ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 березня 2017 р. Справа № 903/1031/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ілатанмед", м. Київ

до Управління охорони здоров'я Волинської обласної державної адміністрації, м. Луцьк

про стягнення 2432748,63 грн.,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: ОСОБА_1 (дов. №181/15/2-17 від 20.01.2017р.), ОСОБА_2 (дов. №180/15/2-17 від 20.01.2017р.)

В судовому засіданні 22.02.2017р. було оголошено перерву до 02.03.2017р. до 14 год. 30 хв.

Суть спору: позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача 2432748,63 грн., з них: 140198,63 грн. процентів річних за період з 17.07.2014р. по 25.08.2015р., 2292550 грн. збитків, завданих інфляцією, за період липень 2014р. серпень 2015р.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем строків перерахування вартості товару, встановлених підпунктами 4.1. договору №1 від 15.09.2012р. та договору № 2/47 від 03.12.2012р.

Ухвалою суду від 03.01.2017р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 25.01.2017р., зобов'язано позивача подати суду розрахунок сум заборгованості, від яких нараховано збитки завдані інфляцією; розрахунок сум заборгованості, від яких нараховано проценти річних; зобов'язано відповідача подати обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

20.01.2017р. відповідач через канцелярію суду подав відзив на позов №182/15/2-17 від 20.01.2017р., в якому просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на таке:

- 25 травня 2015 року між позивачем як стягувачем та відповідачем як боржником було укладено договір про прощення боргу, пунктом 3 якого передбачено, що за умови належного виконання боржником умов цього договору, стягувач не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу заборгованості, що вказана в пункті 2 цього договору, тобто, з приводу простроченої заборгованості в розмірі 4 950 000 грн., та зобов'язання з погашення решти заборгованості, а саме: 1 043 484,11 грн., вважатиметься припиненим на підставі статті 605 Цивільного кодексу України.

З позовної заяви вбачається, що позивач провів розрахунок втрат від інфляції, починаючи з липня 2014 року по травень 2015 року, виходячи з суми боргу - 4 950 000 тис. гривень, та за червень-серпень 2015 року, виходячи з залишку суми боргу - 1 700 000 гривень, а також розрахунок процентів за користування коштами за ставкою 3% річних, незважаючи на укладення договору прощення боргу, згідно з яким стягувач не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу заборгованості, що вказана в пункті 2 цього договору, тобто, щодо простроченої заборгованості в розмірі 4 950 000, 00 грн.

Управлінням охорони здоров'я Волинської облдержадміністрації сплачено згідно з договором від 03.12.2012р. № 2/47 за поставлений товар 3 250 000 гривень, згідно з договором від 15.10.2012р. № 1 сплачено 1 700 000 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 17 від 25 травня 2015 року та № 28 8Q028/1 від 25 серпня 2015 року.

Зобов'язання Управління охорони здоров'я облдержадміністрації припинилося у зв'язку зі сплатою основної суми боргу у розмірі 4 950 000 гривень згідно з пунктами 2, 3 договору прощення боргу, укладеного в порядку, передбаченому статтею 605 Цивільного кодексу України.

У зв'язку з цим стягнення інфляційних втрат та процентів річних від простроченої суми з відповідача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України є неправомірним та безпідставним;

- пунктом 10.1 договору від 15.10.2012р. № 1 та пунктом 10.1 договору від 03.12.2012р. № 2/47 передбачено, що договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2012 року, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань сторонами.

У зв'язку з перерахуванням Управлінням охорони здоров'я Волинської облдержадміністрації 1700000 гривень та 3 250 000 гривень, що підтверджується платіжними документами № 28 від 25 серпня 2015 року та № 17 від 25 травня 2015 року, договір про закупівлю товарів за державні кошти від 15.10.2012р. № 1 припинив дію 26 серпня 2015 року та договір про закупівлю товарів за державні кошти від 03.12.2012 р. № 2/47 - відповідно 26 травня 2015 року.

Зважаючи на укладення між сторонами договору прощення боргу, відповідно до ст. ст. 604, 605 ЦК України зобов'язання, передбачені договорами про закупівлю товарів за державні кошти від 15.10.2012р. № 1 та від 03.12.2012р. № 2/47, Управлінням охорони здоров'я Волинської облдержадміністрації виконані;

- рішенням господарського суду Волинської області від 30 липня 2014 року у справі № 903/638/14, яке набрало законної сили 11.08.2014 року, було встановлено, що відповідачем по справі, у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку для погашення заборгованості неодноразово були зроблені намагання для добровільного погашення заборгованості, а саме: за ініціативи начальника управління охорони здоров'я облдержадміністрації було надіслано лист за підписом голови облдержадміністрації від 05.04.2013 р. № 2025/26/2.13 до Міністерства фінансів України з проханням внести зміни до Закону України Про Державний бюджет України на 2013 рік та виділити з бюджету області додаткові кошти на проведення розрахунків за фактично поставлені у 2012р. товари та медичне обладнання. Також в матеріалах справи № 903/638/14 є лист Міністерства охорони здоров'я України від 04.07.2014р. № 10.03.67/18585, в якому зазначається, що у зв'язку із постійними затримками з оплати платіжних доручень та невиконанням фінансових зобов'язань по укладених договорах територіальними органами Державної казначейської служби України в закладах охорони здоров'я України утворилась кредиторська заборгованість перед постачальниками за поставленні у 2012 р. та 2013 р. товари та послуги на загальну суму 200 000 000 грн.

Відповідачем у справі добровільно вживалися усі можливі заходи щодо погашення простроченої заборгованості згідно договору від 15.10.2012 р. № 1 та договору від 03.12.2012 р. № 2/47 та було вжито заходів щодо погашення простроченої заборгованості у розмірі 4 950 000 гривень.

23.01.2017р. на адресу суду від представника позивача на виконання вимог ухвали суду від 03.01.2017р. надійшов лист б/н від 19.01.2017р. із доданими розрахунками заборгованості, збитків завданих інфляцією, та процентів річних; у листі б/н від 19.01.2017р. представник позивача також просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв'язку з необхідністю прийняти участь у засіданні господарського суду Рівненської області у справі № 918/44/17.

Клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, викладене в листі б/н від 19.01.2017р., було залишено судом без задоволення як необґрунтоване, оскільки жодних доказів на підтвердження обставин неможливості участі в судовому засіданні представник позивача не подав.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечили з підстав, викладених у відзиві на позов №182/15/2-17 від 20.01.2017р.

Ухвалою суду від 25.01.2017р. розгляд справи було відкладено у зв'язку з необхідністю витребування додаткових пояснень, явку представника позивача в судове засідання визнано обовязковою.

В судове засідання 08.02.2016р. представник позивача не зявився, письмових пояснень по справі не надав. Факт належного повідомлення позивача про розгляд справи підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 548.

У зв'язку з невиконанням позивачем вимог ухвали суду від 25.01.2017р., неявкою в судове засідання представника позивача та необхідністю витребування додаткових доказів, розгляд справи ухвалою суду від 08.02.2017р. було відкладено на 22.02.2017р.

На виконання вимог суду відповідач 20.02.2017р. подав належним чином завірені копії платіжних доручень; письмові пояснення та докази на підтвердження перебування наказу №903/638/14-1 від 12.08.2014р. на примусовому виконанні; позивач - письмові пояснення по справі, враховуючи заперечення відповідача на позов, викладені у відзиві на позов №182/15/2-17 від 20.01.2017р.

В судовому засіданні 22.02.2017р. представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача в судовому засіданні 22.02.2017р. проти позову заперечили.

В судовому засіданні 22.02.2017р. було оголошено перерву до 02.03.2017р. для подачі позивачем пояснень по справі, враховуючи заперечення відповідача на позов, викладені у відзиві на позов № 182/15/2-17 від 20.01.2017р., зокрема, щодо укладення договору прощення боргу від 25.05.2015р.

В судовому засіданні 02.03.2017р. представники відповідача позову не визнали, просили у його задоволенні відмовити.

Повноважного представника в судове засідання 02.03.2017р. позивач не направив.

28.02.2017р. позивач на адресу суду надіслав клопотання № 27/02 від 27.02.2017р., в якому просить прийняти рішення у справі № 903/1031/16 на підставі наявних у справі матеріалів без участі представника ТзОВ "Ілатанмед".

Враховуючи те, що неявка представника позивача не перешкоджає продовженню розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності представника позивача, зважаючи на те, що позивач належним чином був повідомлений про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 75 Господарського процесуального кодексу України. Факт належного повідомлення позивача про судовий розгляд підтверджується підписом представника позивача на повідомленні про оголошення перерви до 02.03.2017р. до 14 год. 30 хв.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача, господарський суд

в с т а н о в и в:

між товариством з обмеженою відповідальністю "Ілатанмед" та Управлінням охорони здоров'я Волинської обласної державної адміністрації були укладенні договори про закупівлю товарів за державні кошти № 1 від 15.10.2012 р. та № 2/47 від 03.12.2012 р.

Згідно з п.1.1. договорів № 1 від 15.10.2012 р. та № 2/47 від 03.12.2012 р. учасник зобов'язується у 2012 р. поставити замовникові товар в асортименті, кількості та за цінами, що зазначені у специфікації, що додається до цього договору і є невід'ємною його частиною, а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Між цими ж сторонами були підписані додатки до договору (специфікації) про закупівлю товарів:

- від 15.10.2012 р., яким було погоджено кількість, ціну та загальну вартість товару, яка складає 1 700 000,00 грн. Така ціна договору також визначена в п.3.1. договору;

- від 03.12.2012 р., яким було погоджено кількість, ціну та загальну вартість товару, яка складає 3 250 000,00 грн. Така ціна договору також визначена в п.3.1. договору;

Строк поставки товарів за договором №1 від 15.10.2012 р. - жовтень-грудень 2012 р.( п.5.1.).

Строк поставки товарів за договором №2/47 від 03.12.2012 р. - грудень 2012 р. (п.5.1.).

На виконання умов договору №1 від 15.10.2012 р. позивач 10.12.2012 р. передав відповідачу товар відповідно до специфікації, що підтверджується видатковою накладною №СФ-000157 від 10.12.2012 р., довіреністю на отримання товару від 07.12.2012 р., актами здавання-приймання автомобілів від 10.12.2012 р. та рахунком-фактурою № СФ-000140 від 10.12.2012 р. на загальну суму 1 700 000,00 грн.

На виконання умов договору №2/47 від 03.12.2012 р. позивач передав відповідачу товар відповідно до специфікації, що підтверджується видатковими накладними № СФ-000185 від 27.12.2012 р. на загальну суму 1 950 000,00 грн. та №СФ-000195 від 27.12.2012 р. на загальну суму 1 300 000,00 грн., довіреністю на отримання товару №62 від18.12.2012р. актами здавання-приймання автомобілів від 19.12.2012 р. та рахунком-фактурою № СФ-000153 від 19.12.2012 р. на загальну суму 3 250 000,00 грн.

В порушення взятих на себе зобов'язань відповідач не розрахувався своєчасно за передані автомобілі.

Ці факти були встановлені рішенням господарського суду Волинської області від 30.07.2014р. у справі № 903/638/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ілатанмед" до Управління охорони здоров'я Волинської обласної державної адміністрації, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про стягнення 6 104 264,39 грн., і згідно із ст.35 ГПК України не потребують повторного доказування.

Рішенням господарського суду Волинської області від 30.07.2014р. у справі № 903/638/14 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ілатанмед" було задоволено частково: стягнуто з Управління охорони здоров'я Волинської обласної державної адміністрації на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ілатанмед" 5 920 404 грн. 11 коп. з них: 4 950 000 грн. основного боргу, 567 700 грн. інфляційних втрат 220 446,57 грн. 182 257,54 грн. пені, 73 080 грн. витрат по сплаті судового збору; у стягненні 183 393,15 грн. пені, 267,13 грн. процентів річних відмовлено .

На виконання рішення господарського суду Волинської області від 30.07.2014р. у справі № 903/638/14 було видано наказ № 903/638/14-1.

Звертаючись з позовом про стягнення з відповідача 2432748,63 грн., з них: 140198,63 грн. процентів річних за період з 17.07.2014р. по 25.08.2015р., 2292550 грн. збитків, завданих інфляцією, за період липень 2014р. серпень 2015р., позивач посилається на порушення відповідачем строків перерахування вартості товару, встановлених підпунктами 4.1. договору №1 від 15.09.2012р. та договору № 2/47 від 03.12.2012р.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 2432748,63 грн., з них: 140198,63 грн. процентів річних за період з 17.07.2014р. по 25.08.2015р., 2292550 грн. збитків, завданих інфляцією, до задоволення не підлягає з огляду на таке.

25.05.2015 року між ТзОВ «Ілатанмед» як стягувачем і Управлінням охорони здоров'я Волинської обласної державної адміністрації як боржником було укладено договір прощення боргу (надалі договір).

Згідно з п.1 договору боржник визнає, що його прострочена заборгованість згідно рішення господарського суду Волинської області від 30.07.2014р. у справі № 903/638/14 перед стягувачем на момент укладення цього договору складає 5 993 484,11 грн.

Сторони погодились, що боржник сплачує стягувачу грошові кошти в якості погашення простроченої заборгованості в розмірі 4 950 000 грн. на поточний рахунок стягувача, а решта суми боргу 1 043 484,11 грн. буде повністю списано з рахунку боржника (п.2. договору).

За умови належного виконання боржником умов цього договору, стягувач не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу заборгованості, що вказана в п.2 цього договору та зобовязання з погашення решти заборгованості, а саме 1 043 484,11 грн., вважатиметься припиненим на підставі ст.605 Цивільного кодексу України.

Із змісту договорів № 1 від 15.10.2012р. та № 2/47 від 03.12.2012р. випливає, що розрахунки за товар мали здійснюватися за рахунок державних коштів.

З 25.12.2014р. наказ суду про стягнення з відповідача на користь позивача 5920404,11 грн. знаходився на виконанні в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Волинській області.

Згідно з п.3. Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011р. № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Однак, з умов договору прощення договору випливає, що відповідач зобовязався самостійно сплатити позивачу 4 950 000 грн. боргу, а копіями платіжних доручень № 17 від 25.05.2015р., №28 від 25.08.2015р. підтверджується, що відповідач виконав зобовязання та самостійно перерахував борг позивачу.

В судовому засіданні представники відповідача пояснювали, що вартість автомобілів «Реанімаційні» класу С було оплачено не за рахунок коштів державного бюджету, як передбачалось договорами № 1 від 15.10.2012р. та № 2/47 від 03.12.2012р., а за рахунок коштів обласного бюджету.

Таким чином, сторони у справі, уклавши 25.05.2015р. договір прощення боргу, змінили порядок проведення розрахунків за товар, встановлений договорами № 1 від 15.10.2012р. та № 2/47 від 03.12.2012р.

Для застосування наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених договором.

Відповідачем було дотримано порядок проведення розрахунків товар, узгоджений договором прощення боргу, а конкретних строків перерахування відповідачем суми заборгованості в розмірі 4 950 000 грн. визначено не було.

Зобов'язання з погашення 1 043 484,11 грн. на підставі ст. 605 Цивільного кодексу України слід вважати припиненим, оскільки відповідач належним чином виконав умови договору прощення боргу.

Оскільки конкретних строків перерахування відповідачем суми заборгованості договором прощення боргу визначено не було, оплату відповідачем було здійснено в порядку, встановленому договором прощення боргу від 25.05.2015р., а також враховуючи перерахування відповідачем 4 950 000 грн. заборгованості позивачу, що є умовою, за наявності якої позивач зобовязувався не мати до відповідача жодних претензій щодо заборгованості, вказаної в п.2 договору від 25.05.2015р., відсутні правові підстави для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, та стягнення з відповідача 2432748,63 грн., з них: 140198,63 грн. процентів річних за період з 17.07.2014р. по 25.08.2015р., 2292550 грн. збитків, завданих інфляцією, за період липень 2014р. серпень 2015р., нарахованих від суми заборгованості в розмірі 4 950 000 грн.

Керуючись ст.ст. 605, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 35, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено: 06.03.2017р.

Суддя І. О. Якушева