", що відкриті боржником після винесення постанови про накладення арешту.

Погоджується колегія апеляційного суду і з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення решти вимог скарги.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 28.03.2013 державним виконавцем було складено акти опису й арешту майна боржника, згідно яких накладено арешт на належні боржнику об'єкти нерухомості. На описане та арештоване майно встановлено обмеження шляхом заборони відчуження, передачі будь-яким третім особам на будь-яких майнових правах, та заборони руйнування й розукомплектування.

Постановою державного виконавця від 12.06.2015 чинність арешту нерухомого майна боржника - припинено (скасовано), в зв'язку із встановленням значного ступеню зносу, внаслідок чого витрати, пов'язані із зверненням на таке майно перевищать суму, за яку воно може бути реалізовано.

У вересні 2015 року боржник звернувся до виконавчої служби з клопотанням, яким повідомив, що в результаті обстеження у квітні 2015 року робочою комісією підприємства будівель та споруд, які ухвалені рішенням від 25.04.2012 № 1088 "Про узгодження переліку окремих активів комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", рішенням №1176 від 27.0-6.2012, рішенням №1370 від 26.09.2012 "Про внесення змін до рішення міської ради від 25.04.2012 №1088", керуючись Правилами обстежень, оцінки технічного стану і паспортизації виробничих будівель і споруд, затверджених наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України та Держнаглядохоронпраці України № 32/288 від 27.11.1997, було виявлено, що загальний технічний стан окремих будівель та споруд - аварійний. На теперішній час вищезазначені основні засоби ліквідовано шляхом розбирання та знищення. Знищення та розбирання проведено боржником після отримання висновку суб'єкта оціночної діяльності про непридатність об'єктів нерухомості до реалізації та зняття арештів в зазначених об'єктах нерухомості на підставі ст.ст. 11, 60 Закону України "Про виконавче провадження" 11.08.2015 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та 12.06.2015 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Таким чином, вищенаведені об'єкти нерухомого майна перебували в аварійному стані, тобто не могли бути реалізовані у виконавчому провадженні, а їх розбирання та знищення здійснено боржником після зняття арештів з нього органами Державної виконавчої служби.

Зважаючи на вищенаведене та те, що матеріали справи не містять доказів в підтвердження того, що погіршення технічного стану майна сталося саме внаслідок неправомірних дій боржника, а не в результаті нормального зносу, який властивий речам даного виду, місцевий господарський дійшов до вірного висновку про відсутність підстави вважати, що в діях органу державної виконавчої служби наявні ознаки неправомірної бездіяльності, що полягає у не направленні матеріалів до правоохоронних органів про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за незбереження арештованого та описаного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника державний виконавець виносить постанову.

З матеріалів справи вбачається, що усе майно боржника перебуває під арештом (витяги з відповідних реєстрів містяться в матеріалах справи), тому вимоги скарги про зобов'язання органу Державної виконавчої служби накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням та внести відповідний запис до реєстру обтяжень і оголосити заборону на вчинення дій щодо відчуження, здійснити вихід за адресою боржника для проведення опису належного боржнику майна, також є безпідставними.

Щодо доводів скаржника відносно не вчинення виконавчою службою дій з оголошення в розшук з подальшим затриманням належних боржнику 63 одиниць технологічних транспортних засобів, та не направлення до суду подання для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника, слід зазначає наступне.

За змістом статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, що набрав чинності з 05.10.2016), розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.ч.2,3 цієї статті).

На теперішній час усе майно знаходиться під арештом, керівництвом КПТМ "Криворіжтепломережа" майно не приховується, місцезнаходження техніки державному виконавцю відомо, у боржника відсутнє обмеження використання АМТ та іншої техніки, яка необхідна для проведення господарської діяльності.

Отже, підстав для обґрунтованого оголошення техніки у розшук з подальшим затриманням та постановкою на штрафмайданчик не має. Не встановлено державним виконавцем і умислу з боку директора боржника ОСОБА_3 на перешкоджання виконанню судового рішення на користь ПАТ "ПГЗК".

Відсутні були у державного виконавця і підстави для направлення до суду подання за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України.

Так, згідно статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням передбачено п. 18 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Зі змісту наведеного вбачається, що право громадянина на виїзд може бути тимчасово обмежено у разі ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. Проте, доказів ухилення директора КПТМ "Криворіжтепломережа" ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, матеріали справи не містять.

Щодо вимоги скаржника про зобов'язання органу Державної виконавчої служби надіслати до правоохоронних органів матеріали для притягнення директора комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за відкриття нових розрахункових рахунків в банківських установах після накладення арешту на рахунки підприємства та ухилення від виконання рішення, то підстави для цього відсутні, оскільки як вбачається з листування прокуратури Дніпропетровської області з Начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області прокуратурою Дніпропетровської області вже проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000655 від 29.07.2016, внесене до ЄРДР стосовно службових осіб КПТМ "Криворіжтепломережа" за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 382 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Враховуючи, що ст. 121-2 ГПК України передбачає оскарження дій чи бездіяльності саме органу державної виконавчої служби, обґрунтовано є оскаржувана ухвала і в частині відмови у задоволенні скарги про визнання неправомірною бездіяльності безпосередньо старшого державного виконавця Куліковської Альони Олександрівни.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржувану ухвалу господарського суду такою, що відповідає чинному законодавству, отже підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2017р. відсутні.

Згідно ст. 49 ГПК України, сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2017р. з розгляду скарги публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у справі № 904/2264/15 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2017р. з розгляду скарги публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у справі № 904/2264/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Ю.Б. Парусніков

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.03.2017 року.