ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2017 р. Справа № 921/610/16-г/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 від 06.01.2017

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2016

у справі № 921/610/16-г/14

за позовом ОСОБА_3, смт. Залізці, Зборівський район, Тернопільська область,

до відповідача ОСОБА_4 малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Залозецький цегельний завод», Зборівський район, Тернопільська область,

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, м. Львів,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, м. Сокаль

про визнання недійсними рішень загальних зборів,

представники сторін:

- від позивача ОСОБА_6,

- від відповідача ОСОБА_7,

- від третьої особи-1 не зявився,

- від третьої особи-2 не зявився.

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України сторонам розяснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2016 у справі № 921/610/16-г/14 (суддя Руденко О.В.) позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників ОСОБА_4 малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю (надалі СМП ТзОВ) «Залозецький цегельний завод», які оформлені протоколом №2 від 10.07.2010.

Оскаржуване рішення ґрунтується на наступному:

1) з наданих сторонами доказів та з матеріалів реєстраційної справи СМП ТзОВ «Залозецький цегельний завод» неможливо встановити наявність кворуму на загальних зборах учасників товариства 10.07.2010 перед проведенням зборів не здійснювалась реєстрація учасників, а протокол загальних зборів містить відомості лише про те, що на зборах були присутні 16 учасників, які володіють в сукупності 88,63%, без зазначення того, хто саме був присутній; чи здійснював повноваження особисто чи через представників і т.п. Додатково, судом було встановлено, що арифметичний підрахунок часток 16-ти учасників за будь-яких варіантів не становить 88,63 відсотка;

2) відомості, які містяться в протоколі загальних зборів учасників товариства №2 від 10.07.2010 містять цілий ряд невідповідностей фактичним обставинам, установчим документам та законодавчим вказівкам;

3) позивач не був повідомлений про дату, час та місце проведення спірних позачергових зборів, що, в свою чергу, потягнуло за собою порушення його корпоративних прав, оскільки останній був позбавлений можливості брати участь в управлінні господарським товариством, зокрема, знайомитися з порядком денним і належним чином підготуватися до його розгляду, впливати на прийняття рішень, реалізувати своє переважне право на придбання часток у осіб, які вибули з числа учасників ТзОВ, обирати органи управління юридичної особи, тощо.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. Скаржник зазначив, що: 1) протокол №2 від 10.07.2010 містить усі необхідні відомості щодо складу зареєстрованих на зборах учасників, розміру їх часток із зазначенням кількості голосів, які має кожен учасник, підписаний головою і секретарем зборів та, на думку скаржника, є належним та допустимим доказом, який підтверджує наявність кворуму на вказаних загальних зборах; 2) судом не взято до уваги пояснення ОСОБА_2, який був присутній на спірних зборах, підтверджував факт їх проведення на території цегельного заводу, присутність на них 16 учасників товариства, в тому числі і ОСОБА_3; 3) позивач не могла змінити результат голосування на загальних зборах, оскільки на момент прийняття оскаржуваних рішень їй належала частка в статутному капіталі в розмірі 1,12%.

ОСОБА_3 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечила доводи та вимоги апеляційної скарги, просила відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивач, зокрема, наголосила на тому, що внаслідок її неповідомлення про спірні збори, вона була позбавлена можливості реалізувати свої правомочності, надані їй законом та статутними документами, а саме: позбавлено можливості ознайомитися з питаннями порядку денного і належним чином підготуватися до їх розгляду, позбавлено можливості донести до відома інших учасників та реалізувати своє переважне право на купівлю частки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 а також взяти участь в призначенні нового директора. Також вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо неможливості встановити наявність кворуму на спірних загальних зборах учасників товариства.

Відповідач та третя особа-1 вимог ухвали суду від 16.02.2017 не виконали та не подали відзиву та письмових пояснень на апеляційну скаргу. ОСОБА_8 цього, скаржник та третя особа-2 не забезпечили явку своїх представників в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду.

27.02.2017 до суду надійшло клопотання від ОСОБА_5 (третьої особи-2) про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні 27.02.2017 відповідач просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи наявно достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті та на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представників скаржника та третьої особи-2.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

Відповідно до п.1.2 та 4.2 статуту СМП ТзОВ «Залозецький цегельний завод», зареєстрованого 18.03.2009 державним реєстратором Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області під реєстраційним номером №1000607 та чинного станом на 10.07.2010 (а.с. 92-104), засновниками (учасниками) товариства є 26 фізичних осіб, серед яких 23 особи володіють частками в розмірі 1,12% статутного капіталу (в тому числі і ОСОБА_3В.), 1 особа в розмірі 3,12% статутного капіталу, 1 особа в розмірі 6,24% статутного капіталу та ще 1 особа в розмірі 67,5% статутного капіталу.

10.07.2010 відбулись загальні збори учасників СМП ТзОВ «Залозецький цегельний завод», рішення яких оформлені протоколом №2 від 10.07.2010 (а.с. 88-90).

До порядку денного загальних зборів було включено наступні питання: 1) розгляд заяв ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про вихід зі складу засновників; 2) введення в склад засновників нових членів; 3) затвердження статуту товариства в новій редакції; 4) призначення директора товариства.

У протоколі зборів вказано про присутність на них 16 учасників, проте не зазначено, які саме учасники товариства присутні та відсутні та якими частками у статутному капіталі володіють присутні учасники. З самого змісту протоколу вбачається, що: 1) всі рішення на загальних зборах приймались одноголосно, 16-ма учасниками, які володіють 88,63% голосів; 2) під час проведення загальних зборів з приводу питань порядку денного виступали ОСОБА_9 та ОСОБА_8

В результаті проведення вказаних зборів було прийнято рішення про: 1) виведення зі складу засновників товариства ОСОБА_8 та ОСОБА_9; 2) введення в склад засновників товариства ОСОБА_2 з часткою в статутному фонді 66950 грн., що становить 71,83 % статутного фонду; 3) затвердження статуту товариства в новій редакції; 4) призначення на посаду директора товариства ОСОБА_2 та доручення йому провести державну реєстрацію статуту товариства в новій редакції.

Вказаний протокол підписаний головою зборів ОСОБА_9 та секретарем зборів ОСОБА_10 та містить печатку підприємства.

В матеріалах справи відсутні: 1) будь-які докази повідомлення учасників товариства про проведення зборів 10.07.2010; 2) реєстр учасників товариства, присутніх на загальних зборах 10.07.2010.

В подальшому, позивач звернулася до Господарського суду Тернопільської області із позовом до СМП ТзОВ «Залозецький цегельний завод» у даній справі, вважаючи, що рішення загальних зборів учасників від 07.07.2016 прийняті всупереч вимогам Закону України «Про господарські товариства» та статуту товариства і підлягають визнанню недійсними у зв'язку з відсутністю кворуму при проведенні зборів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на момент проведення спірних загальних зборів), загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Згідно п. 9.6 статуту товариства, збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (їх представники), що володіють у сукупності більш як 60% голосів.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів. Аналогічні положення містяться в п.9.8 статуту товариства.

Як було зазначено вище, з протоколу №2 від 10.07.2010 загальних зборів учасників СМП ТзОВ «Залозецький цегельний завод» неможливо встановити, які саме учасники товариства були присутні на загальних зборах та якими конкретно частками у статутному капіталі вони володіли.

Передбачений ч. 2 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» та п.9.8 статуту товариства реєстр учасників зборів із зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, відповідач, на вимогу надати документи, на підставі яких проводились спірні загальні збори та документи оформлені під час та за наслідками їх проведення, надав лише протокол №2 від 10.07.2010 загальних зборів учасників СМП ТзОВ «Залозецький цегельний завод». При цьому він зазначив, що попереднім директором товариства (ОСОБА_2О.) такі документи новому директору передані не були. Протокол спірних загальних зборів був отриманий підприємством у Зборівській районній адміністрації Тернопільської області, де знаходиться реєстраційна справа підприємства. Інші документи, що стосуються спірних загальних зборів, зокрема, реєстр присутніх учасників, в реєстраційній справі відсутні (а.с. 63).

Треті особи таких документів також не надали. При цьому, третя особа-2 зазначила, що протокол №2 від 10.07.2010 є достатнім доказом, який підтверджує наявність кворуму на таких зборах (а.с. 83-84).

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Пунктом 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення», рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Дослідивши протокол №2 від 10.07.2010, колегія суддів вважає його неналежним доказом наявності кворуму на спірних загальних зборах, оскільки таким, відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» та п.9.8 статуту товариства є реєстр учасників зборів із зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. ОСОБА_8 того, вказаний протокол не може вважатись опосередкованим доказом наявності кворуму, оскільки з його змісту неможливо встановити, які саме учасники товариства були присутні на загальних зборах та якими конкретно частками у статутному капіталі вони володіли.

Судова колегія погоджується із місцевим господарським судом, що в результаті арифметичного підрахунку суми часток 16 учасників товариства за будь-яких варіантів їхньої участі на спірних загальних зборах, загальна кількість їх голосів не може становити 88,63 відсотки (відповідна сума складає 84,3%, 86,3%, або 89,42%). Вказане додатково спростовує покликання скаржника на те, що протокол спірних загальних зборів підтверджує наявність кворуму, а саме присутність на цих зборах учасників, які сукупно володіли 88,63 % голосів.

Відповідно до п.п. 17, 18 постанови пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону України «Про господарські товариства»).

Аналогічні роз'яснення містяться також у п.2.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016, відповідно до якої під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму.

Зважаючи на вищевказані положення чинного законодавства та статуту товариства, колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду про неможливість встановити наявність кворуму на загальних зборах учасників СМП ТзОВ «Залозецький цегельний завод», які відбулись 10.07.2010, у звязку з чим рішення, прийняті на цих зборах, підлягають визнанню недійсними.

Згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснювати відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства. Право учасника товариства на управління товариством передбачене також ст. 116 ЦК України та ст.88 ГК України.

Згідно ст.61 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Пунктами 9.12, 9.13, 9.14 статуту СМП ТзОВ «Залозецький цегельний завод» передбачено, що збори учасників скликаються головою товариства не рідше, ніж двічі на рік; позачергові збори учасників скликаються головою, якщо цього вимагають інтереси товариства в цілому; позачергові збори учасників можуть скликатись за вимогою виконавчого органу, ревізійної комісії, або на вимогу учасників, що володіють загалом більше 20 % голосів. Про проведення зборів учасників товариства, учасники товариства повідомляються в письмові або усній формі із зазначенням часу, місця проведення та порядку денного. Порядок денний розсилається не пізніше, ніж за 20 днів до початку зборів.

Матеріали справи не містять доказів, з яких би вбачалось, хто ініціював проведення спірних загальних зборів учасників товариства, чи були повідомлені всі учасники товариства про їх скликання (в тому числі ОСОБА_11Г.), чи було надіслано учасникам товариства порядок денний зборів (в тому числі ОСОБА_11Г.). Зважаючи на це, колегія суддів дійшла висновку про те, що загальні збори учасників СМП ТзОВ «Залозецький цегельний завод» 10.07.2010 були скликані з порушенням положень Закону України «Про господарські товариства» та статуту товариства.

В свою чергу, це потягнуло за собою порушення корпоративних прав ОСОБА_3, яка була позбавлена можливості брати участь в управлінні господарським товариством, знайомитися з порядком денним зборів, впливати на прийняття рішень зборів, реалізувати своє переважне право на придбання часток у осіб, які вибули з числа учасників товариства, обирати органи управління юридичної особи, тощо.

Хоча, вказані порушення не є безумовними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, однак колегія суддів вважає за необхідне врахувати їх в сукупності з вищезазначеною безумовною підставою, а саме неможливістю встановити наявність кворуму на загальних зборах.

При прийнятті даної постанови колегія суддів також звертає увагу на те, що спірні загальні збори проводились 10.07.2010 і на них, серед інших питань, вирішувались питання про розгляд заяв ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про їх вихід зі складу учасників товариства. Однак наявні в матеріалах справи заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про вихід зі складу учасників товариства датовані та нотаріально посвідчені лише 30.07.2010 (а.с. 86, 87), а відтак розглядатися на спірних зборах не могли.

Інші доводи скаржника є документально необґрунтованими та не беруться колегією суддів до уваги.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст.49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2016 у справі №921/610/16-г/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в Господарський суд Тернопільської області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Л.С. Данко