РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017Справа №910/23597/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Державної установи "Інститут харчової Біотехнології та геноміки НАН України" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 54 445,91 грн., за участю представників позивача - Кришмарела Ю.Д., довіреність №б/н від 16.01.2017 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року до суду звернувся позивач з вимогами до відповідача про стягнення 52 995,56 грн. заборгованості за договором оренди №11 майна, що належить до майнового комплексу ПАН України від 06.05.2015 року (з якої: 39 800,05 грн. - основний борг, 11 209,10 грн. - пеня та 2 086,41 грн. - штраф), а також заборгованості за договором №11-в про відшкодування витрат Державної установи "Інститут харчової біотехнології та геноміки HAH України" на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 06.05.2016 року в розмірі 1 450,35 грн. (з якої: 1 238,75 - заборгованість з відшкодування податку на землю, 36,89 грн. - пеня нарахована в зв'язку із несвоєчасним перерахуванням плати з відшкодування витрат на утримання орендованого майна, 145,38 грн. - пеня нарахована за несвоєчасне відшкодуванням податку на землю та 29,33 грн. - штраф за несвоєчасне відшкодування податку на землю).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.12.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.01.2017 року.

Представник відповідача у судове засідання 22.02.2017 року не з'явилися, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.05.2015 року між Державною установою "Інститут харчової Біотехнології та геноміки НАН України" (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - орендар) було укладено договір оренди №11 майна, що належить до майнового комплексу НАН України (далі - договір оренди), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно вбудоване приміщення (далі - майно) загальною площею 60,5 кв. м. розміщене за адресою: АДРЕСА_2, частина вбудованих нежитлових приміщень (окрема кімната) на другому поверсі двоповерхової теплиці, що перебуває на балансі Державної установи "Інститут харчової біотехнології та геноміки HAH України", вартість якого згідно з висновком про вартість майна від 23 лютого 2015 р. становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на "31" січня 2015 р. 300540,00 гри. (п. 1.1. договору).

Згідно п. 3.1. договору оренди орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плані за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786 зі змінами, і становить без ІІДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2015 р. 4 383,44 грн. Крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю по розрахункам орендодавця: відшкодування податку на землю, відшкодування комунальних платежів, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Поясненнями позивача викладеними в позовній заяві, частково відповідача та розрахунками позивача, а також актом звірки взаєморозрахунків за 2015 рік, який міститься в матеріалах справи та підписаний уповноваженими представниками обох сторін підтверджується наявність заборгованості у відповідача зі сплати орендної плати за період з 06.05.2015 року по 01.12.2016 року в розмірі 39 800,05 грн.

06.05.2015 року між Державною установою "Інститут харчової Біотехнології та геноміки НАН України" (далі - балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - орендар) було укладено договір № 11-в про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - договір про відшкодування витрат), згідно умов якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 корпус оранжереї двоповерхової теплиці (далі - будівля), загальною площею 548,79 кв. м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих орендодавцем за цим договором. Орендар користується вбудованим приміщенням, яке складається з частини вбудованого нежитлового приміщення (окрема кімната), загальною площею 60,5 кв. м.. розміщене в будівлі, вартістю (експертною) 300540,00 грн. (далі - орендоване приміщення). Орендоване приміщення використовується для цілей розміщення інше використання нерухомого майна (виробничі погреби).

Відповідно абз. 1 п.п. 2.2.3. договору про відшкодування витрат, не пізніше 05 (п'ятого) числа наступного за звітним місяцем отримати рахунки та не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа наступною за звітним місяцем внести плату на рахунок балансоутримувача (або організації, що обслуговує будівлю), за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, за комунальні послуги. Відшкодування податку за землю здійснюється до 20 (двадцятого) числа поточного місяця.

Згідно з п. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок - це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України передбачено особливості нарахування земельного податку у випадку, коли будівлі перебувають у спільному користуванні кількох осіб, зокрема, за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних осіб, податок нараховується кожному із них пропорційно тій площі будівлі, що знаходиться у користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Поясненнями позивача викладеними в позовній заяві та розрахунками з відшкодування податку на землю, а також актом звірки взаєморозрахунків за 2015 рік, який міститься в матеріалах справи та підписаний уповноваженими представниками обох сторін підтверджується наявність заборгованості за договором № 11-в від 06.05.2015 року у відповідача перед позивачем за період з травня 2015 року по лютий 2016 року з відшкодування податку на землю в розмірі 1 238,75 грн.

Позивачем 25.11.2015 року було направлено на адресу відповідача лист-попередження №474/01-14 про необхідність сплати заборгованості за вищевказаними договорами.

Відповідач 07.12.2015 року надав позивачу відповідь на вказаний лист в якому гарантував погасити заборгованість перед позивачем.

Позивачем 23.02.2016 року було повторно направлено на адресу відповідача лист-попередження 79/01-14 з проханням сплати заборгованості за вищевказаними договорами, який було отримано відповідачем 23.02.2016 року.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати за договором оренди №11 майна, що належить до майнового комплексу НАН України від 06.05.2015 року за період з 06.05.2015 року по 01.12.2016 року в розмірі 39 800,05 грн. та про стягнення заборгованості з відшкодування податку на землю згідно умов договору № 11-в про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 06.05.2015 року в розмірі 1 238,75 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктами 3.7. та 3.8. договору оренди сторони обумовили, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці. орендар також сплачує штраф у розмірі п'яти відсотків від суми заборгованості.

Позивачем, з урахуванням вищезазначених положень закону та умов п. 3.8. договору оренди №11 майна, що належить до майнового комплексу НАН України від 06.05.2015 року нараховано відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 11 209,10 грн. та штраф 5 % в розмірі 2 086,41 грн.

Проте, позовні вимоги в частині стягнення пені на підставі п. 3.8. договору підлягають задоволенню частково, в розмірі 9 525,99 грн. за перерахунком суду з урахуванням вимог ч. 6. ст. 232 ГК України у відповідності до яких, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позовні вимоги про стягнення штрафу 5 % - в розмірі 2 086,41 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до абз. 2 п.п. 2.2.3. договору про відшкодування витрат, при несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки, починаючи з 16 (шістнадцятого) числа наступного за звітним місяця.

Позивачем, на підставі п.п. 2.2.3. договору № 11-в про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 06.05.2015 року нараховано 36,89 грн. пені в зв'язку із несвоєчасним перерахуванням плати з відшкодування витрат на утримання орендованого майна та 145,38 грн. пені в зв'язку із несвоєчасним відшкодуванням податку на землю і 29,33 грн. штрафу за несвоєчасне відшкодування податку на землю за договором про відшкодування витрат.

Проте, позовні вимоги в частині пені в зв'язку із несвоєчасним перерахуванням плати з відшкодування витрат на утримання орендованого майна підлягають задоволенню частково в розмірі 25,56 грн. та пені в зв'язку із несвоєчасним відшкодуванням податку на землю підлягають задоволенню частково в розмірі 119,29 грн., за перерахунком суду з урахуванням вимог ч. 6. ст. 232 ГК України.

В позові в частині стягнення 29,33 грн. штрафу за несвоєчасне відшкодування податку на землю у розмірі 5 % за договором № 11-в про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 06.05.2015 року слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно ч. 4. ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», положеннями якого встановлено, що за прострочення платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 2.1. роз'яснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/293 від 29.04.1994 р., якщо сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру відповідальності, пеня стягненню не підлягає, за винятком випадків, коли розмір пені встановлений чинними актами законодавства.

Таким чином, в силу наведених положень законодавства, штраф може бути стягнутий у передбачених в письмовому договорі випадках (встановлено за згодою сторін).

Як вбачається з умов погодженого сторонами договору № 11-в про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 06.05.2015 року, штрафу за несвоєчасне відшкодування відповідачем податку на землю у розмірі 5 % не передбачено.

За приписами статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) на користь Державної установи "Інститут харчової Біотехнології та геноміки НАН України" (04123, місто Київ, ВУЛИЦЯ ОСИПОВСЬКОГО, будинок 2-А, код 02128514) 51 412 (п'ятдесят одна тисяча чотириста дванадцять) грн. 45 коп. заборгованості за договором оренди №11 майна, що належить до майнового комплексу НАН України від 06.05.2015 року, з яких: 39 800 ( тридцять дев'ять тисяч вісімсот) грн. 05 коп. основного боргу, 9 525 (дев'ять тисяч п'ятсот двадцять п'ять) грн. 99 коп. пені та 2 086 (дві тисячі вісімдесят шість) грн. 41 коп. штрафу; та 1 383 (одна тисяча триста вісімдесят три) грн. 54 коп. заборгованості за договором № 11-в про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 06.05.2015 року, з яких: 1 238 (одна тисяча двісті тридцять вісім) грн. 75 коп. заборгованості з відшкодування податку на землю, 25 (двадцять п'ять) грн. 56 коп. пені за несвоєчасне перерахування плати з відшкодування витрат на утримання орендованого майна, 119 (сто дев'ятнадцять) грн. 29 коп. пені за несвоєчасне відшкодування податку на землю; 1 336 (одна тисяча триста тридцять шість) грн. 24 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 27.02.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна