ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" лютого 2017 р.Справа № 916/3462/16

За позовом: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Разумовська 10/12";

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Ренесанс";

про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: 1) ОСОБА_1 керівник;

2) ОСОБА_2 довіреність №б/н від 13.09.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність №б/н від 01.02.2017р.

У судовому засіданні було оголошено перерву відповідно до ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Разумовська 10/12" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Ренесанс", в якій просить суд визнати недійсним договір на утримання та експлуатацію будинку, споруд та прибудинкової території №01-08-11 від 01.08.2011р., укладений між ОСББ "Разумовська 10/12" та ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс"; зобовязати останнє здійснити передачу вказаного будинку в управління ОСББ шляхом створення комісії щодо визначення технічного стану обєкта та складання акту приймання-передачі обєкта в управління відповідно до вимог п.2.1 ст.2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009р. №13 з передачею оригіналів усієї документації, визначеної у п.1.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №75 від 17.05.2005р. та п.2.2 ст. 2 Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затверджених вищевказаним наказом №13 від 02.02.2009р., а саме:

1) щодо технічного стану обєкта, в тому числі:

- план земельної ділянки з усіма будинками і спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції топографічного знімання у масштабі 1:5000, 1:2000,1:1000 та 1:500;

- паспорт земельної ділянки;

- технічний паспорт на багатоквартирний житловий будинок;

- проектно-кошторисну документацію та виконані креслення на будинок;

- схеми внутрішньобудинкових мереж холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, опалення, тепло-газо-, електропостачання, тощо;

- акт державної комісії про приймання житлового будинку в експлуатацію;

- акт технічного стану обєкта на момент приймання-передачі;

- акти приймання-передачі жилого будинку в управління;

- виконавчі креслення контурів заземлення;

- паспорти котельного господарства, котлові книги вбудованої котельні;

- паспорти ліфтового господарства;

- кошториси, описи робіт на поточний і капітальний ремонт;

- акти технічних оглядів;

- журнали заявок жителів;

- протоколи вимірювань опору електромереж;

- протоколи вимірювань вентиляції;

- акти виконаних робіт (з 01.08.2011р. по теперішній час);

- журнали обліку в місцях загального користування електро-, водо-, газопостачання;

- документацію по системі пожежогасіння та димовидалення будинку;

2) щодо бухгалтерського обліку, фінансової та передбаченої законодавством звітності за обєктом (з 01.08.2011р. по теперішній час);

3) щодо обліку мешканців багатоквартирного будинку, а також власників, співвласників окремих приміщень будинку, які у ньому не мешкають;

4) щодо правовідносин з юридичними особами та фізичними особами у сфері надання та оплати житлово-комунальних послуг (договори із мешканцями будинку про надання житлово-комунальних послуг, із виробниками про умови надання житлово-комунальних послуг (у разі, якщо особа, що здійснює управління будинком, не є виконавцем цих послуг);

5) щодо планових заходів за попередній та на поточний рік, необхідних для утримання будинку відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та для забезпечення належного технічного стану будівельних елементів, конструкцій та мереж будинку;

6) іншу документацію на будинок.

ОСОБА_1 того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору за подання позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що укладений 01.08.2011р. між ОСББ "Разумовська 10/12" та ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс" договір на утримання та експлуатацію будинку, споруд та прибудинкової території №01-08-11 з боку ОСББ "Разумовська 10/12" в особі одного з колишніх керівників голови правління ОСББ ОСОБА_4 було підписано останньою з перевищенням своїх повноважень.

Так вказує, що в порушення статуту товариства та п. 2 Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, не було скликано загальні збори ОСББ "Разумовська 10/12", на яких могло бути вирішено питання про прийняття спірного будинку на баланс ОСББ, а також зауважує про відсутність відповідного протоколу таких зборів.

Зазначене, на думку позивача, свідчить про те, що на момент підписання спірного договору ОСББ "Разумовська 10/12" не могло розпоряджатися будинком, а ОСОБА_4 не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності на підписання договору.

Між тим, ОСББ "Разумовська 10/12" зазначає, що з огляду на те, що відповідно до п.1.1 та п 1.2 договору завдання щодо надання послуг і калькуляція є істотними умовами договору, то їх відсутність свідчить про відсутність згоди сторін з усіх істотних умов договору та, як результат про неукладення договору.

ОСОБА_1 того, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, також вказує і на те, що спірний договір умисно спрямований на обмеження прав ОСББ "Разумовська 10/12" , оскільки його укладено терміном на 10 років, при цьому п. 7.2.5 договору передбачено, що одностороння відмова від договору допускається лише за умови гибелі майна, зазначеного у п. 1.1 договору.

Між тим, позивач у поданому позові стверджує, що після отримання документів ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «РЕНЕСАНС» почала видавати вищезазначений договір за договір управління майном (будинком) і вчиняти фактичні дії з управління спірним будинком, в тому числі безпідставно вимагати з мешканців будинку грошові кошти під виглядом плати за утримання будинку в довільному, одноособово визначеному, явно завищеному розмірі.

При цьому зауважує, що навіть якщо теоретично припустити, що оспорюваний договір є договором управління майном, то останній у відповідності до вимог ч.2 ст. 1031 ЦК України, не було нотаріально посвідчено, що, фактично, свідчить про те, що договір є нікчемним.

Водночас, ОСББ "Разумовська 10/12"стверджує, що ОСОБА_4 безпідставно передала відповідачу усі належні ОСББ «РАЗУМОВСЬКА 10/12» документи на будинок, зокрема, технічний паспорт на багатоквартирний житловий будинок; проектно-кошторисну документацію зі схемами влаштування внутрішньо будинкових мереж водопостачання, каналізації, центрального опалення, тепло-, газо-, електропостачання, тощо;акти державної комісії про приймання житлового будинку в експлуатацію; паспорти котельного господарства, котлові книги вбудованої котельні; паспорти ліфтового господарства; акти приймання-передачі жилого будинку у разі зміни його власника чи балансоутримувача; кошториси, описи робіт на поточний і капітальний ремонт; акти технічних оглядів; журнали заявок жителів; протоколи вимірювань опору електромереж; протоколи вимірювань вентиляції, які необхідні для управління ним.

Як зауважує позивач, на даний час відповідач продовжує утримувати у себе вищевказані документи, чим перешкоджає здійсненню ОСББ «РАЗУМОВСЬКА 10/12» своїх прав на будинок.

Зазначені обставини і призвели до звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.12.2016 року було порушено провадження у справі №916/3462/16 із призначенням розгляду справи в засіданні суду 13.01.2017р.

Ухвалою суду від 13.01.2017р. зобов'язано Юридичний департамент Одеської міської ради надіслати до суду реєстраційну справу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Разумовська 10/12.

Ухвалою суду від 13.01.2017р., з огляду на незявлення в судове засідання представника відповідача, від якого не надходило клопотання про розгляд справи за його відсутності, невиконання вимог ухвали суду, а також з урахуванням необхідності додаткового витребування та дослідження доказів, розгляд справи було відкладено на 06.02.2017р.

13.01.2017р. до канцелярії суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (т.1 а.с.105-106), згідно якого останній просить суд зупинити провадження у справі №916/3462/16 до набрання законної сили рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/15198/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСББ "Разумовська 10/12" про визнання недійсним рішень загальних зборів товариства від 24.04.2016р. та рішень правління від 17.05.2016р.

В засіданні суду 06.02.2017р. представником позивача було надано клопотання про витребування доказів (т.2 а.с.65), згідно якого останній просить суд витребувати у філії „Інфоксводоканал ТОВ „Інфокс документи, на підставі яких було укладено договір з ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс" на водопостачання та водовідведення по спірному будинку, а також його належним чином завірену копію; витребувати у ПАТ „Одесаобленерго (РЕМ Центральний) документи, на підставі яких було укладено договір з ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс" на постачання електроенергії щодо будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Разумовська, 10/12; витребувати у ПАТ „Одесагаз, ТОВ „Одесагаз-постачання, НАК „Нафтогаз України документи, на підставі яких було укладено відповідні договори з ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс" з належним чином завіреними їх копіями.

В засіданні суду 06.02.2017р. судом розгляд вищевказаних клопотань було залишено відкритим.

Ухвалою суду від 06.02.2017р., з огляду на відсутність у представника відповідача належних повноважень щодо представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Ренесанс" у судовому засіданні, невиконання вимог ухвали суду, а також з урахуванням необхідності додаткового витребування доказів, розгляд справи було відкладено на 13.02.2017р.

08.02.2017р. до канцелярії суду від Юридичного департаменту Одеської міської ради надійшла реєстраційна справа Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Разумовська 10/12.

В судовому засіданні 13.02.2017р. представником позивача було надано письмові заперечення з приводу клопотання про зупинення провадження у справі, поданого представником відповідача (т.2 а.с.147-149), згідно яких останній, заперечуючи проти його задоволення, з урахуванням положень ст. 79 ГПК України, вказує на відсутність правових підстав для такого зупинення, з огляду те, що предмет розгляду вказаних справ зовсім різні та не повязані між собою.

Водночас, представником позивача було надано письмові пояснення по справі (т.2а.с.150-152), згідно яких останній, зазначає, що оспорюваний договір за своєю правовою природою є договором на управління будинком, оскільки, зокрема,

- передбачає можливість укладення ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «РЕНЕСАНС» договорів із відповідними постачальниками послуг, які надаються щодо майна (вода, газ, електропостачання, телекомунікаційні послуги, та інші) (п.2.3.4. Договору);

- передбачає можливість укладення ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «РЕНЕСАНС» договорів на виконання відповідних послуг з третіми особами у випадку, якщо ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «РЕНЕСАНС» не може самостійно надати ту чи іншу послугу, яка зазначена у Калькуляції (п.2.4.5. Договору);

- передбачає необхідність передачі ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «РЕНЕСАНС» майна для надання послуг, зазначених у п.1.1.,1.2 Договору, та підписання акту прийому- передачі майна в експлуатацію (п.8.4. Договору).

При цьому позивач стверджує, що послуги, передбачені п.2.3.4., п.2.4.5. та п.8.4. оскарженого договору, відносяться до послуг з управління будинком та можуть надаватися лише в рамках договору на управління будинком. Відтак, посилаючись на норми ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вважає, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків не є тотожними.

ОСОБА_1 того, вказує, що спірний договір в порушення ч.1 ст.28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.13 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», ані умовам Типового договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затвердженого постановою КМУ від 20.05.2009 року №529, ані умовам Типового договору «Про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд», затвердженого постановою КМУ № 484 від 20.05.2009 року, не відповідає.

Водночас, обґрунтовуючи свою позицію, позивач також зазначає, що, при укладенні спірного договору сторонами не було дотримано вимоги щодо його нотаріального посвідчення, що було передбачено приписами ч. 2 ст. 1031 ЦК України, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин,

Між тим, представником позивача в засіданні суду 13.02.2017р. було надано заяву про витребування доказів (т.2 а.с.153-154), згідно якої останній просить суд витребувати у філії „Інфоксводоканал ТОВ „Інфокс, ПАТ „Одесаобленерго, ПАТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України та у ПАТ „Одесагаз інформацію щодо заборгованості у ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс" станом на 01.02.2017р. щодо наданих послуг вищевказаними субєктами надання послуг.

На думку позивача, вказані докази потрібні для вирішення справи по суті з дотримання принципу законності.

В засіданні суду 13.02.2017р. представником відповідача було надано клопотання щодо застосування до вимог позивача строку позовної давності, та відмову у позові (т.2 а.с.159-160).

Обґрунтовуючи подання вказаного клопотання, відповідач вказує, що початком перебігу строку позовної давності у спірних правовідносинах є саме дата укладення договору, а саме 01.08.2011р., а відтак, звернення позивача до суду з даним позовом лише 13.12.2016р. свідчить про безумовне порушення ним такого строку.

Ухвалою суду від 13.02.2017р. строк розгляду справи за клопотанням представників позивача було продовжено на пятнадцять днів. В засіданні суду 13.02.2017р. оголошено перерву до 20.02.2017р.

В судовому засіданні 20.02.2017р. представником позивача було надано заяву про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності (т.3 а.с.1-3), згідно якої останній зазначає, що позивачем лише на підставі відповіді Департаменту економічного розвитку Одеської міської ради №432/01-41/03 від 01.03.2016р. було отримано матеріали щодо розрахунків та було здійснено ознайомлення з документами, зокрема, зі змістом оскарженого договору.

Відтак вважає, що саме 01.03.2016р. є тією датою, коли ОСББ «РАЗУМОВСЬКА 10/12» ознайомилося зі змістом договору.

Як стверджує позивач, після отримання вказаної інформації 24.04.2016 року було проведено відповідні загальні збори ОСББ «РАЗУМОВСЬКА 10/12», на яких було поставлено питання про відкликання управителя в особі ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «РЕНЕСАНС» та визначено порядок управління будинком, а саме доручено ОСББ «Разумовська 10/12» здійснювати функції управління через свої органи управління.

З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що саме 24.04.2016р. є датою, коли вищий орган управління ОСББ (загальні збори) дізнався про факт укладення оскарженого договору, ознайомився з його текстом та дізнався про порушення ним своїх прав.

Вказаною заявою позивач просить суд в рамках справи №916/3462/16 визнати поважними причини пропущення ОСББ «РАЗУМОВСЬКА 10/12» строку позовної давності, а також поновити йому на строк звернення до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні 20.02.207р. судом залишено без розгляду клопотання позивача від 6.02.2017р.про витребування доказів, з огляду на те, що останній не наполягав на його задоволенні у звязку із тим, що такі документи було надано сторонами в ході розгляду справи.

Водночас, представник позивача також не наполягав на розгляді клопотання про витребування доказів, поданого ним 13.02.2017р., з огляду на те, що у судовому засіданні 20.02.2017р. було встановлено, що витребувані ним докази не стосуються предмету позову.

ОСОБА_1 того, судом відхилено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, з огляду на те, що справи не є пов`язаними між собою та відповідачем не доведено підстав, з яких розгляд даної справи неможливий до вирішення Приморським районним судом м. Одеси справи №522/15198/16-ц.

При цьому судом було наголошено, що питання стосовно клопотання відповідача про застосування строків позовної давності та клопотання позивача про визнання повноважними причин пропуску строків позовної давності, будуть вирішенні судом при вирішенні питання по суті спору.

В засіданні суду 20.02.2017р. під час розгляду справи по суті представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в свою чергу заперечував проти задоволення позову, наполягав на відмові у його задоволенні, з огляду на те, що спірний договір було укладено з дотриманням відповідних вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні 20.02.2017р., з огляду на необхідність додаткового витребування та дослідження доказів, оголошено перерву до 28.02.2017р.

24.02.2017р. до канцелярії суду від представника відповідача надійшло клопотання про залучення ТОВ „Інфокс, ПАТ „Одесагаз та ПАТ „ЕК „Одесаобленерго до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (т.3 а.с.45).

Водночас, 24.02.2017р. до суду від ОСОБА_5 надійшла заява про його вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (т.3а.с.46).

В судовому засланні 28.02.2017р. у задоволенні вищевказаних клопотань судом, з огляду на їх необґрунтованість, було відмовлено.

Представники сторін в засіданні суду 28.02.2017р. підтримали свої правові позиції, що були викладені ними в попередніх судових засіданнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, надані в ході розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст.2 ГПК України господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, юридичних осіб, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на предявлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, субєктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд зясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

При цьому, суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Разумовська 10/12" направлені на визнання недійсним договору на утримання та експлуатацію будинку, споруд та прибудинкової території № 01-08-11 від 01.08.2011р., укладеного між ОСББ "Разумовська 10/12" та ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс" з подальшим зобовязанням останнього здійснити передачу будинку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Разумовська, буд. 10/12, в управління ОСББ шляхом створення комісії щодо визначення технічного стану обєкта та складання акту приймання-передачі обєкта в управління.

Виходячи зі змісту заявлених вимог, суд вважає за необхідне, перш за все, надати правову оцінку вимозі щодо визнання недійсним вищевказаного договору, з приводу чого зазначає наступне.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається з і змісту п. 2 ст.203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності

Відповідно до п. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Як свідчать матеріали справи, 01.08.2011р. між ОСББ "Разумовська 10/12" (Обєднання) та ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс" (Виконавець) було укладено договір на утримання та експлуатацію будинку, споруд та прибудинкової території №01-08-11 (т.1 а.с.78-81), згідно п. 1.1 якого Виконавець зобовязується за завданням Обєднання надавати послуги щодо утримання та експлуатації будинку, споруд та прибудинкової території, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Разумовська, 10/12, а Обєднання надає право Виконавцю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги на умовах цього договору.

Виконавець надає послуги з утримання та експлуатації майна у відповідності з умовами цього договору. Повний перелік послуг, що надаються Виконавцем, їх вартість зазначаються в калькуляції, яка є невідємною частиною цього договору (п.1.2 договору).

Згідно п. 1.3 договору, комунальні послуги (вода, газ, електропостачання та інше) сплачуються мешканцями майна за тарифами, що встановлені для відповідних послуг.

Пунктом 7.1 сторони обумовили, що договір укладено на 10 років та діє з 01.08.2011р. до 01.08.2021р.

Приписами п.п.7.2.4 п. 7.2 встановлено, що дія договору достроково може бути припинена за рішення суду, згідно п. 7.4 договору, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й цей договір.

Відповідно до п. 8.4 договору, майно є переданим Виконавцю для надання послуг, зазначених у п. 1.1,1.2 цього договору з моменту підписання акту прийому-передачі майна в експлуатацію.

Вищевказаний житловий комплекс, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Разумовська, 10/12, було передано 05.08.2011р. Замовником будівництва ПП „Старокінний на баланс ОСББ "Разумовська 10/12" , що підтверджується відповідним актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс (т.1 а.с.82-84).

Як слідує зі спірного договору, його з боку Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Разумовська 10/12" було підписано головою правління вказаного обєднання ОСОБА_4.

При цьому, як вбачається з п.п.4 п. 4.6 розділу 4 статуту ОСББ "Разумовська 10/12" в редакції, чинній на момент укладення вищевказаного договору (т.2 а.с.2-11), до компетенції правління обєднання, зокрема, належить укладання договорів із субєктами підприємництва, які виконують роботи, в тому числі будівельні, надають житлово-комунальні послуги та інші послуги; укладання договорів про утримання та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна обєднання з будь-якою фізичною або юридичною особою або договору управління щодо майна обєднання, здійснення контролю за їх виконанням.

Водночас, як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з ЄДР щодо ОСББ "Разумовська 10/12" (т.1 а.с.56-59), сформованого станом на день укладення договору (на 01.08.2011р.), головою правління була саме ОСОБА_4, яка має право, зокрема, і на підписання договорів.

Таким чином, вказані докази повністю спростовують твердження позивача щодо того, що спірний договір з боку ОСББ "Разумовська 10/12 було підписано особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності та діяла з перевищенням наданих їй повноважень.

Не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і доводи щодо того, що вищевказана особа, підписуючи договір на утримання та експлуатацію будинку, споруд та прибудинкової території № 01-08-11 від 01.08.2011р., діяла не в інтересах ОСББ, а в інтересах відповідача.

Щодо тверджень позивача про те, що оспорюваний договір за своєю правовою природою є договором на управління майном (будинком), суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Визначення управління багатоквартирним будинком наводиться в пункті 8 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" № 417-VIII. За законодавчим визначенням - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов'язків співвласників, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (пункт 2 частини першої статті 1 Закону № 417-VIII).

Згідно частини першої статті 11 вказаного Закону управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 11 Закону N 417-VIII).

ОСОБА_1 того, спеціальним законом, який регулює надання житлово-комунальних послуг, є ОСОБА_6 України "Про житлово-комунальні послуги".

ОСОБА_6 до житлово-комунальних послуг відносить, зокрема, комунальні послуги; послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд.

За таких обставин, суд вважає, що позивач помилково трактує правову природу спірного договору та невірно відносить його до договору на управління майном, оскільки такий договір є договором про надання послуг.

З урахуванням зазначеного висновку суду, посилання позивача на те, що спірний договір у відповідності до положень ч. 2 ст. 1031 ЦК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації є хибним.

Стосовно посилань позивача щодо недійсності договору у звязку із відсутністю завдання щодо надання послуг і калькуляції, які згідно п. 1.1 та п. 1.2 договору є невідємною його частиною, суд зазначає, що відсутність істотних умови відповідно до вимог ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, не є підставою для визнання такого договору недійсним, а може бути підставою для визнання договору неукладеним.

Разом з тим, неукладеність договору може мати місце лише на стадії його укладання, проте, як свідчать матеріали справи, спірний договір було укладено, та він виконувався сторонами. ОСОБА_1 того, матеріали справи містять копію додатку №1 до спірного договору калькуляцію послуг (т.3 а.с.63).

З огляду на викладені висновки, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог щодо визнання недійсним договору на утримання та експлуатацію будинку, споруд та прибудинкової території № 01-08-11 від 01.08.2011р.

ОСОБА_1 того, оцінивши доводи позивача та викладені ним обставини, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як було встановлено судом та вбачається, зокрема, з протоколу №1/2016 від 24.04.2016р. (т.3 а.с.53-61), який було залучено до матеріалів справи після ознайомлення з реєстраційною справою позивача, між сторонами виник конфлікт з приводу неналежного, за думкою позивача, виконання відповідачем своїх обовязків за договором від 1.08.2011р.

При цьому, за змістом цивільного законодавства (ст. 611, 651 ЦК України, тощо), невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним. Вказану позицію також висловлено у п. 2.2. постанови пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Натомість доказів наявності відповідного спору та звернення до суду із таким позовом матеріали справи не містять.

Враховуючи, що вимоги про зобовязання відповідача здійснити передачу спірного будинку в управління ОСББ шляхом створення комісії щодо визначення технічного стану обєкта та складання акту приймання-передачі обєкта в управління відповідно до вимог п. 2.1 ст. 2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009р. № 13 з передачею оригіналів усієї документації, визначеної у п. 1.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №75 від 17.05.2005р. та п.2.2 ст. 2 Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затверджених вищевказаним наказом № 13 від 02.02.2009р., є похідними від вимоги про визнання недійсним договору на утримання та експлуатацію будинку, споруд та прибудинкової території № 01-08-11 від 01.08.2011р., суд доходить висновку про відмову у позові також у цій частині.

Разом з тим, суд наголошує, що ст.13 Закону про ОСББ передбачено право Об'єднання самостійного визначення порядку управління багатоквартирним будинком та його зміни у порядку, встановленому цим Законом та статутом об'єднання.

Як встановлено судом, згідно з п.8 протоколу №1/2016 від 24.04.2016р. співвласниками вирішено відкликати Управителя ТОВ „УК Ренесанс у звязку з неналежним виконанням ним своїх зобовязань і доручити Правлінню вчинити необхідні дії щодо розірвання договору, у тому числі у судовому порядку. Разом з тим, як вже було зазначено судом, ОСББ не зверталося до суду з позовом про розірвання договору, а підставою заявлення вимог про передачу майна, в межах яких суд розглядає даний позов, є недійсність договору від 1.08.2011р., з приводу чого судом було зроблено відповідні висновки.

З приводу відповідних клопотань сторін щодо строків позовної давності, суд зазначає, що згідно до висновків Вищого господарського суду України, викладених у п.2.2. постанови Пленуму №10 від 29.05.2013р., перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен зясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право на охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право та чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише, якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у звязку із спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлення відсутності порушеного права позивача, суд не надає оцінку заявам сторін про застосування строку позовної давності.

Враховуючи відмову в задоволенні позову Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Разумовська 10/12", підстави для покладення на відповідача судових витрат, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 06 березня 2017 р.

Суддя Ю.М. Щавинська