РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017Cправа №910/760/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Нетвейв Сервіс"
до Відділу інвестицій та зовнішньоекономічної діяльності Севастопольської міської державної адміністрації
Простягнення 88 789,76 грн.,
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

від позивача - Яковлева А.О., представник за довіреністю;

від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованість по договору поставки №NWS-Р131210-01/SSH від 18.12.2013 в сумі 77 189,76 грн.

Згідно відомостей, що зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження відповідача є: 99011, м. Севастополь, вул. Леніна, буд. 2.

Відповідно до п. 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.06.2014 N 01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 N 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 N01-06/2052/14).

Відповідно до підпункт 4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 N01-06/2052/14 «Про внесення змін і доповнень до інформаційного листа ВГСУ від 12.09.2014 N 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням АТО" за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нетвейв Сервіс" (надалі - Постачальник) та відділом інвестицій і зовнішньоекономічної діяльності Севастопольської міської адміністрації (далі - Покупець) був укладений Договір поставки №NWS-P131210-01/SSH (надалі - Договір).

Згідно підпунктів 1.1. та 1.2. Договору Постачальник зобов'язується передати в погоджені строки (строк) товар Покупцеві, а Покупець зобов'язується прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму згідно з умовами цього Договору, у рамках реалізації регіональної «Програми інформатизації м. Севастополя на 2013-2015 роки", затвердженою рішенням Севастопольської міської Ради від 26.12.2012г. №5058, розділ II «Створення і розвиток інформаційної інфраструктури», п.2 «Здійснення єдиної системи документообігу структурних підрозділів СМДА». Асортимент, кількість, ціна, а також інші необхідні характеристики товару передбачені в Додатку№1до даного Договору, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 2.2. Договору вартість договору становить 77 189,76 грн.

Згідно з п. 3.2 Договору Позивач зобов'язався передати товар протягом 14 робочих днів з дати підписання договору, тобто до 09 січня 2014 року.

Згідно з підпунктами 3.3. та 3.4. Договору право власності на товар переходить від Позивача до Відповідача з моменту фактичного отримання товару Відповідачем та оформлення відповідним чином видаткової накладної, всі претензії до упаковки, кількості та асортименту товару приймаються Позивачем до моменту передачі товару Відповідачеві та підписання ним видаткової накладної.

Матеріалами справи підтверджено, що свої обов'язки за договором Позивач виконав належним чином, а саме 24 грудня 2013 року Позивачем був переданий, а Відповідачем прийнятий товар, обумовлений договором та Додатком № 1 до договору, на суму 77 189,76 грн., що підтверджується видатковою накладною № СД131210-001 від 24.12.2013, яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками господарюючих суб'єктів.

Проте Відповідач, як Покупець, свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару належним чином не виконав, у зв'язку із чим допустив прострочення оплати вартості поставленого та прийнятого товару.

Факт приймання Відповідачем товару підтверджується наявністю підпису та печатки на вказаних накладних, згідно яких приймався поставлений товар. Будь-яких зауважень щодо кількості та якості поставленого товару від Відповідача не надходило.

Згідно з п. 2.3 Договору Відповідач повинен оплатити товар протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати підписання видаткової накладної.

Відповідно до п. 2.4 Договору у разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за поставлений товар здійснюються протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати отримання Відповідачем бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Згідно п.9.6., п.9.7. Договору, договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2013р., а в частині виконання обов'язків - до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань, закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

04 серпня 2014 року Позивачем було направлено на адресу Відповідача претензію за вих. № 0108-001 від 01.08.2014р. про оплату заборгованості або повернення поставленого товару, яка була отримана Відповідачем 08.08.2014 року, про що свідчить відповідна відмітка Відповідача про присвоєння вхідного номеру 8121/36/1-14 від 08.08.2014р. на другому екземплярі вимоги, транспортні накладні служби доставки Express Turman № 80625428 та №80176623.

21 жовтня 2014 року Позивачем було направлено на адресу Відповідача лист за вих. № від 21.10.2014р. з претензією про оплату заборгованості або повернення поставленого товару, яка була отримана Відповідачем 28.10.2014 року, про що свідчить відповідна відмітка Відповідача про присвоєння вхідного номеру 12152/36-01/1-14 від 28.10.2014р..

Проте, оплата розміру заборгованості за поставлений товар по договору Відповідачем не здійснена.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч.1 та ч.2 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлює виняток із загального правила ст. 614 ЦК України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Відтак, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Відповідачем доводи позивача не спростовано, належних доказів виконання зобов'язань, на підставі яких заявлено позовні вимоги не надано.

При цьому, під час розгляду справи по суті судом взято до уваги, що на підставі частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Окрім того, також відсутність бюджетного фінансування за договором не може бути підставою для звільнення замовника від обов'язку оплатити виконану роботу, оскільки в разі відсутності коштів для оплати Замовник був вправі та мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати поставлених товарів, а не приймати такі товари.

Отже, факт наявності боргу у відповідача за договором №NWS-P131210-01/SSH від 18.12.2013 у сумі 77 189,76 грн. (строк оплати з умовами договору є таким, що настав) позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, і тому ця сума має бути стягнута з відповідача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В контексті цієї норми вимоги Позивача про відшкодування Відповідачем витрат по оплаті позивачем послуг адвоката у розмірі 10 000,00 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки підтверджені належними та допустимими доказами. Так, Позивачем до позовної заяви було додано договір про надання правової допомоги від 12.01.2017 укладений між адвокатом Яковлевою А.О. та ТОВ «Нетвейв Сервіс», витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, платіжне доручення позивача №1236 від 12.01.2017 на суму 10 000,00 грн.

Одночасно суд звертає увагу позивача на те, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, заявник не позбавлений права звернутись в суд з завою про зміну способу та порядку виконання рішення суду з обґрунтуванням відповідних підстав в порядку ст. 121 ГПК України.

Наразі підстав для розгляду вказаної заяви у суду не має, а вчинення відповідних процесуальних дій є передчасним.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відділу інвестицій та зовнішньоекономічної діяльності Севастопольської міської державної адміністрації (99011, м. Севастополь вул. Леніна, буд. 2, ідентифікаційний код 34834723) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетвейв Сервіс" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, ідентифікаційний код 38976491) заборгованість у розмірі 77 189 (сімдесят сім тисяч сто вісімдесят дев'ять) грн. 76 коп., 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору, 10 000 (десять тисяч) грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 01.03.2017

Суддя І.І. Борисенко