ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Справа № 915/1437/16

За позовом: Керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області

(провулок Пожежний, 3, м. Баштанка, 56101), в інтересах держави в

особі: Департаменту агропромислового розвитку Миколаївської

обласної державної адміністрації (вул. Спаська, 1, м. Миколаїв, 54030).

До відповідача: Публічного акціонерного товариства Баштанська

сільськогосподарська машино-технологічна станція (вул.

Сизоненка, 5, м. Баштанка, Миколаївська область, 56101)

про: стягнення коштів у сумі 108346 грн. 72 коп.,-

Суддя Коваль С.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 7/08-21/17 від 01.02.2017 р.;

Від відповідача: представник не зявився.

В судовому засіданні приймає участь: прокурор Кадєєва А.В.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 23.12.2016 р. звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором в сумі 108346грн. 72 коп., з яких: сума основного боргу 98000,0 грн., інфляційні нарахування в сумі 8256 грн. 50 коп., 3% річних від суми простроченого боргу в сумі 2090 грн. 22 коп.

Позовні вимоги обґрунтовуються не належним виконанням своїх зобовязань за договором про передачу зернозбиральних комбайнів «Дойц-Фар» марки «Топлайнер» модель 4065 НТS на умовах фінансової допомоги на зворотній основі, в результаті чого утворилась заборгованість за договором за період 2015-2016р.р., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач відзиву на позов не надав, свого представника не направив, заперечень проти вимог позивача не висловив.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи однак не скористався своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, справа розглядається за наявними у ній матеріалами за правилами ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

21.02.2017 року господарський суд, за результатом розгляду справи, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представників позивача та прокурора, приймаючи до уваги пояснення, надані в попередніх судових засіданнях, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, господарський суд

встановив:

11 травня 1999 року за № 261-р Миколаївською обласною державною адміністрацією було видано розпорядження Про передачу зернозбиральних комбайнів сільськогосподарським виробникам строком на 20 років, відповідно до якого Управлінню агропромислового комплексу облдержадміністрації було доручено передати 19 зернозбиральних комбайнів Дойц-Фар марки Топлайнер моделі 4065 HTS сільгосптоваровиробникам згідно з додатком та затверджено механізм розрахунків за передані комбайни.

Відповідно до переліку господарства і машинно-технологічних станцій, яким передаються зернозбиральні комбайни Топлайнер моделі 4065 HTS, два комбайна було передано Баштанській державній МТС.

Сільгосптоваровиробникі протягом 20 років повертають до обласного бюджету кожного року кошти в сумі 49 тис. грн.: до 01.08. 40%; до 01.10 30%; до 01.11 30%. Після завершення розрахунків комбайни переходять у власність.

На виконання вказаного розпорядження 18 травня 1999 року за № 6 між Управлінням агропромислового комплексу облдержадміністрації, як власником, та Баштанською державною сільськогосподарською МТС, як одержувачем, був укладений договір про передачу зернозбиральних комбайнів Дойц-Фар марки Топлайнер моделі 4065 HTS на умовах фінансової допомоги на зворотній основі, відповідно до умов якого власник передав, а одержувач прийняв 2 (два) комбайна марки Топлайнер на загальну суму 1958 тис. грн. строком на 20 років.

В подальшому, 2 липня 2001 року за № 399-р Миколаївською обласною державною адміністрацією було видано розпорядження Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 11.05.99 № 261-р, згідно з яким були внесені зміни до Механізму розрахунків за одержані сільгоспвиробниками області зернозбиральні комбайни Дойц-Фар марки Топлайнер моделі 4065 HTS на умовах фінансової підтримки з обласного бюджету на зворотній основі, а саме, замість встановлених строків та процентів розрахунків до 01.08. 40%; до 01.10 30%; до 01.11 30% було встановлені наступні строки та розмір процентів: до 01.08. 50%; до 01.09 50% та доручено Головному управлінню сільського господарства і продовольства облдержадміністрації забезпечити перегляд укладених з отримувачами зернозбиральних комбайнів договорів на суму вартості комбайнів із внесенням змін по строках для своєчасного повернення коштів до обласного бюджету.

Внаслідок чого 21 серпня 2001 року між Головним управлінням сільського господарства і продовольства облдержадміністрації, як власником, та Баштанською державною сільськогосподарською МТС, як одержувачем, був укладений договір про передачу зернозбиральних комбайнів Дойц-Фар марки Топлайнер моделі 4065 HTS на умовах фінансової допомоги на зворотній основі.

Згідно з умовами пунктів 1.1, 2.1 вказаного договору власник передав на умовах повернення вартості до обласного бюджету, а одержувач прийняв 2 шт. комбайнів марки Топлайнер первісною вартістю 1958 тис. грн. до 2018 року.

Відповідно до положень п.2.2 договору його учасники погодили, що одержувач терміном до 2018 року повертає до обласного бюджету кожного року кошти в розмірі 49 тис. грн. за 1 комбайн: до 01.08. 50%; до 01.09 50% цієї суми.

На підставі наведеного, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено два договори про передачу зернозбиральних комбайнів Дойц-Фар марки Топлайнер моделі 4065 HTS. Однак, згідно з твердженням представників позивача, другий договір був укладений з метою приведення умов щодо оплати вартості переданих комбайнів із порядом та строками, зазначеними у розпорядженні Миколаївської ОДА від 02.07.2001р. № 399-р Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 11.05.99 № 261-р, а фактично відповідачу було передано лише два зернозбиральних комбайна. Будь-яких інших комбайнів Дойц-Фар марки Топлайнер моделі 4065 HTS, окрім первісно переданих, відповідачу не передавалось.

З наявної у матеріалах справи копії Наказу Міністерства аграрної політики України № 283 від 17.09.2002 р. ПАТ Баштанська сільськогосподарська машинно-технологічна станція вбачається, що ПАТ Баштанська сільськогосподарська машинно-технологічна станція створено державою в особі Міністерства аграрної політики України шляхом перетворення Баштанської державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції у відкрите акціонерне товариство Баштанська сільськогосподарська машинно-технологічна станція.

Судом досліджено, що вищевказані договори, розпорядження Миколаївської ОДА та акти приймання-передачі не містять жодних ідентифікуючих ознак переданих зернозбиральних комбайнів (заводських номерів, номерів двигуна, шасі та номерних знаків).

Однак, на підтвердження факту передачі відповідачу зернозбиральних комбайнів Дойц-Фар марки Топлайнер моделі 4065 HTS, позивачем надано суду лист Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області від 02.12.2016 р. № 1194/7-09 про наявну зареєстровану за ПАТ Баштанська сільськогосподарська МТС сільськогосподарську техніку.

З наданого листа вбачається, що за відповідачем зареєстровано два зернозбиральних комбайна Дойц-Фар марки Топлайнер моделі 4065 HTS 1998 та 1999 року випуску, заводські номери: 009135 та 009402, номерні знаки 4942 ОЭ та 4943 ОЭ.

Відповідач не спростував твердження позивача стосовно передачі йому за договором двох зернозбиральних комбайнів Дойц-Фар марки Топлайнер моделі 4065 HTS з номерними знаками 4942 ОЭ та 4943 ОЭ та не надав жодних заперечень проти такої передачі.

Отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем були належним чином виконані умови договору від 21.08.2001р. (первісний договір №6 від 18.05.1999р.) та передані відповідачу зернозбиральні комбайни Дойц-Фар марки Топлайнер моделі 4065 HTS з номерними знаками 4942 ОЭ та 4943 ОЭ.

Відповідач, в свою чергу, умови договору від 21.08.2001р. виконував неналежним чином, здійснюючи оплату за отримані комбайни лише до 2012 року.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.08.2015 р. по справі №915/922/15, за період не повернення у 2013-2014 роки коштів за отриманні зернозбиральні комбайни, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Баштанська сільськогосподарська машинно-технологічна станція на користь Департаменту агропромислового розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації 98000,0 грн. основного боргу, 24377,5 грн. інфляційних втрат, 3302,47 грн. 3% річних та 2512,92 грн. судового збору.

За 2015-2016 роки оплату за отримані комбайни відповідач не здійснив.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням провести розрахунки у 2015р.-2016р. відповідно до затверджених термінів про сплату заборгованості (листи від 08.07.2015р. № 205/02/08-20/15, від 25.12.2015 р. № 79/08-17/15, від 23.03.2016 р. № 116/02/08-19/16, від 05.07.2016 № 247/02/08-20/16).

Відповідач же свої зобовязання за договором не виконав, вимоги позивача залишив без розгляду та задоволення.

Та, як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2009р. один зернозбиральний комбайн Дойц-Фар марки Топлайнер моделі 4065 HTS, 1998 р.в., номер НОМЕР_1 згорів, що підтверджується висновком з причини виникнення пожежі від 23.07.2009р. складеним в.о. начальника ВНПД Баштанського РВ ГУМНС (а.с.53).

Враховуючи викладене, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 98000 грн. основного борг, інфляційні збитки 8256 грн. 50 коп., 3% річних 2090 грн. 22 коп.

Дослідивши надані докази та оцінивши їх відповідно до вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 151 Цивільного Кодексу Української РСР (норми якого діяли на час укладання наведених договорів), в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 4 цього Кодексу.

Статтею 161 цього ж Кодексу передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ст. 162 вказаного Кодексу одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 203 Цивільного Кодексу Української РСР, в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також не одержані кредитором доходи, які він одержав би, якби зобов'язання було виконано боржником.

Нормами чинного на даний час Цивільного Кодексу України визначено наступне:

Згідно зі ст. 599 Цивільного Кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 629 Цивільного Кодексу України встановлює, що договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 509 цього ж Кодексу передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного Кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення несплачених платежів за другий зернозбиральний комбайн за 2015-2016 роки в сумі 98000,0 грн., є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім цього, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні нарахування на прострочені платежі (98000,0 грн.) за період з серпня 2015 року по жовтень 2016 року у загальній сумі 8256 грн. 50 коп. та 3% річних за період з 01.08.2015р. по 01.09.2016 р. у загальній сумі 2090 грн. 22 коп.

Господарський суд вважає, що вказані вимоги також є вірними, законними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому підлягають стягненню з боржника в повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом довести суду відсутність порушень перед позивачем в спірних відносинах, а тому позов з урахуванням вищенаведених висновків суду підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, господарський суд вважає за необхідне покласти судові витрати на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки саме з його вини позивач був змушений звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 821, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства Баштанська сільськогосподарська машинно-технологічна станція, 56101, Миколаївська обл., м.Баштанка, вул. Сизоненко, 5, відомості про розрахункові рахунки відсутні, , на користь Департаменту агропромислового розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації, 54030, м.Миколаїв, вул. Спаська, 1, , р/р №904 в ГУДКСУ у Миколаївській області, , МФО 826013, одержувач: обласний бюджет, 98000 (девяносто вісім тисяч) грн. основного боргу, 8256 (вісім тисяч двісті пятдесят шість) грн. 50 коп. - інфляційних втрат, 2090 (дві тисячі девяносто) грн. 22 коп. 3% річних.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства Баштанська сільськогосподарська машинно-технологічна станція, (56101, Миколаївська обл., м.Баштанка, вул. Сизоненко, 5, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь прокуратури Миколаївської області, (м. Миколаїв, вул. Спаська, 28, р/р № 0340 Банк ДКСУ м.Київ, , МФО 826172) 1625 (тисяча шістсот двадцять пять) грн. 20 коп. судового збору.

Суддя С.М.Коваль