РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017 Справа №910/1560/17

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»
До Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське»
Про стягнення 30 767, 33 грн.
Суддя Трофименко Т.Ю.

В присутності представників сторін:

від позивача: Рудюк В.М. - по дов. № ГО -16/21 від 20.12.2016р.

від відповідача: Прокопенко П.С. . - по дов. №429 від 27.12.2016р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення стягнення 30 767, 33 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № А 465288 від 04.02.2016, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Honda", державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України " Про страхування " та статей 993, 1166, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "Шевролет", державний номер НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ "Страхове товариство «Іллічівське», позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 30 767, 33 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 порушено провадження у справі № 910/1506/17 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27.02.2017, зобов'язано сторін надати певні документи.

В судовому засіданні 27.02.2107р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні 27.02.2017р. представником відповідача надано письмовий відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнає.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2016 року за договором добровільного страхування наземного транспорту № А 465288 ПрАТ «Страхова група «ТАС» було застраховано автомобіль марки "Honda", державний номер НОМЕР_1, страхувальник та вигодонабувач - ОСОБА_3 (власник).

23.09.2016 о 14:20 в м. Києві на проспекті Лобановського сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобілів "Honda", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та "Шевролет", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Солом'янського районного суду міста Києва, справа № 760/17081/16-п.

23.09.16 страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування.

Фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки "Honda", державний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження у ДТП, відповідно до ремонтної калькуляції та рахунку № 07547/40/2 від 26.09.2016р. 31 928,33 грн.

За страховим випадком - ДТП, що сталась 23.09.2016 за участю застрахованого автомобіля "Honda", державний номер НОМЕР_1, згідно страхового акту №16629р/40/16 від 26.10.16, позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 30 767,33 грн., яка була перерахована платіжним дорученням № 108 269 від 31.10.2016р.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія ОСОБА_5, яка керувала автомобілем "Шевроле", державний номер НОМЕР_2, підтверджується постановою від 16 листопада 2016року Солом'янського районного суду міста Києва, справа № 760/17081/16-п.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_5 як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв станом на 12.10.2015 (Поліс АЕ 5303503), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - "Шевроле", державний номер НОМЕР_2, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля "Honda", державний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №А 465288 від 04.02.2016, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль "Honda", державний номер НОМЕР_1.

В розумінні положень Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язковий ліміт відповідальності страховика (страхова сума) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АЕ 5303503) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 0,00 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, що і відповідає розміру позовних вимог.

В матеріалах справи наявна копія вимоги позивача на адресу відповідача щодо виплати страхового відшкодування за вих, №Г0401/3534 від 02.11.2016, яку відповідач отримав 04.11.2016р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення. Дану вимогу відповідач залишив без задоволення та відповіді.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, за таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 30 767,33 грн. заподіяної внаслідок ДТП шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1680,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство Іллічівське" (01033 м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 38б, ідентифікаційний код 25186738) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03060 м. Київ, проспект Перемоги, 65, ідентифікаційний код 30115243) страхове відшкодування в сумі 30 767 (тридцять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 33 коп., судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.03.2017.

Суддя Т.Ю.Трофименко