ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 лютого 2017 року Справа № 905/1159/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,
Євсікова О.О.,
Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційних скаргТовариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь"
на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 24.11.2016
у справі№ 905/1159/16
господарського судуДонецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"
доПублічного акціонерного товариства "Донецький металопрокатний завод"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Електросталь"
прозвернення стягнення на предмет іпотеки,

В с т а н о в и В :

ТОВ "Електросталь" звернулося до Вищого господарського суду України на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 24.11.2016 у справі № 905/1159/16 господарського суду Донецької області.

Перевіривши матеріали касаційних скарг, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, остання підписана Міхайловим О.О. як представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" без подання доказів наявності у даної особи відповідних повноважень. У матеріалах справи також відсутній документ, що підтверджує повноваження Міхайлова О.О. на підписання та подання касаційних скарг від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь".

Згідно ч.1 ст.1111 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Пунктом 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у застосуванні п.3 ч.1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України господарському суду необхідно враховувати, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів можна вважати розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо).

ТОВ "Електросталь" до касаційної скарги на підтвердження доказів направлення копії касаційної скарги сторонам у даній справі надано копії фіскального чеку та опису вкладення до цінного листа, які не можуть вважатися належними доказами надсилання сторонам у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів.

Неповідомлення сторін у справі про звернення із касаційною скаргою порушує процесуальні права цих сторін, принципи рівності та змагальності, закріплені статтями 42, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Відповідно до ч.4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011, що набрав чинності 01.11.2011.

01.09.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-VІІІ від 22.05.2015, яким до Закону України "Про судовий збір" було внесено зміни, зокрема щодо розміру ставок судового збору.

Вищим господарським судом України встановлено, що заявником касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі за подання касаційної скарги.

Згідно пункту 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", зі змінами і доповненнями, в якому зазначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заява, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія ) оплачується судовим збором.

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу заявника касаційної скарги, що документи які підтверджують сплату судового збору подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору (постанова) відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України".

Однак, заявником до касаційної скарги додано копію квитанції № 15841642 від 28.03.2016 у графі "Призначення платежу" якої зазначено: *;101;32582387; Судовий збір, за ап. скарг.;; ТОВ "Електросталь", на ухв. від 25.03.2016 № 905/1162/16, Донецький апеляц. господарський суд;;;.

Таким чином, графа "Призначення платежу" вказаної квитанції не містить відомостей про номер справи та дати оскаржуваної ухвали Донецького апеляційного господарського суду.

З огляду на викладене, копія квитанції № 15841642 від 28.03.2016 надана скаржником, не може вважатися доказом, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Стосовно заявленого скаржником клопотання про звільнення сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В розділі 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, зазначено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В пункті 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України, від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Оскільки відстрочення або звільнення від сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку скаржником не доведено, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення або звільнення скаржника від сплати судового збору.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Відхилити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" про звільнення від сплати судового збору.

Касаційні скарги ТОВ "Електросталь" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 24.11.2016 у справі № 905/1159/16 господарського суду Донецької області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя І. Плюшко

Судді: О. Євсіков

О.Кролевець