КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2017 р. Справа№ 910/17642/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Гончарова С.А.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Винник О.О. - посвідчення № 036704 від 15.12.2015р.

від позивача: Рог О.В. - дов. №225-КМГ-218 від 30.01.2017р.

від відповідача: Корган О.І. - дов. №171 від 15.02.2017р.

від третьої особи: Стецик Н.В. - дов. б/н від 30.12.2016р.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гільдія Нерухомості" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016р.

у справі № 910/17642/16 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 8

в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Центр"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Гільдія Нерухомості"

про повернення земельної ділянки

В судовому засіданні 01.03.2017р. відповідно до ст. ст. 85, 99 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016р. заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 8 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Центр" про повернення земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач без оформлення передбачених ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України документів займає та використовує земельну ділянку площею приблизно 0,17 га, що розташована по пр-ту Перемоги, 133 у Святошинському районі міста Києва (обліковий код ділянки 75:187:044) для експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу та газозаправного пункту. Рішення стосовно відведення вказаної земельної ділянки за поданням Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Київська міська рада не приймала, документи, що посвідчують право оренди (власності) земельною ділянкою у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не зареєстровані. Факт використання відповідачем земельної ділянки площею приблизно 0,17 га, що розташована по пр-ту Перемоги, 133 у Святошинському районі міста Києва без правовстановлюючих документів підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 06.09.2016р. №16-1492-08 Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2016р. у справі №910/17642/16 позов задоволено повністю.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Мотто Центр" повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,17 га, що розташована по пр-ту Перемоги, 133 у Святошинському районі м. Києва (обліковий код земельної ділянки 75:187:044), привівши земельну ділянку у придатний для використання стан.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гільдія Нерухомості" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими.

Зокрема ТОВ «Гільдія нерухомості» посилається на те, що воно є власником автозаправної станції за спірною адресою, яка передана в оренду відповідачеві до 31.12.2016р. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, спірна земельна ділянка надана ТОВ «Гільдія нерухомості» для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу, у зв'язку з чим наявність договору оренди нерухомого та рухомого майна за спірною адресою свідчить про відсутність факту самовільного використання ТОВ «Мотто Центр» земельної ділянки за вказаною адресою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу третьої особи 16.12.2016р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2016р. колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 15.02.2017р.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач також звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, які місцевий господарський суд визнав встановленими.

Апелянт посилається на те, що ТОВ «Мотто Центр» орендує АЗС за адресою пр.Перемоги,133 в м.Києві у ТОВ «Гільдія нерухомості» на підставі договору оренди АЗС №3-14 від 01.11.2014р., не забудовувало спірну земельну ділянку, а тому не може бути суб'єктом зобов'язання приведення земельної ділянки у придатний до використання стан.

Одночасно зазначає, що ухвалене рішення порушує права власника АЗС - ТОВ «Гільдія нерухомості», яке не було залучено до участі у справі в суді першої інстанції, не зважаючи на те, що в Акті обстеження земельної ділянки від 06.09.2016р. зазначено, що спірна земельна ділянка на підставі технічного звіту обліковується за ТОВ «Гільдія нерухомості», про що було відомо прокурору та позивачеві на момент звернення з даним позовом до суду.

Поспішне вирішення справи судом першої інстанції, без дотримання вимог чинного законодавства, призвело до нівелювання основного принципу правової держави щодо непорушності права приватної власності.

Згідно пп. 2.3.44. п. 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Центр" у справі №910/17642/16 передано раніше визначеному автоматизованою системою складу суду: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2016р. колегією суддів у визначеному складі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Центр" прийнято до провадження, об'єднано в одне апеляційне провадження з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гільдія Нерухомості" та призначено до розгляду на 15.02.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017р. залучено до участі у справі №910/17642/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гільдія Нерухомості", згідно ст. 69 ГПК України строк розгляду спору продовжено, у відповідності до ст. 77 ГПК України у справі оголошено перерву на 01.03.2017р.

Представник третьої особи в судовому засіданні апеляційної інстанції 01.03.2017р. підтримав як апеляційну скаргу відповідача, так і свою апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 01.03.2017р. підтримав як апеляційну скаргу третьої особи, так і свою апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Представники прокуратури та позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 01.03.2017р. заперечували проти доводів апеляційних скарг третьої особи та відповідача, просили залишити їх без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі звернення Київської місцевої прокуратури № 8 від 23.08.2016р. № 43-6231 вих-16 посадовою особою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_7 було проведено обстеження земельної ділянки, що розташована по пр-ту Перемоги, 133 у Святошинському районі міста Києва, код ділянки 75:187:044, за результатами якого був складений акт обстеження земельної ділянки від 06.09.2016р. № 16-1492-08.

З акту від 06.09.2016р. № 16-1492-08 вбачається, що під час обстеження земельної ділянки за вказаною адресою було встановлено, що земельна ділянка (обліковий код: 75:187:044) на просп. Перемоги, 133 у Святошинському районі м.Києва на підставі технічного звіту обліковується за ТОВ "Гільдія Нерухомості". Під час обстеження земельної ділянки встановлено, що земельна ділянка орієнтовною площею 0,17 га використовується Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Центр" для експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу та газово - заправного пункту. За поданням Департаменту земельних ресурсів рішення щодо передачі зазначеної земельної ділянки у користування (власність) Київська міська рада не приймала. Документи, що посвідчують право власності чи користування на земельну ділянку у Департаменті земельних ресурсів не зареєстровані.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач користується земельною ділянкою на просп. Перемоги, 133 у Святошинському районі м Києва без достатніх правових підстав, чим порушує інтереси держави, зокрема, Київської міської ради, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 06.09.2016р. № 16-1492-08.

Одночасно суд дійшов висновків про зобов'язання відповідача привести земельну ділянку у придатний для використання стан, а точніше у попередній стан, що включає у себе знесення будинків, будівель і споруд за власний кошт.

Однак колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду, вважає їх помилковими виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту акту обстеження земельної ділянки від 06.09.2016р. № 16-1492-08, обстеження проведено посадовою особою Департаменту земельних ресурсів у відповідності до "Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві", затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003р. № 16/890, за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до п.п. 9 п. 3.1. "Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві", затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003р. №16/890, Головне управління при здійсненні самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, проводить обстеження земельних ділянок щодо їх використання землекористувачами та складає відповідні акти обстеження земельних ділянок для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок.

Тобто метою складання таких актів є обстеження земельних ділянок для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок.

У свою чергу, п. 6.1 та п. 6.2. зазначеного Положення визначено, що Головне управління після виявлення порушень земельного законодавства складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та дає вказівку про необхідність усунення порушень земельного законодавства.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та вказівка про необхідність усунення порушень земельного законодавства складаються у двох примірниках, один з яких видається особі, яка вчинила порушення земельного законодавства, або направляється їй поштою.

В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства зазначаються:

- номер акта перевірки;

- прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, щодо яких проводиться перевірка, та їх адреси або місцезнаходження;

- прізвище, ім'я, по батькові та посада працівника Головного управління, який здійснює перевірку;

- дата та підстави проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства;

- дані про земельну ділянку (місце розташування, розмір, цільове призначення, наявність документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою, та інші дані);

- виявлені порушення земельного законодавства;

- пояснення фізичної, юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства.

Таким чином, у відповідності до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві, у випадку виявлення порушень норм земельного законодавства мав бути складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, у якому повинні міститись пояснення фізичної, юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства, натомість посадовою особою Департаменту земельних ресурсів було складено акт обстеження земельної ділянки, який не містить вказаних пояснень.

Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає наданий прокурором акт обстеження земельної ділянки від 06.09.2016р. №16-1492-08 як належний та допустимий доказ самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення порушує права власника АЗС - ТОВ «Гільдія нерухомості», яке не було залучено до участі у справі в суді першої інстанції, не зважаючи на те, що в Акті обстеження земельної ділянки від 06.09.2016р. зазначено, що спірна земельна ділянка на підставі технічного звіту обліковується за ТОВ «Гільдія нерухомості», про що було відомо прокурору та позивачеві на момент звернення з даним позовом до суду.

Отже, ТОВ «Гільдія Нерухомості» не приймало участь у розгляді справи у суді першої інстанції, відповідно не могло скористатися правом на подання доказів Господарському суду міста Києва.

З огляду на викладене, не подання доказів суду першої інстанції не залежали від ТОВ «Гільдія Нерухомості», а тому долучені останнім докази до апеляційної скарги приймаються колегією суддів у відповідності до ст.101 ГПК України та враховуються при прийнятті постанови у даній справі.

Як вбачається з Витягу про державну реєстрацію прав №28272858 від 07.12.2010р., ТОВ «Гільдія Нерухомості» є власником будівлі АЗС №29 (літ.А) загальною площею 20,0 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 133 (а.с.63).

29.12.2010р. Київською міською радою видано третій особі дозвіл №Д-5292 на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку за адресою: м. Київ, Святошинський р-н, проспект Перемоги, 133, вид землекористування - оренда на 10 років, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу, орієнтовний розмір 0,288 га (а.с.64).

05.11.2013р. затверджено проект землеустрою №ПЗВ-0056 (до справи Д-5292) щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Гільдія Нерухомості» для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 133 у Святошинському районі м.Києва (а.с.65).

Згідно витягу №НВ-013 від 31.10.2013р. з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка за адресою: м. Київ, проспект Перемоги 133, кадастровий номер :75:187:0044, площею 0,1738 га, обліковується за ТОВ «Гільдія Нерухомості» для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу (а.с. 66).

01.11.2014р. між ТОВ «Гільдія Нерухомості» (Орендодавець) та ТОВ «Мотто Центр» (Орендар) укладено договір оренди №3-14, відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування нерухоме та рухоме майно, перелік якого визначено у Додатку №1, що є невід'ємною частиною даного Договору, зокрема, будівлю АЗС №29, пр-т Перемоги, 133-А (а.с. 67-71).

Крім того, разом з будівлею АЗС були передані ПРК, резервуари, АБП, вбиральня, електролічильник, мірник 50л. №5671 (а.с.72).

Майно, яке передається в оренду, розташоване за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 133-А. (п.1.2. Договору).

Майно, що орендується, надається орендарю для здійснення господарської діяльності останнього в межах функціонального призначення майна. Функціональне призначення майна - для зберігання та відпуску нафтопродуктів (п.п. 2.1. 2.2. Договору).

Одночасно з правом користування нерухомим та рухомим майном, визначеним додатком №1, що є невід'ємною частиною даного договору, орендарю надається право користування земельною ділянкою, на якій розташоване майно, необхідній для забезпечення належної експлуатації майна та досягнення мети оренди (ст.796 ЦК України).

Згідно п. 4.2. Договору оренди № 3-14 від 01.11.2014р., з урахуванням умов Додаткової угоди №1 від 30.10.2015р. до Договору, термін оренди становить до 31.12.2016р.

Відповідно до акту приймання-передачі від 01.11.2014р. до Договору оренди № 3-14 від 01.11.2014р. майно автозаправної станції передано у користування Відповідачу по справі.

Договір оренди №3-14 від 01.11.2014р. та Додаткова угода №1 від 30.10.2015р. підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені печатками підприємств, є чинними, під сумнів сторонами у справі не ставились, доказів визнання їх недійсними матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 796 ЦК України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець.

Колегія суддів зазначає, що земельна ділянка (обліковий код 75:187:044), орієнтовною площею 0,17 га по просп. Перемоги, 133 у Святошинському районі м.Києва, про що зазначено в акті обстеження земельної ділянки №16-1492-08 від 06.09.2016р., та земельна ділянка кадастровий номер :75:187:0044 в м.Києві, Святошинський р-н, проспект Перемоги, 133, про що зазначено у Витягу №НВ-013 від 31.10.2013р. з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, є однією і тією ж земельною ділянкою, яка обліковується за ТОВ «Гільдія Нерухомості».

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Згідно ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1 ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Частиною 2 ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Пунктом 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015р., встановлено, що для державної реєстрації права власності на сформовану земельну ділянку в порядку відведення земельної ділянки із земель державної та комунальної власності подається рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (в разі підготовки лотів до проведення земельних торгів).

Частинами 8, 9 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Таким чином, згідно із законодавством України право на землю реалізується шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Визначений законодавством порядок набуття права на землю передбачає, зокрема, отримання заявником дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішення компетентного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також про передання у власність чи користування (оренду) визначеної земельної ділянки заявникові, та отримання документів, що посвідчують права заявника на визначену земельну ділянку. Усі перелічені документи можуть свідчити або про вжиття особою заходів до оформлення права на земельну ділянку або про завершення оформлення такого права в установленому законодавством порядку.

Враховуючи положення чинного законодавства України та наведені обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором не доведено порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а факт користування відповідачем земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на земельну ділянку, яка обліковується за третьою особою, яка в свою чергу надала відповідачеві в оренду належне їй на праві власності майно, в тому числі і будівлю АЗС, розташовану на спірній земельній ділянці, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільне її зайняття, та задоволення позовних вимог прокурора.

При цьому колегія суддів звертає увагу на безпідставність заявлених вимог прокурора про зобов'язання ТОВ «Мотто Центр» привести спірну земельну ділянку у придатний для використання стан, що фактично передбачає знесення будівлі АЗС, яка належить на праві власності третій особі - ТОВ «Гільдія Нерухомості».

Згідно ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги третьої особи та відповідача з підстав, викладених у них, підлягають задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016р. у справі № 910/17642/16, прийняте із невірним застосуванням норм матеріального права, без з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи, підлягає скасуванню, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 103 ГПК України, з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ст. 49 ГПК України у зв'язку із задоволенням апеляційних скарг третьої особи та відповідача, судові витрати за подання апеляційних скарг покладаються на Прокуратуру міста Києва, яка на даний час є розпорядником бюджетних коштів щодо сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гільдія Нерухомості" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016р. у справі №910/17642/16 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016р. у справі №910/17642/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

4.Стягнути з Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гільдія Нерухомості" (43010, м.Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38, ) 1 515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5.Стягнути з Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Центр" (04116, м. Київ, вул. В. Василевської, 7, оф. 617, ) 1 515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

7.Матеріали справи №910/17642/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

С.А. Гончаров