РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017Справа №910/21978/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Радикал банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал банк" Савельєвої Анни Миколаївни
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Транс-авто 2000"
простягнення 204358,26 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаКолянчук А.І. - представник
від відповідачане з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Радикал банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал банк" Савельєвої Анни Миколаївни звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-авто 2000" 204358,26 грн. заборгованості за кредитним договором №К-6681/5-980 від 22.04.2014, з яких: заборгованість зі сплати суми кредиту у розмірі 143658,00 грн., в т.ч. поточна заборгованість - 122318,00 грн., прострочена заборгованість - 21340,00 грн., заборгованість зі сплати процентів у розмірі 31512,28 грн., з яких поточна заборгованість зі сплати процентів - 2154,46 грн., прострочена заборгованість зі сплати процентів - 29357,82 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 4013,29 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 5074,69 грн., пеня за невиконання п. 3.3.19 кредитного договору у розмірі 20100,00 коп.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором №К-6681/5-980 від 22.04.2014, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/21978/16, розгляд якої призначено на 12.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 02.02.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2017, у зв'язку з тим, що судове засідання, призначене на 02.02.2017 не відбулось, розгляд справи призначено на 16.02.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2017 за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду спору у справі №910/21978/16 на 15 днів, а у зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача, а також неподанням позивачем в повному обсязі витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 23.02.2017.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 23.02.2017 з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Відповідач був повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

01.02.2017 відповідач подав до канцелярії суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 20100,00 грн. пені за відсутність у кредитодавця документів, що підтверджують страхування заставного майна, а також просив зменшити належний до стягнення розмір пені.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 23.02.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-авто 2000" (позичальник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством "Радикал банк" (кредитодавець, позивач) було укладено кредитний договір №К-6681/5-980 (далі - договір), відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, надалі за текстом - кредит, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим договором (п.1.1), кредит надається в сумі 200000,00 грн. (п.1.1.1), термін остаточного повернення кредиту - 19.04.2019 включно, якщо такий термін (строк) не наступить раніше з підстав, що передбачені умовами цього договору або законодавством (п.1.1.2), процентна ставка за користування кредитом 26% річних (п. 1.1.3), моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування грошових коштів на рахунки, визначені відповідно до умов п.2.2 цього договору, в сумі кредиту, визначеної п.1.1.1. цього договору та підтверджується випискою з позичкового рахунку (п.2.4), моментом (днем) повернення кредиту/процентів/інших платежів відповідно до цього договору вважається день зарахування відповідних сум на позичковий та інші рахунки, зазначені в цьому договорі та підтверджується випискою з позичкового рахунку (п.2.5), проценти за користування кредитом нараховуються з дня перерахування коштів з позичкового рахунку до моменту фактичного повернення кредиту (в тому мислі і за період прострочення терміну остаточного погашення кредиту, зазначеного в п.1.1.2 цього договору) (п.2.6.1), проценти за користування кредитом нараховуються не рідше одного разу в місяць та/або в останній робочий день місяця за період з дати першого перерахування коштів з позичкового рахунку по день, що передує даті нарахування (по останній календарний день поточного місяця), та надалі за період з дати попереднього нарахування (першого числа поточного місяця) по останній календарний день поточного місяця (по день, що передує даті нарахування), а також в день остаточного повернення кредиту (п.2.6.3), проценти за користування кредитом нараховуються на суму щоденного фактичного залишку заборгованості за кредитом (п.2.6.4), кредитодавець має право призупинити надання кредиту або вимагати дострокового погашення заборгованості за цим договором у повному обсязі, зокрема, у разі (п.2.9): наявності простроченої заборгованості за кредитом, нарахованими процентами та комісіями, штрафними санкціями, передбаченими цим договором та/або іншими договорами, що укладені між сторонами (п. 2.9.1), погіршення фінансового стану позичальника, в тому числі в наслідок: виникнення або збільшення збитків за останній звітній період; перенесення кредиту та/або інших кредитів, що були видані згідно з іншими договорами, укладеними між сторонами, до групи з більш високим рівнем ризику в порядку, передбаченому нормативно - правовими актами Національного баку України (п. 2.9.3), у разі не укладання договору страхування та/або не сплати страхового платежу та/або не поновлення договору страхування на весь строк дії договору (п. 2.9.9), у разі настання обставин, визначених п. 3.2.3, 4.4, 5.2. цього договору, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, і відповідно до цього позичальник зобов'язаний повернути кредит, сплатити проценти за фактичний час користування кредитом, комісії, штрафні санкції у розмірах та на умовах, що визначені договором (п.2.13), у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п. 1.1.3 цього договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за реквізитами та у день, вказаними кредитодавцем (п.4.2), сторони погодилися, що кредитодавець має право у разі невиконання позичальником будь - якого із зобов'язань, визначених цим договором, вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій та штрафних санкцій, інших належних платежів згідно з цим договором, а позичальник зобов'язаний виконати цю вимогу за реквізитами та у день, що вказані кредитодавцем у письмовій вимозі. Після повного погашення заборгованості позичальника за договором дія договору припиняється (п. 4.4), у разі порушення позичальником умов, зазначених в п. 3.3.19 цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі 0,03 % від суми, визначеної п.1.1.1. цього договору, за кожний день відсутності у кредитодавця документів, що підтверджують страхування заставного майна. Сплата здійснюється за реквізитами та у день, вказаний кредитодавцем (п.4.5), керуючись ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України, сторони погодили, що строк позовної давності, який застосовуватиметься до стягнення штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу) за цим договором, складатиме 3 (три) роки. Сторони дійшли згоди, що штрафні санкції за цим договором нараховуються без обмеження шестимісячним строком встановленим частиною шостою ст. 232 Господарського кодексу України та підлягають стягненню у межах строку, встановленого першим абзацом даного пункту цього договору (п.4.9).

Випискою з особового рахунку відповідача від 25.04.2014 підтверджується видача відповідачу кредиту у розмірі 200000,00 грн. та погашення відповідачем кредиту на загальну суму 56342,00 грн.

06.10.2015 позивачем було направлено відповідачу повідомлення про порушення умов договору за вих.№2608/15 від 30.09.2015.

Як стверджує позивач у позовній заяві, з боку відповідача було допущено порушення умов кредитного договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 204358,26 грн., з яких: заборгованість по поверненню суми кредиту у розмірі 143658,00 грн., в т.ч. поточна заборгованість - 122318,00 грн., прострочена заборгованість - 21340,00 грн., заборгованість по сплаті процентів у розмірі 31512,28 грн., з яких поточна заборгованість зі сплати процентів - 2154,46 грн., прострочена заборгованість зі сплати процентів - 29357,82 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 4013,29 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 5074,69 грн., пеня за невиконання п. 3.3.19 кредитного договору у розмірі 20100,00 коп.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором доданий позивачем до позовної заяви.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Укладений між позивачем та відповідачем договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Долученими до матеріалів справи доказами підтверджується виконання позивачем своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином та в повному обсязі, та надання відповідачу обумовлених кредитних коштів. Доказів належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, в тому числі, щодо сплати процентів за користування кредитом, повернення залишку суми кредиту в повному обсязі матеріали справи не містять. Невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором призвело до виникнення заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 143658,00 грн.

Перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам кредитного договору.

Отже, враховуючи те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, розміру заявлених до стягнення заборгованості по кредиту і процентам не оспорив та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 143658,00 грн. заборгованості за кредитом та 31512,28 грн. заборгованості зі сплати процентів нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю.

Крім цього, за порушення виконання відповідачем зобов'язань за договором, прострочення ним здійснення платежів та невиконання інших зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 4013,29 грн., пеню за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 5074,69 грн., пеню за невиконання п. 3.3.19 кредитного договору у розмірі 20100,00 коп.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як встановлено судом, сторонами у п. 4.2 договору погоджено, що у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п. 1.1.3 цього договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за реквізитами та у день, вказаними кредитодавцем. Крім цього, в п. 4.9 договору сторони погодили нарахування пені без обмеження, визначеного ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 4013,29 грн. та пені за несвоєчасне погашення процентів в сумі 5074,69 грн. суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам кредитного договору. Тому позов у відповідній частині також підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені за відсутність у кредитодавця документів щодо страхування заставного майна, то суд відзначає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України), яким відсутність документів щодо страхування заставного майна вважатися не може.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 20100,00 грн. за відсутність у кредитодавця документів, що підтверджують страхування заставного майна задоволенню не підлягають.

Також, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення належної до стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та процентів з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частина 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 2 ст.20 Господарського кодексу України встановлено, що права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом.

Правовий аналіз вище перелічених статей свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Однак, на думку суду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені. Посилання відповідача на економічну кризу та зниження ділової активності щодо кількості замовлень із автомобільних перевезень, нестачі доходів відповідача для виплати заробітної платні працівникам та поточного ремонту автомобілів, що є необхідним для продовження господарської діяльності не є винятковим випадком у розумінні ч. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до постанови Правління НБУ від 09.11.2015 № 769 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.11.2015 № 203 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Радикал Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Радикал Банк" Савельєвій Анні Миколаївні на 2 роки з 10.11.2015 до 09.11.2017 року включно, тобто позивач знаходиться в не менш скрутному становищі, ніж відповідач.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-авто 2000" (03083, м. Київ, вул. Квітки - Основ'яненка, 6, ідентифікаційний код 31240424) на користь Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" (08130, Київська область, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 2- в, ідентифікаційний код 36964568) заборгованість зі сплати суми кредиту у розмірі 143658 (сто сорок три тисячі шістсот п'ятдесят вісім) грн. 00 коп., заборгованість зі сплати процентів у розмірі 31512 (тридцять одна тисяча п'ятсот дванадцять) грн. 28 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 4013 (чотири тисячі тринадцять) грн. 29 коп., пеню за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 5074 (п'ять тисяч сімдесят чотири) грн. 69 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2763 (дві тисячі сімсот шістдесят три) грн. 87 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В інший частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.03.2017

Суддя Ю.М.Смирнова