РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2017Справа №910/22956/16

За позовомТовариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі- Страхування»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес»
провідшкодування матеріальної шкоди в розмірі 17 388, 78 грн.

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Кузьменко Х.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:Кузьменков М.М. - представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі- Страхування» (надалі - ТДВ «СК «ВіДі- Страхування») звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (надалі - ПрАТ «СК «Юнівес») про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 27 315, 66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що - ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU №7505 від 11.07.2016 р. внаслідок настання страхової події дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким скоєно ДТП, застрахована ПрАТ «СК «Юнівес» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс серії АЕ № 9871184), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.12.2016р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.02.2017 р., а також зобов'язано Моторно (транспортне) страхове бюро України, надіслати на адресу господарського суд міста Києва поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за АЕ № 9871184 - для приєднання до матеріалів справи.

29.12.2016 р. від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по полісу обов'язкового страхування АЕ № 9871184.

23.01.2017 р. через відділ діловодства та документообігу господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли додаткові докази по справі.

10.02.2017 р. від представника відповідача через відділ діловодства та документообігу господарського суду м.Києва надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого вказував на необхідність здійснення розрахунку страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу з вирахуванням франшизи. За твердженням відповідача розмір страхового відшкодування складає 17 941, 52 грн. Просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Окрім того, представник відповідача звернувся до суду із клопотанням на підставі ст.69 ГПК України про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів.

В судовому засіданні 10.02.2017 р. представник позивача наполягав на позовних вимогах, просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання 10.02.2017 р. з'явився, надав пояснення по справі з урахуванням відзиву на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.02.2017 р. суд з метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, задовольнив клопотання відповідача про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів та створюючи сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження оголосив перерву у судовому засіданні до 24.02.2017 р.

15.02.2017 р. представником позивача через відділ діловодства та документообігу господарського суду м. Києва надано письмові пояснення по справі, відповідно до яких просив стягнути з відповідача страхове відшкодування, розраховане з урахуванням звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. № 2431 від 14.10.2016 р., наданого ФОП ОСОБА_3 та вирахуванням франшизи.

24.02.2017 р. через відділ діловодства та документообігу господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли додаткові докази по справі.

24.02.2017 р. від представника позивача через відділ діловодства та документообігу господарського суду м. Києва надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача суму коштів, обраховану за результатами звіту про визначення вартості матеріального збитку та вирахуванням франшизи, яка складає 17 388, 78 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до абз. 1 п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи те, що вищезазначені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяву позивача про зменшення позовних вимог до розгляду.

Отже, оскільки зменшення позовних вимог, викладене позивачем у його письмовій заяві, прийняте господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є 17 388, 78 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 24.02.2017 р. позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.02.2017 р. позов не визнав, надав усні пояснення по справі.

В судовому засіданні 24.02.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2016р. між ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» (страховик) та ОСОБА_4 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №7505 (надалі - Договір).

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2009 року випуску, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем за договором є страхувальник.

07.09.2016 р. в м. Київ по вул.Борщагівській, 206 сталося ДТП за участі застрахованого автомобіля марки Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме: ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 331976.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 07.10.2016 р. в адміністративній справі № 760/16126/16-п, відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до страхового акту №КР-011551Регрес від 19.10.2016 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП склала 27 315, 66 грн.

До страхового акту № КР-011551Регрес від 19.10.2016 р. позивачем здійснено розрахунок суми страхового відшкодування яка склала 27 315, 66 грн.

На підставі заяви власника застрахованого транспортного засобу - автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, про виплату страхового відшкодування та страхового акту № КР-011551Регрес від 19.10.2016 р. ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», виконуючи свої зобов'язання за Договором, сплатило на користь ТОВ «ВіДІ Автострада» суму страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 2606 від 28.10.2016 р.

Одночасно, відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. № 2431 від 14.10.2016 р., наданого ФОП ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 18 388, 78 грн.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» перейшло в межах суми 27 315, 66 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9199906, вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1,, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, належить ОСОБА_6 та знаходилась під керуванням ОСОБА_5, вина якого у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи.

Згідно із ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_5 встановлена в судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1, відшкодовується як законним володільцем цього транспортного засобу, оскільки зворотного суду не доведено.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована ПрАТ «СК «Юнівес» згідно із полісом АЕ № 9871184 строк дії якого з 23.06.2016 р. по 22.06.2017 р., що підтверджено відповіддю МТСБУ, яка надійшла на запит суду.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик цивільно-правової відповідальності є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним Договором (поліс АЕ №9871184) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000,00 грн., франшиза - 1 000, 00 грн.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. № 2431 від 14.10.2016 р., наданого ФОП ОСОБА_3 становить 18 388, 78 грн.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 вказаного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Позивач претензією № 15/04/8.04/322-16 від 16.11.2016 р. звернувся до відповідача з проханням відшкодувати у порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП.

Втім, відповідач відповіді на вимогу не надав, виплату страхового відшкодування не здійснив.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом серії АЕ № 9871184, розміри лімітів відповідальності та франшизи (1 000, 00 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 17 388, 78 грн.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі- Страхування» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (03680, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72; ідентифікаційний код 32638319) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 56, ідентифікаційний код 35429675) суму страхового відшкодування у розмірі 17 388, 78 грн. та судовий збір у розмірі 1 378, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 01.03.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко