ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. Справа № 925/34/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., із секретарем Петрик І.О. за участю представників сторін: позивача - не з'явився, відповідача - не з'явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 про стягнення 103 800,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 103 800,00грн. пені за договором про надання юридичних послуг №7 від 05.01.2009року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач неналежним чином виконав умови договору № 7 від 05.01.2009р. щодо своєчасної оплати наданих послуг, тому позивач отримав право на отримання неустойки у вигляді пені.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, однак в судове засідання не з'явились. До дня судового засідання направили до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Крім того відповідач направив до суду відзив на позов, в якому визнав позов повністю, однак повідомив про те, що розрахунок провести не має можливості, у зв'язку з відсутністю коштів.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

05 січня 2009 року між позивачем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та відповідачем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, було укладено договір про надання юридичних послуг №7.

Згідно підпункту 1.1. договору - замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати замовнику правову допомогу з питань, стягнення з Чигиринської міської ради Черкаської області, частини збитків, що виникли у результаті незаконного вилучення майна (виробничої лінії з виготовлення метало-пластикових конструкцій) посадовими особами Чигиринської міської ради, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Підпунктом 1.2. договору визначено, що сума частини стягуваних збитків за цим договором складає 84 569 гривень 46 копійок.

Підпунктом 2.1. договору визначено, що виконавець зобов'язується надавати правову допомогу шляхом, усного та письмового консультування, підготовки та подачі позовної заяви до суду, участі у судових засіданнях від імені замовника, отримання від суду та передачі замовнику виконавчого документу.

Підпунктом 3.1. договору визначено обов'язок замовника своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги виконавця на умовах Договору.

Згідно підпункту 4.1. договору вартість послуг наданих замовнику у

випадку повного виконання виконавцем умов договору складає 20000гривень 00 коп.

Згідно підпункту 4.3. договору - оплата послуг виконавця здійснюється замовником на протязі двох місяців після підписання акту виконаних робіт (наданих послуг).

Послуги згідно договору про надання юридичних послуг №7 від 05.01.2009 року, виконавцем були надані в повному обсязі, про що свідчить підписаний сторонами договору акт виконаних робіт (наданих послуг) від 27.05.2011 року, але розрахунок по даному договору з виконавцем, замовник провів лише 01.10.2016 року, згідно прибуткового касового ордеру №4 від 01.10.2016 року.

Тобто відповідачем було прострочено виконання грошового зобов'язання визначеного договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України зазначено, якщо зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з ч.І ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно підпункту 5.2. договору - за недотримання строків оплати наданих послуг, визначених у підпунктом 4.2., замовник сплачує виконавцю пеню в

розмірі 1% (одного відсотка) від суми коштів що не були сплачені за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Тобто в результаті неналежного виконання відповідачем зобов'язання по договору про надання юридичних послуг №7 від 05.01.2009 року, позивач отримав право на отримання неустойки у вигляді пені.

Підпунктом 3.1. договору визначено обов'язок замовника своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги виконавця на умовах Договору. Згідно підпункту 4.1. договору - вартість послуг наданих замовнику у випадку повного виконання виконавцем умов договору складає 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп.

Згідно підпункту 4.3. договору - оплата послуг виконавця здійснюється замовником на протязі двох місяців після підписання акту виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно підпункту 5.2. договору за недотримання строків оплати наданих послуг, визначених у підпунктом 4.2., замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 1% від суми коштів що не були сплачені за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Станом на 31.12.2012 року відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання в сумі 20 000 грн. 00 коп. на 519 днів.

Позивач нарахував пеню за прострочення грошового зобов'язання визначеного договором про надання юридичних послуг №7 від 05.01.2009 року, за період з 01.08.2011 року по 31.12.2012 року в розмірі 103 800 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Особливості застосування пені за несвоєчасне виконання саме грошового зобов'язання встановлено спеціальним Законом.

Згідно ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позивачем заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення всупереч положенням вищенаведеного спеціального Закону.

Також в п. 2.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Крім того позивачем при нарахуванні пені порушено вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому судом враховано, що п. 5.2. договору не містив умови нарахування пені понад строки, що встановлені ч. 6 ст. 232 ГК України.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені нарахований за період з 01 серпня 2011 року (дата вказана позивачем) по 31 січня 2012 року (дата визначена з урахуванням норм ч. 6 ст. 232 ГК України та п. 5.2. договору) на суму боргу 20 000 грн. 00 коп. складає 1 562 грн. 74 коп.

Заяви про застосування судом наслідків спливу спеціального строку звернення до суду з вимогою про стягнення неустойки від відповідача до суду не надходило.

В зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню 1 562 грн. 74 коп. пені, в решті стягнення пені слід відмовити, у зв'язку з безпідставним нарахуванням.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 20901, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 20901, ідентифікаційний код НОМЕР_2) пені за невиконання грошового зобов'язання в сумі 1 562 грн. 74 коп. та 1600,00 грн. судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.02.2017р.

Суддя К.І.Довгань