КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2017 р. Справа№ 910/14001/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Смірнової Л.Г.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Матюхін І.В.

за участі представників сторін:

від позивача: Єлтишева С.Л.;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 17.10.2016 року

у справі № 910/14001/16 (Суддя В.О. Демидов)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТМЕНТ

ПРОПЕРТІ ПРОТЕКТЕД"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове

товариство "ДОМІНАНТА"

про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі

49000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року по справі №910/14001/16 у задоволенні позову відмовлено

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року у справі №910/14001/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/87/17 від 06.02.2017 р. справу № 910/14001/16, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року, у зв'язку із перебуванням головуючого судді (судді - доповідача) Ткаченка Б.О. на лікарняному, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2017 р., справу № 910/14001/16 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Баранець О.М., судді: Смірнова Л.Г., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 року прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" до розгляду та порушити апеляційне провадження. Розгляд справи призначено 01.03.2017 року

В судове засідання 28.02.2017 року представник відповідача не з'явився про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача, враховуючи що останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалав даної справи, 08.07.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "НОВА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу №2586 (далі за текстом - договір), предметом якого є майнова відповідальність за пошкодження транспортного засобу "Skoda", д.н.з. НОМЕР_1.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП.

Строк дії договору страхування - з 25.07.2013 року по 24.07.2014 року (розділ 2 договору).

02.08.2013 в с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області відбулася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу "Skoda", д.н.з. НОМЕР_1, та транспортного засобу "ВАЗ 2105", д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_3, який в результаті отриманих травм помер.

В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_2, було пошкоджено.

В матеріалах справи міститься повідомлення про подію із транспортним засобом від 06.08.2013, відповідно до якої страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку у вигляді ДТП, що сталася 02.08.2013, а також заява про виплату страхового відшкодування від 14.10.2014, у якій страховик просив виплатити страхове відшкодування у розмірі 107462,70 грн.

Згідно зі звітом №13/09-AZ16 про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_2, внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, (оцінювач ОСОБА_4, свідоцтво Фонду державного майна України від 25.07.2013 №10100) вартість матеріального битку становить 98 701,08 грн. з урахуванням ПДВ.

На виконання умов договору страхування ПрАТ "СК "НОВА" виплатило страхове відшкодування страхувальнику у розмірі 86033,45 грн. шляхом укладення Угоди №3 про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 26.11.2014 (98 позиція в Додатку №1 до Угоди №3).

02.01.2014 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "НОВА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТМЕНТ ПРОПЕРТІ ПРОТЕКТЕД" було укладено договір про купівлю-продаж боргових зобов'язань, відповідно до додаткової угоди №44 від 07.09.2015 до Додатку №1 якого права щодо стягнення коштів по зазначеному випадку перейшли до позивача.

Матеріали справи містять лист позивача від 04.11.2015 вих. №519/0/3-15 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" з проханням здійснити виплату суми страхового відшкодування в порядку регресу, у відповідь на який відповідач відмовив у здійсненні виплати, посилаючись на п.п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зважаючи на вищевикладене, позивач звернувся з указаним позовом, у якому просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" грошові кошти у розмірі 49000,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ч.1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями, та відповідальність за них (пункт 22 частини першої статті 92 Конституції України).

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. За змістом статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку). Суб'єкти можуть притягатися до адміністративної відповідальності виключно за наявності в їхніх діях складу певного адміністративного порушення (рішення Конституційного суду України № 1-34/2010 від 22.12.10 № 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Представником позивача надано клопотання про долучення до матеріалів справи копиї постанови про закриття кримінальної справи від 07.08.2015 року. Дане клопотання задоволенно колегією суддів, оскільки позивачем доведено неможливість подання даних документі до суду першої інстанції.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 07.08.2015 року водій автомобіля «ВАЗ-2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_3 до моменту зіткнення не гальмував, вирішення питання про технічну можливість для водія автомобіля «Шкода-Практік», державний реєстраційний номер НОМЕР_4, ОСОБА_5 уникнути зіткнення автомобілів шляхом застосування екстреного гальмування, з технічної точки зору, втрачає сенс, так як зменшення швидкості чи навіть повна зупинка автомобіля «Шкода-Практік», державний реєстраційний номер НОМЕР_5, не виключала можливості зіткнення.

З технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП є виїзд автомобіля «ВАЗ-2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3 на частину дороги, яка призначена для зустрічного руху.

На підставі викладеного, у діях водія ОСОБА_3 вбачаються ознаки злочину, передбаченого диспозицією ч. 2 ст. 286 КК України, але враховуючи, що останній загинув в наслідок своїх же протиправних дій, кримінальне провадження підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що гр.. ОСОБА_6 був вмнний в дорожньо-транспортній пригоді та з цього приводу наступає цивільно-правова відповідальність за вчинення матеріальної шкоди.

Цивільно-правова відповідальність гр.. ОСОБА_6 була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА».

Враховуючи дату виплати страхового відшкодування страхувальнику (26.11.2014 року) позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування (01.08.2016 року) в межах строку позовної давності.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року у справі №910/14001/16 скасувати і прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" (02002, м. Київ, вул. Є.Свертюка (М.Раскової), 11, оф. 2, 0) страхового відшкодування у розмірі 49000,00 грн. та 1378,00 грн. судового збору.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" (02002, м. Київ, вул. Є.Свертюка (М.Раскової), 11, оф. 2, 0) 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказів доручити Господарському суду м. Києва.

5. Справу №910/14001/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.Г. Смірнова

Л.Г. Сітайло