ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.02.2017 Справа № 905/172/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Новіковій В.Р.

розглянув у відкритому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом: Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м.Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріуполь-ліфт", м.Маріуполь

про стягнення заборгованості у розмірі 23072,61 грн, пені у сумі 1040,45 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявились

від відповідача: не зявились

Суть спору: Позивач, Департамент міського майна Маріупольської міської ради, м.Маріуполь звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріуполь-ліфт", м.Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 23072,61 грн., пені у сумі 1040,45 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення (будівлі, споруди), що відноситься до комунальної власності м. Маріуполя №6714-Ж від 01.05.2015.

12.01.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Курило Г.Є.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.01.2017 порушено провадження у справі № 905/196/17.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, представника не направляв, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, однак від відповідача 31.01.2017 та 08.02.2017, електронною поштою суду надійшов відзив по справі, в якому зазначено, що на теперішній час ТОВ "Маріуполь-ліфт" ніякої заборгованості за договором №6714-Ж від 01.05.2015 не має, просить розглянути заяву без їх присутності. Суд задовольняє клопотання відповідача. Відповідачем разом з відзивом надані копії платіжних доручень та актів звірки, копії установчих документів.

20.02.2017 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання від 14.02.2017 №36-3218-36.4.1, в якому зазначено, що після відкриття провадження по справі №905/172/17 відповідачем сплачено заборгованість по орендній платі на суму 23072,61 грн. та просить провадження по справі у частині стягнення заборгованості по орендній плати з ТОВ "Маріуполь-ліфт" припинити у звязку з відсутністю предмету спору та стягнути з ТОВ "Маріуполь-ліфт" пеню на суму 1040,45 грн. Позивачем разом з клопотанням надані копія акту звірки та данні з лицевого рахунку відповідача.

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та відповідачем не надано доказів в підтвердження поважності причин неявки його повноважних представників в судове засідання, справа розглядається відповідно до ст.75 ГПК України без явки відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

01.05.2015 між позивачем, Департаментом міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь (орендодавцем) та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Маріуполь-ліфт", м.Маріуполь (орендарем) укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівлі, споруди), що відноситься до комунальної власності м.Маріуполя №6714-Ж (договір оренди).

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні норми містяться в положеннях п.1 ст. 283 Господарського кодексу України

Відповідно до вимог, передбачених статтями 2, 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", правовою підставою користування майном є договір оренди.

Відповідно до п. 1.1. договору оренди на підставі наказу по департаменту міського майна від 15.05.2015 за №112 «Про зміну адреси у договорах оренди та поновлення нарахування орендної плати та послуг за обслуговування ТОВ «Маріуполь-ліфт» орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення (будівлю, споруду), розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 152-а, загальною площею 64,80 кв.м, (перший поверх ЦТП №37) згідно технічного паспорту БТІ для використання під диспетчерський пункт по обслуговуванню ліфтів житлового фонду.

Відповідно до пп. б п.3.2 договору оренди орендатор зобовязаний щомісячно і в повному обсязі вносити отримувачу орендну плату.

Згідно п. 4.2. договору оренди за вказане у п. 1 договору приміщення встановлено розмір орендної плати за базовий місяць (вересень 2013р.) у розмірі 625,03 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оплата проводиться щомісячно, не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним. Орендар зобовязаний отримати рахунок на оплату в бухгалтерії департаменту міського міського майна (п. 4.3 договору оренди).

Додатковою угодою від 01.05.2015 до договору оренди договір оренди доповнено пунктом 4.2.1: «З 01.05.2015 року по 31.12.2015 року встановити розмір пільгової орендної плати за нежитлове приміщення, визначене у п. 1 договору, на підставі рішення Маріупольської міської ради від 27.02.2015 №6/46-5142 «О снижении размера арендной плати физическим и юридическим лицам за арендуемые нежилые помещения» у розмірі 50% від розміру орендної плати, розрахованої відповідно до п. 4.2. цього договору. Пільгова орендна плата встановлена до 31.12.2015. З 01.01.2016 року орендодавець в односторонньому порядку нараховує орендну плату відповідно до 4.2 договору без урахування пільги».

Позивач наполягає, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань зі сплати орендної плати у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за період з жовтня 2013 року по червень 2015 року та з лютого 2016 року по серпень 2016 року у сумі 23072,61 грн., що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Донецької області.

За твердженням відповідача на теперішній час ТОВ "Маріуполь-ліфт" ніякої заборгованості за договором №6714-Ж від 01.05.2015 не має. В якості доказів оплати відповідачем надано копії платіжних доручень: №625 від 16.12.2016 на суму 12134,37 грн. призначення платежу «оплата за оренду за липень-серпень, вересень 2016 за рах. №1443/1 від 17.08.2016 та 05.09.2016, 08.09.2016, без ПДВ», №11 від 12.01.2017 на суму 50250,49 грн. призначення платежу «оплата за оренду за жовтень 2013- червень 2015 за рах. №1443/1 від 13.07.2015 на суму 48909,56 грн. та №1443/1 від 12.06.2015 на суму 1340,93, без ПДВ», №618 від 15.12.2016 на суму 30493,45 грн. призначення платежу «оплата за оренду за лютий-червень 2016 за рах. №1443/1 від 09.03.2015, від 15.04.2016, 10.05.2016, 06.06.2016, 06.07.2016, без ПДВ», та акти звірки взаємних розрахунків за період: 01.01.2017-15.01.2017, який підписано обома сторонами та в якому зазначено, що станом на 15.01.2017 заборгованість відсутня.

В клопотанні від 14.02.2017 №36-3218-36.4.1 позивач підтвердив факт оплати відповідачем заборгованості по орендній платі в сумі 23072,61 грн.

Отже, заборгованість відповідач сплатив за період з лютого по серпень 2016 року в розмірі 7915,81 грн. 15.12.2016 та 16.12.2016, тобто до подачі позову та порушення провадження по справі, що є підставою для відмови в позові.

Відповідно до приписів п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом встановлено, що 12.01.2017 в день порушення провадження по справі відповідачем сплачена заборгованість за період з жовтня 2013 року по червень 2015 року в сумі 15156,80грн., таким чином, оскільки погашення відбулося після звернення із розглядуваним позовом до суду, таке усунення існування предмету спору у зв'язку із його врегулювавнням сторонами зумовлює припинення провадження у справі відповідно до п.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, провадження по справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріуполь-ліфт", м. Маріуполь перед Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь заборгованості з орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення (будівлі, споруди), що відноситься до комунальної власності м. Маріуполя №6714-Ж від 01.05.2015 за період з жовтня 2013 року по червень 2015 року в сумі 15156,80грн. підлягає припиненню.

Крім того, позивачем нарахована пеня за період з 01.07.15 по 14.12.2016 у розмірі 1040,45 грн. по заборгованості з орендної плати за період користування майном в травні 2015 року, червні 2015року, лютому 2016 року, березні 2016 року, квітні 2016 року, травні 2016 року, червні 2016 року, липні 2016 року, серпні 2016 року.

У відповідності до п. 6.3 договору оренди у разі порушення терміну внесення орендної плати з орендаря стягується пеня у розмірі двох облікових ставок Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування штрафних санкцій за прострочення внесення орендної плати припиняється з того дня, коли зобовязання виконані у повному обсязі

Згідно з пунктом 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною першою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

За змістом ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Приписами частини 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено обовязки орендаря, де зазначено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна та ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності.

Однак, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України (14 квітня 2014 року) та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Згідно зі ст. 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном субєктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Зазначена норма права є нормою прямої дії і не потребує додаткового надання сертифіката про засвідчення форс-мажорних операцій.

ОСОБА_1 закон є спеціальним, дія якого поширюється лише на певне коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Маріуполь де проводить свою господарську діяльність відповідач, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та де розташований обєкт оренди.

05.11.2014 Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014 № 1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тар Альянс до Кабінету Міністрів України визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 26.01.2015 у зазначеній адміністративній справі залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р була зупинена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014.

Одночасно, відповідно до ст. 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014 №33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014 року.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014 визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України. Закріплене в ст.7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право на скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном субєктам господарювання, які проводили та/або проводять свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція не може бути ілюзорним та носити декларативний характер.

У відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Маріуполь. Визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування від 17.05.2016 внесено зміни до Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, зокрема, до ст.ст. 4,6,7. ОСОБА_2 набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

ОСОБА_1 про внесення змін до Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції набрав чинності з 08.06.2016.

Статтею 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції в редакції Закону про внесення змін від 17.05.2016 передбачено скасувати суб'єктам господарювання орендну плату за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції в редакції Закону від 17.05.2016 перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 затверджені перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Судом встановлено, що м. Маріуполь Донецької області не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014.

Таким чином, з моменту набрання чинності Законом України Про внесення змін до Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування, тобто з 08.06.2016, відповідач зобовязаний був сплачувати орендну плату за орендоване приміщення у м. Маріуполь.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи Закону України «Про боротьбу з тероризмом», прийнятий на його виконання та виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст. 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та відмовляє в задоволені вимог щодо стягнення пені, нарахованої за несвоєчасну сплату орендних платежів за користування нерухомим майном в травні 2015 року, червні 2015року, лютому 2016 року, березні 2016 року, квітні 2016 року, травні 2016 року та за 7 днів червня 2016 року.

Самостійно здійснивши розрахунок суми пені за період з 01.08.2016 по 14.12.2016 за користування приміщенням з 08.06.2016 по 30.06.2016, за період з 01.09.2016 по 14.12.2016 за користування приміщенням в липні 2016 року, за період з 01.10.2016 по 14.12.2016 за користування приміщенням в серпні 2016 року, суд дійшов висновку, що у цій частині позовні вимоги до відповідача підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню пеня в сумі 252,68 грн.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача оскільки з його вини виник спір.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 47, 49, 75, 77, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріуполь-ліфт", м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 23072,61 грн, пені у сумі 1040,45 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріуполь-ліфт", м.Маріуполь (87554, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, буд. 167, ) на користь Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 25, ) пеню в сумі 252,68 грн., судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Припинити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріуполь-ліфт", м. Маріуполь перед Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь заборгованості з орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення (будівлі, споруди), що відноситься до комунальної власності м. Маріуполя №6714-Ж від 01.05.2015 у сумі 15156,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 28.02.2017 оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.Є. Курило