ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" лютого 2017 р. Справа № 53/14б-03/2/11

Господарський суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді Мальованої Л.Я

суддів Христенко О.О.

ОСОБА_1

розглянув матеріали справи № 53/14б-03/2/11

за заявою Закритого акціонерного товариства Агробудмеханізація, м. Бориспіль

до Спільного українсько-російського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ЗАТ Укрсибтрансавіа, смт. Гостомель

про банкрутство

представники сторін:

згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа №53/14б-03/2/11 за заявою ЗАТ «Агробудмеханізація» про банкрутство спільного українсько-російського підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства «Укрсибтрансавіа».

Постановою господарського суду Київської області від 15.08.2016 року визнано банкрутом спільне українсько-російське підприємство з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства «Укрсибтрансавіа» (далі також СП ЗАТ «Укрсибтрансавіа»), відкрита ліквідаційна процедура строком на 12 місяців. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво № 408 від 27.02.2013 року, адреса: 02225, м. Київ, пр-т. Маяковського, 1, кв. 51).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників провадження у справі про банкрутство, суд встановив наступне.

Провадження по справі № 53/14б-03/2/11, за заявою ЗАТ «Агробудмеханізація» про банкрутство спільного українсько-російського підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства «Укрсибтрансавіа», порушено ухвалою від 26.03.2003 року за редакцією Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», чинною до 19.01.2013 р.

Відповідно до ч. 1-1 розділу 10 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Постановою господарського суду Київської області від 15.08.2016 р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2

Отже, враховуючи положення ч. 1-1 розділу 10 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, яка набрала чинності з 19.01.2013 р., до правовідносин по справі № 53/14б-03/2/11, що виникли до 15.08.2016 р., підлягає застосування положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, яка була чинна до 19.01.2013 р., а до правовідносин по справі № 53/14б-03/2/11, що виникли після 15.08.2016 р., підлягає застосування положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, яка набрала чинності з 19.01.2013 р.

В пункті 40 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/606/2013 від 28.03.2013 про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідації процедури - за його новою редакцією. У зв'язку з здійсненням переходу до застосування нової редакції Закону необхідно привести реєстр вимог кредиторів у відповідність до вимог статті 45 Закону в новій редакції і з урахуванням його вимог вирішити питання щодо переобрання представницьких органів кредиторів (зборів кредиторів та комітету кредиторів).

ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» просить визнати поточні вимоги до боржника в сумі 82 143 967 грн. 12 коп., які виникли до введення ліквідаційної процедури по справі, а отже до цих правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, яка була чинна до 19.01.2013 р. ( далі Закон про банкрутство).

Повідомлення про визнання боржника банкрутом було офіційно оприлюднене 13.09.2016 р. за № 35303.

Вищезазначений борг виник у зв'язку з невиконанням боржником зобовязань за кредитними договорами та договорами овердрафту в частині сплати відсотків за користування кредитними коштами за період провадження у справі про банкрутство боржника, а саме з 26.03.2003 р. по 14.08.2016 р.

Поточні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» ґрунтуються на 7-ми кредитних договорах (Кредитний договір № 26-01 від 25.05.2001 року, Кредитний договір № 19 від 12.09.2002 року, Кредитний договір № 20 від 18.09.2002 року, Кредитний договір № 21 від 27.09.2002 року, Кредитний договір № 011/06-011/057 від 10.10.2001 року, Кредитний договір № 011/06-011/058 від 10.10.2001 року, Кредитний договір № 011/06-011/03 від 31.01.2002 року) далі разом Кредитні договори) та 3-х договорах овердрафту (Договір овердрафту № 015/06-11/013 від 27.09.2001 року, Договір овердрафту № 015/06-11/012 від 27.09.2001 року, Договір овердрафту № 15/06-11/02 від 05.02.2002 року) далі разом Договори овердрафту).

Загальна сума поточних вимог за Кредитним договором № 26-01 від 25.05.2001 року становить 59 321 918,06 грн. із них:

- 16 402 849,95 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, виходячи із встановленої п. 1 Додаткової угоди від 18.07.2001 року до Кредитного договору 35-відсоткової ставки за користування кредитними коштами та суми основної заборгованості у розмірі 3 500 000,00 грн.;

- 4 462 032,06 грн. - три проценти річних від простроченої суми, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- 38 457 036,05 грн. - інфляційних витрат із суми простроченого грошового зобовязання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зобовязання по Кредитному договору № 26-01 від 25 травня 2001 року є забезпеченими заставою майна згідно Договору застави, посвідченого 19 березня 2002 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр. №717. Відповідно до умов Договору застави, вартість предмета застави складає 14 553 178,00 грн.

Загальна сума поточних вимог за Кредитним договором № 19 від 12.09.2002 року становить 5 084 735,83 грн. із них:

- 1 405 958,57 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, виходячи із встановленої п. 3.1. кредитного договору 35-відсоткової ставки за користування кредитними коштами та суми основної заборгованості у розмірі 300 000,00 грн.;

- 382 459,89 грн. - три проценти річних від простроченої суми, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- 3 296 317,38 грн. - інфляційних витрат із суми простроченого грошового зобовязання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зобовязання по Кредитному договору № 19 від 12.09.2002 року є забезпеченими заставою майна згідно Договору застави від 12.09.2002 р. за № 2320. Вартість предмета застави згідно Договору застави від 12.09.2002 р. за № 2320 становить 847 581,00 грн.

Загальна сума поточних вимог за Кредитним договором № 20 від 18.09.2002 року становить 5 084 735,83 грн. із них:

- 1 405 958,57 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, виходячи із встановленої п. 3.1. кредитного договору 35-відсоткової ставки за користування кредитними коштами та суми основної заборгованості у розмірі 300 000,00 грн.;

- 382 459,89 грн. - три проценти річних від простроченої суми, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- 3 296 317,38 грн. - інфляційних витрат із суми простроченого грошового зобовязання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зобовязання по Кредитному договору №20 від 18.09.2002 року є забезпеченими заставою майна згідно Договору застави від 18.09.2002 р. за №2385. Вартість предмета застави згідно Договору застави від 18.09.2002 р. за № 2385 становить 848 317,00 грн.

Загальна сума поточних вимог за Кредитним договором № 21 від 27.09.2002 року становить 5 084 735,83 грн. із них:

- 1 405 958,57 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, виходячи із встановленої п. 3.1. кредитного договору 35-відсоткової ставки за користування кредитними коштами та суми основної заборгованості у розмірі 300 000,00 грн.;

- 382 459,89 грн. - три проценти річних від простроченої суми, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- 3 296 317,38 грн. - інфляційних витрат із суми простроченого грошового зобовязання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зобовязання по Кредитному договору №21 від 27.09.2002 року є забезпеченими заставою майна згідно Договору застави від 27.09.2002 р. за №2528. Вартість предмета застави згідно Договору застави від 27.09.2002 р. за №2528 становить 1 151 797,00 грн.

Загальна сума поточних вимог за Кредитним договором № 011/06-011/057 від 10.10.2001 року становить 1 375 977,45 грн. із них:

- 187 461,14 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, виходячи із встановленої Додатковою угодою № 5 від 01.04.2003 року до Кредитного договору 7-відсоткової ставки за користування кредитними коштами та суми основної заборгованості у розмірі 200 000,00 грн.;

- 115 267,04 грн. - три проценти річних від простроченої суми, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- 1 073 249, 26 грн. - інфляційних витрат із суми простроченого грошового зобовязання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зобовязання по Кредитному договору № 011/06-011/057 від 10.10.2001 року є забезпеченими майном Боржника на суму 427 800, 00 грн. згідно Договору застави від 12.10.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2727.

Загальна сума поточних вимог за Кредитним договором № 011/06-011/058 від 10.10.2001 року становить 1 375 977,45 грн. із них:

- 187 461,14 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, виходячи із встановленої Додатковою угодою № 5 від 01.04.2003 року до Кредитного договору 7-відсоткової ставки за користування кредитними коштами та суми основної заборгованості у розмірі 200 000,00 грн.;

- 115 267,04 грн. - три проценти річних від простроченої суми, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- 1 073 249, 26 грн. - інфляційних витрат із суми простроченого грошового зобовязання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вимоги за Кредитним договором № 011/06-011/058 від 10.10.2001 року є забезпеченими майном Боржника на суму 418 000, 00 грн. згідно Договору застави від 12.10.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2728.

Загальна сума поточних вимог за Кредитним договором № 011/06-011/03 від 31.01.2002 року становить 1 375 977,45 грн. із них:

- 187 461,14 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, виходячи із встановленої Додатковою угодою № 4 від 01.04.2003 року до Кредитного договору 7-відсоткової ставки за користування кредитними коштами та суми основної заборгованості у розмірі 200 000,00 грн.;

- 115 267,04 грн. - три проценти річних від простроченої суми, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- 1 073 249,26 грн. - інфляційних витрат із суми простроченого грошового зобовязання за період з 26.03.2003 року по 14.08.2016 року (один мільйон сімдесят три тисячі двісті сорок девять гривень двадцять шість копійок), на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вимоги за Кредитним договором не є забезпеченими майном Боржника.

Загальна сума поточних вимог за Договором овердрафту № 015/06-11/013 від 27.09.2001 року становить 1 375 977,31 грн. із них:

- 187 461,12 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, виходячи із встановленої Додатковою угодою № 6 від 01.04.2003 року до Договору овердрафту 7-відсоткової ставки за користування кредитними коштами та суми основної заборгованості у розмірі 199 999,98 грн.;

- 115 267,03 грн. - три проценти річних від простроченої суми, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- 1 073 249,15 грн. - інфляційних витрат із суми простроченого грошового зобовязання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вимоги за Договором овердрафту № 015/06-11/013 від 27.09.2001 року є забезпеченими майном Боржника на суму 418 000, 00 грн. згідно Договору застави від 12.10.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2584.

Загальна сума поточних вимог за Договором овердрафту № 015/06-11/012 від 27.09.2001 року становить 1 375 975,31 грн. із них:

- 187 460,85 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, виходячи із встановленої Додатковою угодою № 6 від 01.04.2003 року до Договору овердрафту 7-відсоткової ставки за користування кредитними коштами та суми основної заборгованості у розмірі 199 999,69 грн.;

- 115 266,87 грн. три проценти річних від простроченої суми, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- 1 073 247,60 грн. - інфляційних витрат із суми простроченого грошового зобовязання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вимоги за Договором овердрафту № 015/06-11/012 від 27.09.2001 року не є забезпеченими майном Боржника.

Загальна сума поточних вимог за Договором овердрафту № 15/06-11/02 від 05.02.2002 року становить 687 954,60 грн. із них:

- 93 725,92 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, виходячи із встановленої Додатковою угодою № 4 від 01.04.2003 року до Договору овердрафту 7-відсоткової ставки за користування кредитними коштами та суми основної заборгованості у розмірі 99 995,04 грн.;

- 57 630,66 грн. - три проценти річних від простроченої суми, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- 536 598,01 грн. - інфляційні витрат із суми простроченого грошового зобовязання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вимоги за Договором овердрафту не є забезпеченими майном Боржника.

Згідно повідомлення ліквідатора про результати розгляду вимог кредитора від 02.12.2016 р. поточні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» до спільного українсько-російського підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства «Укрсибтрансавіа» визнані в повному обсязі.

Додатковим підтвердженням правильності нарахування поточних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» є Незалежний звіт аудиторської фірми - ТОВ «Аудиторська фірма «Венгер і Партнери» від 07.11.2016 року, яка була залучена ліквідатором, на підставі Договору № 92/2016-ІАП від 17.10.2016 р.

Статтею 1 Закону про банкрутство визначено поняття кредитора це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обовязкових платежів). Конкурсні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

До конкурсних кредиторів належать також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Із дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури згідно з частиною першою 1 статті 23 Закону про банкрутство закінчується технологічний цикл із виготовлення продукції, і підприємницька діяльність банкрута завершується. Строк виконання всіх грошових зобовязань банкрута та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) вважається таким, що настав. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, визначених частиною першою 1 статті 25 Закону про банкрутство, ліквідатор заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобовязаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, є неоплаченими і заявлені кредитором у межах строку ліквідаційної процедури, передбаченого частиною другою статті 22 Закону про банкрутство.

Отже, зазначеними нормами Закону про банкрутство, законодавець чітко встановив, що поточні вимоги кредитора це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

Враховуючи що заявлені вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» виникли в процедурах банкрутства (з дати порушення провадження у справі та до дати визнання боржника банкрутом), помилковим є твердження ПАТ «Банк «Київська Русь», про існування заборони, в силу мораторію, передбаченого ч. 3 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, яка набрала чинності з 19.01.2013 року, застосування індексу інфляції та трьох процентів річних, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Заперечуючи проти задоволення заяви товариства, ПАТ «Банк «Київська Русь» безпідставно посилається на норму ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, яка набрала чинності з 19.01.2013 року. Як було зазначено вище, зазначена редакція Закону про банкрутство, для даної справи, застосовується до правовідносин повязаних з ліквідаційною процедурою. Разом з тим, право нарахування поточних вимог, виникло до введення ліквідаційної процедури, а отже, до цих правовідносин мають застосовуватись норми Закону про банкрутство в редакції, яка діяла до 19.01.2013 р.

Заявлені ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» поточні вимоги складаються з відсотків за користування кредитними коштами, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч.1 ст. 1048 Цивільною кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що Кредитними договорами та Договорами овердрафту встановлений розмір процентів за користування кредитними коштами, та передбачено, що договори діють до повного виконання сторонами зобовязань за цими договорами, зокрема, погашення кредиту та нарахованих по ньому процентів: п.п. 1.1., 1.2., 6.1. - Кредитного договору №26-01 від 25 травня 2001 року; п.п. 3.1, 6.1 Кредитних договорів № 21 від 27.09.2002 року, № 20 від 18.09.2002 року та №19 від 12.09.2002 року; п.п. 2.4, 8.1 - Договору овердрафту № 15/06-11/02 від 05.02.2002 року; п.п. 2.4., 9.1. Договорів овердрафту № 15/06-11/012 від 27.09.2001 року та № 15/06-11/012 від 27.09.2001 року; п.п. 1.1., 9.1. - Кредитного договору № 011/06-11/03 від 31.01.2002 р.; п.п. 1.1., 10.1. - Кредитних договорів № 011/06-011/057 від 10.10.2001 р. та № 011/06-011/058 від 10.10.2001 р.

Виходячи з наданих розрахунків процентів за користування кредитними коштами, ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» нараховано проценти на залишок заборгованості, на певну дату. Отже, суд критично ставиться до твердження ПАТ «Банк «Київська Русь» про те, що ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» нараховані проценти за кредитними договорами на суми виданих кредитів, що є порушенням умов кредитних договорів.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 612 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 50 Постанови Верховного суду України № 15 від 18.12.2009 р. «Про судову практику в справах про банкрутство» оскільки на передбачені статтями 536 та 625 Цивільного кодексу України проценти та індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання не поширюється заборона на їх нарахування в період провадження справи про банкрутство, то кредитор не позбавлений права подавати додаткові вимоги щодо стягнення процентів та інфляційних втрат відповідно до порядку, встановленого Законом. Те саме стосується процентів за позику та кредит (статті 1048, 1054 та 1057 ЦК).

Суд відзначає, що за змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06.06.2012 № 6-49цс12, від 24.10.2011 № 6-38цс11).

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у зв'язку з чим, невиконання Боржником умов кредитних договорів та договорів овердрафту, у встановлений строк, надає право кредитору, яким є ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3», заявити вимоги по ним у ліквідаційній процедурі.

Щодо твердження ПАТ «Банк «Київська Русь» про те, що поточні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» до боржника є забезпеченими заставою майна боржника, оскільки звертаючись із заявою про визнання кредиторських вимог, кредитор надав кредитні договори та договори застави, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що зобовязання за Кредитними договорами та Договорами овердрафту, виходячи з умов відповідних договорів застави, є такими, що забезпечені майном боржника на суму 18 805 066,96 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» забезпечені кредитори зобовязані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Загальна сума заявлених ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» поточних вимог складає 82 143 967,12 грн. Таким чином, вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» не є такими, що повністю забезпечені майном боржника.

З приводу заперечення ПАТ «Банк «Київська Русь» щодо права ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» нараховувати проценти за усіма відступленими договорами ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» за договором факторингу, суд зазначає таке:

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 9 ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків. Тобто нарахування процентів за користування кредитними коштами є невідємною частиною кредитних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). При цьому, згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Відповідно до п. 1 Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року №352, до фінансової послуги факторингу відноситься сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів):

- фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги;

- набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення;

- отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення

Таким чином, за договором факторингу відступається саме право грошової вимоги, і чинне законодавство не передбачає припинення нарахування процентів за користування кредитними коштами у звязку із відступленням прав вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу. Фактор набуває права на отримання всіх сум від боржника на виконання вимоги, у тому числі і суми нарахованих процентів. Право вимоги, яка виникне в майбутньому, також може бути предметом договору факторингу, тому твердження заявника про те, що «за договором факторингу не передбачено право фактора нараховувати проценти за користування кредитними коштами», не підтверджується нормативними положеннями законодавства.

Також не відповідають дійсності твердження заявника про те, що «нарахування процентів за фінансовими кредитами та отримання прибутку (в розумінні Податкового кодексу) не передбачено свідоцтвом ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3». У Додатку до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серія ФК №560, виданого ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 16.04.2015 року №728 (реєстраційний №13103111), чітко вказані види фінансових послуг, яка має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства, серед яких, зокрема, зазначене і «надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів». Отже, нарахування процентів за фінансовими кредитами та отримання прибутку від здійснення таких фінансових послуг повністю відповідає видам фінансових послуг, які зазначені у Свідоцтві про реєстрацію фінансової установи серія ФК №560.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» має право нараховувати проценти за фінансовими кредитами та предявляти право вимоги до Боржника про сплату таких процентів.

Отже, поточні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» в розмірі 82 143 967,12 грн. виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, є обґрунтованими, так як підтверджуються належними доказами, заявлені у відповідності до вимог закону та не оскаржуються ліквідатором, у зв'язку з чим підлягають визнанню судом у повному обсязі та включенню до реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 23,37,38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» з поточними вимогами до спільного українсько-російського підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства «Укрсибтрансавіа» задовольнити.

2.Визнати поточні кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» до спільного українсько-російського підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства «Укрсибтрансавіа» на суму 82 143 967,12 грн. (вісімдесят два мільйони сто сорок три тисячі девятсот шістдесят сім гривень 12 копійок).

3. Зобов'язати ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 включити поточні кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тренд ОСОБА_3» на суму 82 143 967,12 грн. (вісімдесят два мільйони сто сорок три тисячі девятсот шістдесят сім гривень 12 копійок) до реєстру вимог кредиторів.

4. Копію ухвали надіслати учасникам у справі про банкрутство.

Суддя Л.Я. Мальована

Судді С.Ю.Наріжний

ОСОБА_6