номер провадження справи 33/3/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017 Справа № 908/3527/16

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Структурний підрозділ „Запорізьке будівельно - монтажне експлуатаційне управління" регіональної філії „Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства „Українська залізниця" (69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, буд. 80А, )

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Ситнік Я.В. - довіреність № 22/70 від 01.02.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_1 - особисто - паспорт серія СА 311844 виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 28.12.1996 р.;

від третьої особи: Літєнкова О.І. - довіреність № 2066 від 25.10.2016 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати в розмірі 399,18 грн., пені в розмірі 13,21 грн. на користь Державного бюджету України (Стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області) та про стягнення збитків в розмірі 52642,80 грн. на користь структурного підрозділу „Запорізьке будівельно - монтажне експлуатаційне управління" регіональної філії „Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства „Українська залізниця").

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.01.2017 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3527/16, присвоєно номер провадження 33/3/17, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 07.02.2017р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.02.2017р., на підставі ст. 27 ГПК України, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Структурний підрозділ „Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління" регіональної філії „Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства „Українська залізниця", м. Запоріжжя, розгляд справи відкладено на 28.02.2017р.

За клопотанням присутніх у судовому засіданні представників сторін та третьої особи судовий процес здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору оренди державного нерухомого майна № 1864/д, укладеного між сторонами 28.02.2006р., у нього перед позивачем утворилась заборгованість з орендної плати за грудень 2015р. в сумі 399,18 грн., що стало підставою також для нарахування відповідачу пені за період: з 21.09.2015р. по 28.12.2015р. в розмірі 13,21 грн. Крім того, позивач зазначає, що в ході перевірки виконання відповідачем умов договору оренди, проведеної 20.03.2014р. працівниками РВ ФДМУ по Запорізькій області за участю відповідача та третьої особи, яка є балансоутримувачем орендованого майна, було встановлено, що частини приміщень, які входять до складу предмету оренди зруйновані. В ході повторного огляду приміщення 17.09.2014р. було виявлено, що роботи по відновленню майна відповідачем не проводились. Наказом регіонального відділення № 156 від 16.03.2015р. затверджено розмір збитків, завданих державі від зруйнування і пошкодження наданого в оренду державного майна станом на 17.09.2014р. в розмірі 52642,80 грн. При цьому, позивач зазначає, що вказаний розмір збитків необхідно стягнути на користь третьої особи (балансоутримувача), оскільки на підставі ЗУ „Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постанови КМУ „Про утворення публічного акціонерного товариства „Українська залізниця" від 25.06.2014 №200, нерухоме майно, що було предметом вищевказаного договору оренди, внесено до статутного капіталу ПАТ „Українська залізниця", тож у зв'язку зі зміною власника майна, оригінал договору оренди державного нерухомого майна від 28.02.2006 №1864/д був переданий 28.12.2015 до Регіональної філії „Придніпровська залізниця" ПАТ „Українська залізниця" по акту приймання-передавання. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст.ст. 1, 2, 27, 54 ГПК України, ст. ст. 11, 22, 224, 225, 509, 525, 526, 530, 629 ЦК України, ст. ст. 193, 216 ГК України.

У відзиві на позовну заяву (вх.№ 08-06/6296 від 28.02.2017р.) та письмових поясненнях за вих. № 2, 3 від 22.02.2017р. відповідач проти позову заперечив та зазначив, що за вимогою про стягнення збитків РВ ФДМУ по Запорізькій області є неналежним позивачем, оскільки право на пред'явлення такої вимоги йому не належить. Вказує на те, що у зв'язку з утворенням ПАТ «Українська залізниця» та передачею позивачем йому нерухомого майна, що є предметом договору оренди та оригіналу договору, між ПАТ «Укрзалізниця» та ФОП ОСОБА_1 12.03.2016 року було укладено додатковий договір до договору оренди нерухомого майна від 28.02.2006 № 1864/д, відповідно до п.1 якого встановлено, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди від 28.02.2006 №1864/д є ПАТ «Українська залізниця». Цього ж дня, відповідачем та третьою особою складено та підписано новий акт приймання-передачі нерухомого майна, із відображенням його стану, з урахуванням звіту оцінки майна від 16.03.2015 № НОМЕР_1 «Національна експертно-правова група», яким визначено розмір збитків. Таким чином, позивач вже не є стороною договору оренди нерухомого майна від 28.02.2006 № 1864/д, порядок відшкодування збитків врегульовано між відповідачем та третьою особою. Тож у задоволенні позовної вимоги про стягнення збитків просить відмовити. Щодо вимог про стягнення орендної плати в сумі 399,18 грн. та пені в розмірі 13,21 грн. відповідач просить провадження у справі в цій частині припинити, оскільки вказану заборгованість ним в ході розгляду справи погашено у повному обсязі, на підтвердження чого надано суду платіжне доручення № 1 від 25.01.2017р. на суму 412,39 грн.

Третя особа, у відзиві на позовну заяву за вих. № 668 від 21.02.2017р. проти позову також заперечила, вказує на те, що з 01.12.2015р. ПАТ «Укрзалізниця» стало повноправним орендодавцем за договором оренди від 28.02.2006 р. № 1864/д та на сьогоднішній момент перебуває у договірних правовідносинах з відповідачем, які тривають та не планують бути припиненими. Враховуючи згоду відповідача щодо добровільної сплати збитків від руйнування об'єкту оренди у випадку припинення договору та повернення майна, вважає, що право вимоги щодо стягнення збитків на користь балансоутримувача, станом на момент подачі позовної заяви належить не позивачу, а орендодавцю за договором оренди - ПАТ «Українська залізниця», який має самостійно визначити порядок відшкодування збитків завданих відповідачем

У судовому засіданні 28.02.2017р. представник позивача підтвердив про повне погашення відповідачем заборгованості з орендної плати за грудень 2015р. в сумі 399,18 грн. та пені в розмірі 13,21 грн., заявлені вимоги про стягнення з відповідача збитків на користь третьої особи в сумі 52642,80 грн. підтримав у повному обсязі. Також, представником позивача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду спору з метою підготування та надання суду заперечень на відзив третьої особи.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд відмовляє в його задоволенні, оскільки обставини наведені позивачем в обґрунтування заявленого клопотання, не є підставою для відкладення судового розгляду в розумінні ст. 77 ГПК України. Крім того, 03.03.2017р. є останнім днем строку для вирішення спору, який встановлений ст. 69 ГПК України, а тому суд позбавлений процесуальної можливості відкласти розгляд справи.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог в частині стягнення збитків заперечили, просять відмовити в їх задоволенні.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

28.02.2006р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач) був укладений договір № 1864/д оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Запорізького будівельно-монтажного експлуатаційного управління Придніпровської залізниці (далі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: вбудовані в підвальний, перший поверх будівлі нежитлові приміщення (Літера А-1: приміщення 1, частини приміщень 1, 2, 3, 4) загальною площею по внутрішньому обміру 41,9 кв.м. (далі-майно), відповідно до плану підвального першого поверхів та експлікації приміщень з технічного паспорту будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. Орендоване майно знаходиться на балансі Запорізького будівельно-монтажного експлуатаційного управління Придніпровської залізниці - Балансоутримувач.

Згідно з п. 1.2. договору, майно передається з метою використання будівлі насосної станції як будинок рибака.

Пунктом 2.1. договору сторони узгодили, що вступ орендаря у користування майном наступає одночасно з підписанням сторонами договору та акту прийому-передачі орендованого майна, погоджених орендарем та балансоутримувачем.

Пунктом 3.5. договору (з врахуванням договору про зміни № 9 до нього) встановлено, що сплата орендних платежів до державного бюджету та балансоутримувачу проводиться щомісячно до 15 числа місяця, наступного за тим, що підлягає оплаті.

Відповідно до п. 3.6 договору, орендна плата, яка перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п. 3.4 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, на який нараховується пеня від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно п.п. 5.5., 5.6. договору, орендар зобов'язаний зберігати орендоване майно, запобігати його пошкодженню та псуванню. За рахунок власних коштів здійснювати своєчасно, згідно діючих норм, поточний ремонт орендованого майна, а також усувати пошкодження, несправності та дефекти в орендованому майні, які виявлені при проведенні відповідного огляду, пов'язаного з контролем його технічного стану.

Факт передачі позивачем відповідачу в оренду державного нерухомого майна (вбудовані в підвальний, перший поверхи будівлі нежитлові приміщення, загальною площею по внутрішньому обміру 41,9 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2) підтверджується актом прийому-передачі від 28.02.2006р., що є додатком № 2 до договору.

У період: з 2007 по 2014 рік умови договору № 1864/д від 28.02.2006р., в частині розміру орендної плати та пролонгації терміну його дії, позивачем та відповідачем змінювались і доповнювались шляхом укладення додаткових договорів до нього. Додатковим договором № 9 термін дії договору оренди було продовжено по 12.02.2017 р. включно.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі договору оренди державного майна.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Позивач у позові вказує на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором у нього перед РВ ФДМУ по Запорізькій області за грудень 2015р. утворилась заборгованість з орендної плати в сумі 399,18 грн., що стало підставою для нарахування відповідачу пені за період: з 21.09.2015р. по 28.12.2015р. в розмірі 13,21 грн.

Однак, після подання позову та порушення провадження у справі відповідачем заявлену до стягнення заборгованість погашено у повному обсязі, про що свідчить платіжне доручення № 1 від 25.01.2017р. на суму 412,39 грн. (399,18+13,21).

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно п. 4.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення суми 399,18 грн. основного боргу та пені в розмірі 13,21 грн. підлягаю припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь третьої особи збитків в розмірі 52642,80 грн., які виникли внаслідок пошкодження орендованого майна.

Обґрунтовуючи вказану вимогу позивач зазначає, що в ході перевірки виконання умов договору № 1864/д від 28.02.2006р., проведеної 20.03.2014р. регіональним відділенням, за участю орендаря та представника Балансоутримувача, були виявлені наступні порушення: за оглядом об'єкта, державного нерухомого майна (вбудовані в підвальний, перший поверх будівлі нежитлові приміщення - літ. А, приміщення 1, частини приміщень 1,2,3,4) встановлено, що частини приміщень № 3,4 відсутні. Результати перевірки відображені у акті № 2 від 20.03.2014р., який підписаний орендодавцем, балансоутримувачем та орендарем.

17.09.2014р. позивачем був здійснений повторний огляд об'єкта оренди за договором, в результаті якого було встановлено, що ремонтні роботи щодо зруйнованого та пошкодженого майна відповідачем не проводились; частини приміщень № 3, № 4 зруйновані; покрівля на приміщеннях № 1, № 2 відсутня; дверні полотна на приміщеннях № 1, №2 - відсутні (акт огляду від 17.09.2014р.).

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області № 156 від 16.03.2015р. затверджено висновок суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ «Національна експертно-правова група» про вартість майна, згідно з яким розмір збитків, завданих державі від зруйнування та пошкодження державного майна - вбудованих в підвальний, перший поверхи будівлі насосної нежитлових приміщень (літера А, приміщення 1, частини приміщень 1,2,3,4) загальною площею 41,9 кв.м., що перебувають на балансі ДП «Придніпровська залізниця» та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, станом на 17.09.2014 складає: - ринкова вартість без урахування податку на додану вартість 43869,00 грн.; - нарахований на ринкову вартість податок на додану вартість в розмірі 20% - 8773,80 грн.; - ринкова вартість з урахуванням податку на додану вартість - 52642,80 грн.

Неодноразово направлені позивачем на адресу відповідача претензії від 13.05.2015р. № 13-01-02764, від 14.04.2016р. № 13-22-02068 про сплату збитків за договором залишені останнім без задоволення, збитки не сплачені.

Враховуючи, що на момент розгляду спору нерухоме майно, що є предметом договору оренди № 1864/д від 28.02.2006р. перейшло у власність третьої особи, позивач просить суд стягнути заявлений розмір збитків на її користь.

Розглянувши вимогу позивача про стягнення з відповідача збитків в розмірі 52642,80 грн. на користь третьої особи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлена вимога задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 1 ГПК України вбачається, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Частиною 2 ст. 21 ГПК України визначено, що позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"

від 02.06.2016р. № 1402-VIII, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації, встановленого вищевказаними нормами права.

Так, вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем.

Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов'язку від інших осіб.

Отже, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

У позовній заяві, розгляд якої здійснюється в рамках даної справи, позивачем визначено РВ ФДМУ по Запорізькій області, тож необхідною умовою для задоволення цього позову та стягнення з відповідача збитків є встановлення судом факту порушення прав та/або інтересів саме позивача.

Підставою заявленого позову стало неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди № 1864/д від 28.02.2006р., а саме: неналежне виконання обов'язку із збереження орендованого майна, запобігання його пошкодженню та псуванню, покладених на нього п. 5.5., 5.6. договору.

При цьому позивач у позові зазначає, що нерухоме майно, яке є предметом договору оренди від 28.02.2006р. № 1864/д та внаслідок пошкодження якого, заявлено до стягнення з відповідача збитки, вибуло із його володіння на користь третьої особи.

Так, 25.06.2014р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" № 200 (з подальшими змінами), якою КМУ постановив утворити публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (код згідно з ), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Утворення Товариства не потребує попереднього дозволу Антимонопольного комітету України. Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту). Статут Товариства затверджується Кабінетом Міністрів України. Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, запис про проведення державної реєстрації юридичної особи ПАТ "Українська залізниця" вчинено 21.10.2015р.

23.10.2015р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено дані про реєстрацію регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» № 1/Н від 01.12.2015р., Відокремлений структурний підрозділ «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (балансоутримувач орендованого майна) був реорганізований шляхом перетворення в структурний підрозділ «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Як зазначає у позові позивач, на підставі ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» №4442 від 23.02.2016р. та постанови КМУ від 25.06.2014 р. №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця», нерухоме майно, що було предметом договору оренди державного нерухомого майна № 1864/д від 28.02.2006р., внесено до статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця».

У зв'язку із зміною власника майна, оригінал договору оренди державного нерухомого майна від 28.02.2006р. №1864/д був переданий 28.12.2015р. позивачем до Регіональної філії „Придніпровська залізниця" ПАТ „Українська залізниця" за актом приймання-передавання оригіналів договорів оренди майна, що перебувало на балансі ДП «Придніпровська залізниця» від 28.12.2015р.

Відповідачем та третьою особою дані обставини визнаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди. Сторони можуть встановити в договорі оренди, що в разі відчуження власником об'єкта договір оренди припиняється.

Внаслідок зміни власника майна, визначеного договором оренди від 28.02.2006р. № 1864/д, між ПАТ «Укрзалізниця» та ФОП ОСОБА_1, 12.03.2016р. був укладений додатковий договір до договору оренди нерухомого майна від 28.02.2006 № 1864/д, пунктом 1 якого було встановлено, що орендодавцем майна, яке є предметом договору оренди є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Згідно п. 2 додаткового договору, назву балансоутримувача змінено на Структурний підрозділ «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Також, третьою особою та відповідачем складено новий акт приймання-передачі нерухомого майна, що передається ФОП ОСОБА_1 в оренду за договором від 28.02.2006р. №1864/д (додаток № 2 до додаткового договору від 12.03.2016р. та договору оренди від 28.02.2006р. №1864/д), згідно якого ПАТ «Українська залізниця» (орендодавець) передало, а ФОП ОСОБА_1 (орендар) прийняв в строкове платне користування нерухоме (або інше) майно (об'єкт оренди) - вбудовані в підвальний, перший поверхи будівлі нежитлові приміщення (Літера А-1, приміщення 1, частина приміщень 1,2,3,4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, площею 41,9 кв.м, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 15.12.2010 і становить за незалежною оцінкою 41870,00 грн. Об'єкт оренди обліковується на балансі структурного підрозділу «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Стан майна на момент укладення додаткового договору: частина приміщень № 3, № 4 зруйновані, покрівля на приміщеннях № 1, № 2 відсутня, дверні полотна на приміщеннях № 1, № 2 відсутні. Згідно зі звітом з оцінки майна від 16.03.2015 № НОМЕР_1 «Національна експертно-правова група» станом на 17.09.2014 розмір збитків складає 52642,80 грн., у т.ч. ПДВ - 8773,80 грн. Майно передається у гіршому стані ніж на дату передачі його в оренду.

В подальшому третьою особою та відповідачем, як сторонами договору оренди від 28.02.2006р. №1864/д, були укладені додаткові договори від 18.03.2016р., від 27.07.2016р., від 11.10.2016р.від 24.10.2016р., від 28.11.2016р., якими орендодавець та орендар вносили зміни до договору оренди в частині розміру орендної плати та пролонгації терміну дії договору. Додатковим договором від 28.11.2016р. термін дії договору оренди було продовжено по 31.03.2017 р. включно.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як передбачено ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, внаслідок зміни власника майна, яке є предметом договору оренди від 28.02.2006р. №1864/д, змінився і орендодавець за цим договором. Станом на момент розгляду справи, сторонами договору оренди від 28.02.2006р. №1864/д є: ПАТ «Українська залізниця» (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар), балансоутримувач майна - Структурний підрозділ «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

РВ ФДМУ по Запорізькій області вже не є стороною цього договору і не є орендодавцем.

Отже, у відповідача відсутні зобов'язання за договором оренди від 28.02.2006р. №1864/д перед позивачем - РВ ФДМУ по Запорізькій області, а у останнього, в свою чергу, відсутнє право вимагати їх виконання.

Третьою особою та відповідачем, як сторонами договору оренди від 28.02.2006р. №1864/д, питання щодо відшкодування збитків, завданих орендованому майну повинно бути врегульовано самостійно, про що зазначено у їх відзивах наданих суду, та підтверджено представниками сторін у судовому засіданні.

Необхідно зазначити, що орендодавець майна, яке є предметом договору оренди - ПАТ «Українська залізниця» (в особі структурного підрозділу), є юридичною особою, яка в силу приписів ст. 15, 16, 91, 92 ЦК України, не позбавлена права самостійно звернутися до суду за захистом своїх прав та/або інтересів, у разі їх порушення.

Третя ж особа у справі, на користь якої позивач просить стягнути збитки, є структурним підрозділом регіональної філії „Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства „Українська залізниця", не має статусу юридичної особи та не є власником орендованого за договором від 28.02.2006р. №1864/д майна (п.п.4.1., 5.1., 5.2. Положення про Структурний підрозділ „Запорізьке будівельно - монтажне експлуатаційне управління" РФ „Придніпровська залізниця" ПАТ „Українська залізниця").

Відповідно до ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Позивачем ані у позові, ані в усних поясненнях, не наведено законодавчий акт, який надає РВ ФДМУ по Запорізькій області повноваження (передбачає можливість) на звернення до суду з позовною вимогою на користь третьої особи.

Суд зазначає, що в даному випадку відсутній факт порушення права (охоронюваного законом інтересу) за позовною вимогою про стягнення збитків з відповідача на користь третьої особи. В даному випадку третя особа за наявності такого факту порушення, має право звернутись із відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст. 4-2 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

РВ ФДМУ по Запорізькій області заявлено вимогу про стягнення збитків на користь третьої особи без достатніх правових підстав та за відсутності належного обґрунтування підстав звернення до суду в інтересах іншої особи, що порушує принцип рівності сторін судового процесу та має наслідком порушення принципів рівності та змагальності сторін судового процесу - однієї із фундаментальних засад права на справедливий суд.

За таких обставин, у задоволенні вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Структурного підрозділу „Запорізьке будівельно - монтажне експлуатаційне управління" РФ „Придніпровська залізниця" ПАТ „Українська залізниця" суми 52642,80 грн. збитків, слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за вимогою про стягнення збитків покладається на позивача, а судовий збір за вимогою про стягнення основного боргу та пені підлягає поверненню позивачу - за наявності його письмової заяви.

Керуючись ст.ст. 49, 75, п. 1-1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

За позовною вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області суми 399,18 грн. основного боргу, суми 13,21 грн. пені - провадження у справі припинити.

За позовною вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Структурного підрозділу „Запорізьке будівельно - монтажне експлуатаційне управління" регіональної філії „Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства „Українська залізниця" суми 52642,80 грн. збитків - у задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 85 ГПК України ГПК України 03.03.2017 р.

Суддя М.В. Мірошниченко