РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2017Справа №910/22984/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»
доПриватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»
провідшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16 105, 92 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Прохорова О.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:Стеценко Т.М. - представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (надалі - ПрАТ «АСК «Інго Україна») звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (надалі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16 105, 92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що - ПрАТ «АСК «Інго Україна» на підставі Договору страхування № 250521241.15 від 10.12.2015р. внаслідок настання страхової події дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки ЗІЛ, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс серії АЕ 7927497), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.12.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 03.02.2017 р., а також зобов'язано Моторно (транспортне) страхове бюро України, надіслати на адресу господарського суд міста Києва поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за АЕ 7927497 - для приєднання до матеріалів справи.

29.12.2016 р. від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по полісу обов'язкового страхування АЕ 7927497.

03.02.2017 р. представник позивача звернувся до суду із клопотанням на підставі ст. 69 ГПК України про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів.

В судовому засіданні 03.02.2017 р. представник позивача наполягав на позовних вимогах, просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання 03.02.2017 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у матеріалах позовного провадження відсутня постанова Яремчанського міського суду Івано-Франківської області по справі № 354/374/16-п про адміністративне правопорушення, громадянина України ОСОБА_4 від 20.06.2016 р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.02.2017 р. суд з метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, задовольнив клопотання позивача про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів, витребував у Яремчанського міського суду Івано-Франківської області постанову по справі № 354/374/16-п про адміністративне правопорушення, громадянина України ОСОБА_4 від 20.06.2016 р., та створюючи сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження відклав розгляд справи на 24.02.2017 р.

24.02.2017 р. через відділ діловодства та документообігу господарського суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вказав що страховий платіж по полісу обов'язкового страхування АЕ 7927497 надійшов на адресу відповідача 10.06.2016 р., у зв'язку із чим вказує що станом на дату ДТП 04.06.2016 р. поліс чинності не набув. Також, відповідач вказує на відсутність в матеріалах справи постанови про адміністративне правопорушення, громадянина України ОСОБА_4

Представник позивача у судовому засіданні 24.02.2017 р. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.02.2017 р. позов не визнав, надав усні пояснення по справі.

В судовому засіданні 24.02.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2015 р. між ПрАТ «АСК «Інго Україна» (страховик) та ТОВ «Перша Лізингова компанія» (страхувальник) укладено Договір страхування 250521241.15 (надалі - Договір).

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем за договором є страхувальник.

04.06.2016 р. у м. Яремчі с. Поляниця сталося ДТП за участі застрахованого автомобіля марки Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, а саме: ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки ЗІЛ, реєстраційний номер НОМЕР_2, здійснив наїзд на автомобіль марки Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 93006671.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до листа № 354/374/16-п/5041/2016 від 29.09.2016 р. Яремчанського міського суду Івано-Франківської області повідомлено позивача, що згідно постанови від 20.06.2016р. по справі № 354/374/16-п про адміністративне правопорушення, громадянина України ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КпАП України, яке мало місце 04.06.2016р. в с. Поляниця і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до висновку № 174 від 17.06.2016 р. експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП склала 19 654, 80 грн.

Згідно рахунку на оплату № 4018 від 06.06.2016 р. виставленого ТОВ «Велет Авто» страхувальнику ТОВ «Перша Лізингова компанія» вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 16 105, 92 грн., сума ПДВ 3 221, 18 грн., а всього 19 327, 10 грн.

На підставі заяви власника застрахованого транспортного засобу - автомобіля Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, про виплату страхового відшкодування ПрАТ «АСК «Інго Україна», виконуючи свої зобов'язання за Договором, сплатило ТОВ «Велет Авто» суму страхового відшкодування в розмірі 16 105, 92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6745 від 09.09.2016 р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до ПрАТ «АСК «Інго Україна» перейшло в межах суми 16 105, 92 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 93006671, вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки ЗІЛ, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_4 та знаходився під його керуванням, вина якого у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Відповідно до листа № 354/374/16-п/5041/2016 від 29.09.2016 р. Яремчанського міського суду Івано-Франківської області повідомлено позивача, що згідно постанови від 20.06.2016 р. по справі № 354/374/16-п про адміністративне правопорушення, громадянина України ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-4 КпАП України, яке мало місце 04.06.2016р. в с. Поляниця і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Разом із цим, суд відзначає, що постанова у адміністративній справі чи вирок у кримінальній справі не є єдиними документами, що можуть підтверджувати вину особи, яка спричинила ДТП.

Такими документами в залежності від обставин справи можуть бути: ухвала про відмову у відкритті кримінального провадження, постанови про закриття кримінального провадження чи справи про адміністративне правопорушення, повідомлення про ДТП («європротокол») тощо.

Отже, сама по собі відсутність постанови про притягнення винної у скоєнні ДТП особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності не може бути достатньою підставою для відмови в позові.

При цьому, ухвалою господарського суду м. Києва по справі № 910/22984/16 від 03.02.2017р. витребувано у Яремчанського міського суду Івано-Франківської області постанову по справі № 354/374/16-п про адміністративне правопорушення, громадянина України ОСОБА_4 від 20.06.2016 р., проте Яремчанським міським судом Івано-Франківської області відповіді на ухвалу суду від 03.02.2017 р. н надано.

Одночасно, із наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 93006671, вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки ЗІЛ, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_4 та знаходився під його керуванням, вина якого у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи, оскільки зворотного суду не доведено.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ЗІЛ, реєстраційний номер НОМЕР_2, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно із полісом АЕ 7927497 строк дії якого з 01.06.2016 р. по 31.05.2017 р., що підтверджено відповіддю МТСБУ, яка надійшла на запит суду.

Суд критично ставиться до посилання відповідача, що страховий платіж по полісу обов'язкового страхування АЕ 7927497 надійшов на адресу відповідача 10.06.2016 р., у зв'язку із чим вважає відповідач, що станом на дату ДТП 04.06.2016 р. поліс чинності не набув, з огляду на таке.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Як вбачається із інформації з єдиної централізованої бази даних Моторно (транспортного) страхового бюро України по полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за АЕ 7927497, датою початку дії полісу встановлено - 01.06.2016 р.

Оскільки відповідачем в обґрунтування своїх доводів доказів не надано, суд приймає до уваги інформацію про поліс АЕ 7927497 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів надану МТСБУ, згідно якої датою початку дії полісу встановлено - 01.06.2016 р.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик цивільно-правової відповідальності є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним Договором (поліс АЕ 7927497) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 100 000, 00 грн., франшиза - 2 000, 00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 16 105,92 грн.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 вказаного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Позивач заявою на виплату страхового відшкодування вих. № 08882 від 10.10.2016 р. звернувся до відповідача з проханням відшкодувати у порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП.

Втім, відповідач відповіді на вимогу не надав, виплату страхового відшкодування не здійснив.

Згідно з частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За змістом статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з частинами четвертою і вісімнадцятою статті 9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначеної полісом серії АЕ 7927497, розміри лімітів відповідальності та франшизи (2 000, 00 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 14 105, 92 грн.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44; ідентифікаційний код 24175269) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (01054, м. Київ, вул. Воровського, 33, ідентифікаційний код 16285602) суму страхового відшкодування у розмірі 14 105, 92 грн. та судовий збір у розмірі 1 206, 85 грн. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 01.03.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко