ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2017 Справа № 905/41/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «ДНЛ Груп»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Корум Донецький Енергозавод»
простягнення 55 200,18 грн

за участю представників:

від позивачаОСОБА_1 - представник за довіреністю
від відповідачане зявились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «ДНЛ Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Донецький Енергозавод» про стягнення основної заборгованості у розмірі 30366,00 грн, інфляційних втрат у розмірі 22702,74 грн та 3% річних у розмірі 2131,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором №ДНЛ-1251 від 06.09.2013 щодо здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов не надав, своїм процесуальним правом не скористався.

Місцезнаходженням відповідача є: 83049, м. Донецьк, вул. Професорів Богословських, 15, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно листа Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 09.11.2016 № 7-14-602 та інформації, що розміщена на офіційному веб-сайті (http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/(documents)/05B89C5B88C05079C2257 D7E002C3293) пересилання поштових відправлень до/з міста Донецьк тимчасово не здійснюється.

Відповідно до пп.3) п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 (з наступними змінами) «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). Підпунктом 4) п.6 вказаного Інформаційного листа передбачено, що за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Господарським судом було розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет інформацію про дату, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується відповідними роздруківками.

Крім того, ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення були надіслані та розміщені на офіційному веб-порталі «Єдиний державний реєстр судових рішень» в мережі Інтернет.

Телефонограми №7 від 13.01.2017 та №36 від 30.01.2017 відповідачу судом не вдалось передати, у звязку з неможливістю встановити зв'язок.

Таким чином, судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду.

Оскільки матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В :

06.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «ДНЛ Груп» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Донецький Енергозавод» (покупець, відповідач) підписано договір №ДНЛ-1251 (далі - Договір).

Як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Донецький Енергозавод» (ідентифікаційний код 37790024) перейменовано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Донецький Енергозавод» (ідентифікаційний код 37790024) (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься в матеріалах справи).

За умовами вказаного Договору постачальник зобовязаний передати в обумовлені даним Договором строки покупцеві продукцію та/або товар, а покупець зобов`язаний прийняти вказаний товар та сплатити за нього узгоджену суму (п. 1.1 Договору).

Кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є складовими і невід`ємними частинами даного Договору (п. 1.2 Договору).

Ціна товару за одиницю та за позиціями вказана у специфікаціях до Договору. Загальна суму даного Договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є складовими і невід`ємними частинами даного Договору (п.4.1 Договору).

07.07.2014 між позивачем та відповідачем підписано Специфікацію №2 до Договору, в якій погоджено найменування, одиницю виміру, кількість та ціну товару, що підлягає поставці, а також строк поставки товару.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на суму 30366,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи видатковою накладною №РН-01270 від 08.07.2014 на суму 30366,00 грн та податковою накладною.

Отримання відповідачем товару, зазначеного у видатковій накладній, підтверджується підписом його представника на зазначеній накладній та довіреністю відповідача на отримання товару від позивача.

Відповідачем жодних заперечень щодо отримання товару від позивача за Договором не надано.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобовязання сторін виникли в порядку статті 11 Цивільного кодексу України з дій юридичних осіб, які в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують зазначені права та обовязки, а укладений між ними правочин за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей 712, 655-697 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України.

До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупцю для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з його особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У статті 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 4.2 Договору розрахунок по даному Договору здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Порядок оплати протягом 30 календарних днів з дати поставки кожної конкретної погодженої в Специфікації партії поставки (п.4.3 Договору).

Таким чином, товар отриманий за видатковою накладною №РН-01270 від 08.07.2014 відповідач зобовязаний був оплатити до 07.08.2014 включно.

Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за Договором виконав належним чином, а саме поставив відповідачу товар на загальну суму 30366,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплату отриманого товару, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 30366,00 грн, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Належних доказів погашення заборгованості станом на час вирішення спору відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за отриманий товар у розмірі 30366,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 22702,74 грн та 3% річних у розмірі 2131,44 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат також є правомірними.

Вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 22702,74 грн підлягають задоволенню за розрахунком позивача перевіреним судом.

Перевіривши розрахунок 3%, здійснений позивачем, суд визнає його невірним, оскільки позивачем невірно визначено початкову дату нарахування 3% за спірною накладною на поставку товару з урахуванням строку настання платежу за вказаною накладною, а саме, замість з 08.08.2014 позивач почав нарахування з 07.08.2014. Крім того, позивачем не враховано, що в 2016 році 366 днів.

За здійсненим судом перерахунком, з урахуванням вищенаведеного, розмір 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача, становить 2126,61 грн.

В іншій частині вимоги позивача про стягнення 3% річних задоволенню не підлягають, у звязку їх з безпідставністю.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У звязку з частковим задоволенням позову, судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Донецький Енергозавод» (83049, м. Донецьк, вул. Професорів Богословських, 15, ідентифікаційний код 37790024) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «ДНЛ Груп» (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 35395547) заборгованість у розмірі 30366 (тридцять тисяч триста шістдесят шість) грн 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 22702 (двадцять дві тисячі сімсот дві) грн 74 коп., 3% річних у розмірі 2126 (дві тисячі сто двадцять шість) грн 61 коп. та судовий збір у розмірі 1377 (одна тисяча триста сімдесят сім) грн 86 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.02.2017

Суддя М.В. Сажнева