УХВАЛА

02 березня 2017 року Справа №913/915/15

Провадження №14/913/679/16

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» б/н від 15.02.2017 про відстрочку виконання рішення у справі №913/915/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 300 555 601 грн. 36 коп.

орган виконання судового рішення відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

Суддя Господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А.

при секретарі Дохняк І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №01-026/1029 від 23.12.2016;

від органу виконання рішень: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Луганської області №913/915/15 від 22.12.2015 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» борг в сумі 165750332 грн. 40 коп., 3% річних в сумі 5382009 грн. 15 коп., інфляційні втрати в сумі 90365084 грн. 61 коп., судовий збір в сумі 158957 грн. 54 коп.

Виконання рішення розстрочено на 1 (один) рік зі сплатою починаючи з січня по листопад 2016 року включно щомісячно по 21804700 грн. 00 коп., в грудні 2016 року 21804683 грн. 70 коп.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені і 7% штрафу відмовлено.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в сумі 6786 грн.80 коп. та інфляційних втрат в сумі 177 039 грн. 31 коп. відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.02.2016 рішення Господарського суду Луганської області від 22.12.2015 у справі №913/915/15 залишено без змін.

На виконання рішення Господарським судом Луганської області видано наказ №913/915/15 від 14.03.2016.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.05.2016 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено частково. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.02.2015 у справі №913/915/15 Господарського суду Луганської області та рішення Господарського суду Луганської області від 22.12.2015 скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу.

Справу в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Луганської області. В решті рішення та постанову залишено без змін.

Рішенням Господарським судом Луганської області від 01.08.2016 у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» про стягнення 38874349 грн. 09 коп. відмовлено повністю.

Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат» (далі відповідач, заявник) звернулось до Господарського суду Луганської області з заявою б/н від 15.02.2017, в якій просить суд:

1. Змінити порядок виконання рішення господарського суду Луганської області від 22.12.2015 у справі №913/915/15.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Луганської області від 22 грудня 2015 року по справі № 913/915/15 зі сплатою заборгованості в розмірі 186 021 120,50 грн. протягом 60 днів з дня закінчення дії конвенції ПАТ «Укрзалізниця» № ЦДЗО/0000074 від 12 лютого 2017 року.

В обгрунтування поданої заяви, відповідач зазначає, що він у січні 2016 року сплатив частину боргу в розмірі 21804683 грн. 70 коп., що не заперечується позивачем. Також в період з 18 серпня 2016 року до 12 грудня 2016 року відповідач сплатив 53830579 грн. 50 коп. Таким чином, станом на 15.02.2017 сума, що підлягає стягненню на підставі рішення, складає 186021120 грн. 50 коп. Дана сума є непомірним фінансовим зобовязанням з огляду на обставини, викладені нижче.

Також заявник зазначив, що він не мав можливості здійснювати сплату заборгованості за рішенням через тяжкий фінансовий стан, спричинений проведенням антитерористичної операції на сході України, яка почалася в квітні 2014 року і продовжується на цей час, що тільки погіршує вкрай тяжке економічне та фінансове становище відповідача.

Крім того, відповідач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території Луганської області, при цьому відповідач зареєстрований як платник податків в СДПІ з ОВП у м. Луганськ МГУ ДФС (місцезнаходження: м.Сєвєродонецьк) та сумлінно виконує свої зобовязання перед державою. Відповідач не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів до бюджету України.

Відповідно до Указу Президента України №405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України». На виконання вказаного рішення на території Луганської області проводиться антитерористична операція (надалі - АТО), яка триває і дотепер.

Заявник також зазначив, що кредиторська заборгованість відповідача перед позивача в сумі 165750332 грн. 40 коп., що була предметом позову, виникла за період липень 2014 року - вересень 2014 року, саме під час активної фази бойових дій та повної зупинки роботи підприємства, що підтверджується матеріалами справи, в тому числі Сертифікатом (висновком) про настання обставин непереборної сили №2361/12.12-03 від 22 вересня 2014 року, виданим Донецькою торгово-промисловою палатою.

Станом на 15.08.2014 відповідач не мав заборгованості перед позивачем за договором купівлі-продажу природного газу №АМК-2599-2013-кпр-ПР від 25.12.2013.

Враховуючи, що основні виробничі потужності Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» розташовані у м. Алчевську Луганської області, тобто на території, не підконтрольній українській владі, в зоні проведення антитериторстичної операції, а також через постійне руйнування залізничної інфраструктури внаслідок бойових дій, у відповідача існують постійні проблеми з логістикою.

Так, з червня 2016 року ПАТ «Укрзалізниця» була введена конвенція (обмеження на перевезення) №ЦЦО- 12/131 на заборону прийому до перевезення завантажених і порожніх вагонів з усіх країн СНД і Балтії у напрямі залізничних станцій Донецького і Луганського напрямів, в тому числі на станцію Комунарськ, яка примикає до підприємства відповідача.

12 лютого 2017 року була введена конвенція № ЦЦЗО/0000074 на заборону прийому до перевезення завантажених і порожніх вагонів з усіх країн СНД і Балтії у напрямі залізничних станцій Донецького і Луганського напрямів, в тому числі на станцію Комунарськ.

Введення зазначених конвенцій повністю паралізує залізничне сполучення у напрямку станції Комунарськ, яка примикає до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат».

Крім того, за інформацією Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» з 25.01.2017 рух поїздів на ділянці Шепілове - Світланове відсутній через втручання в роботу залізничного транспорту сторонніх осіб.

Блокування залізничного руху призводить до розриву технологічних ланцюжків, відсутності сировини та неможливості відправки готової продукції Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» і, як наслідок, до повної зупинки металургійного виробництва та відсутності обігових коштів.

Так, 13.02.2017 у зв'язку з неможливістю здійснення вантажних перевезень через блокування залізничних колій відповідач був вимушений здійснити «гарячу» консервацію основних виробничих фондів підприємства, що підтверджується наказом №109 від 13.02.2017.

Таким чином, на теперішній час в результаті блокування залізничного сполучення у відповідача повністю відсутня можливість виготовити продукцію та доставити її своїм контрагентам, а відповідно і отримати грошові кошти за неї та здійснити оплати за рішенням господарського суду по даній справі.

Зупинка виробництва так само обумовлена нестабільним і недостатнім для роботи енергопостачанням комбінату. Нестабільне енергопостачання комбінату посилює ризики передчасного аварійного виведення із ладу технологічного, енергетичного, механічного устаткування і систем автоматики металургійних агрегатів через раптове припинення подачі електроенергії. Усунення наслідків аварійних ситуацій в основних цехах комбінату досить витратний у фінансовому, технічному і організаційному плані, оскільки відновлення дорогого і унікального устаткування і систем автоматики потребує істотних матеріальних витрат та тривалих затримок при заміні елементів, що вийшли з ладу.

Численні аварійні скорочення енергопостачання та зупинки в періоди збоїв в енергопостачанні, приводять до простоїв печей з наступними роздмухуванням, що в свою чергу вимагає завантаження додаткової сировини, енергоресурсів, газоподібного і твердого палива, тобто веде до їх перевитрат, що є дуже критичним при недоліку залізорудної сировини і палива на складах комбінату.

Факт аварійних зупинок у звязку з нестабільним і недостатнім для роботи енергопостачанням комбінату підтверджується, зокрема, актами: №1 від 21.01.2015, №1 від 11.07.2015, №14/8 от 01.09.2015, №15/9 від 01.09.2015, №2/2 від 11.01.2016, №4/3 від 21.01.2016, №18/6 від 12.04.2016, №19/7 від 12.04.2016, №20/8 від 19.04.2016, №27/11 від 26.05.2016, №13 від 06.06.2016, №31/14 від 07.06.2016, №36/16 від 22.07.2016, №35/15 від 28.07.2016.

Негайне виконання рішення, як зазначає заявник, призведе до припинення господарської діяльності відповідача та може призвести до техногенної катастрофи.

Дія протягом майже 3-х років обставин, описаних вище, призвела до суттєвого дефіциту обігових коштів у відповідача, що і стало причиною несвоєчасного та в неповному обсязі виконання зобов'язань перед позивачем.

За 2016 рік відповідач отримав збитки у розмірі 10568344 тис. грн. та має заборгованість з оплати праці, яка становить 70042 тис. грн., що підтверджується даними звіту про фінансові результати за формою № 2.

У звязку із значними збитками та відсутністю обігових коштів у відповідача, виконання рішення шляхом разової сплати прострочених платежів фактично є неможливим.

Специфіка виробництва відповідача, зокрема доменного виробництва не передбачає можливості довготривалої зупинки домни та допоміжного обладнання. Відповідна зупинка може привести до техногенної катастрофи, безповоротної втрати майна та обладнання. Окрім цього, у разі зупинки підприємства понад 11700 працівників відповідача втратять роботу, що у масштабах м. Алчевська буде мати значні політичні та економічні наслідки.

У свою чергу відстрочка виконання рішення надасть можливість зберегти підприємство, і відповідно робочі місця, своєчасно виконувати зобов'язання із виплати заробітної плати, перед бюджетом та поточні зобов'язання.

Крім того, відповідач посилається на інформацію, яка міститься на офіційного сайті ПАТ «НАК «Нафтогаз України», з якою вбачається, що позивач отримав чистий прибуток (за міжнародними стандартами фінансової звітності) протягом перших 9 місяців 2016 року у розмірі 25 520 784 тис. грн. У той час як відповідач за цей звітний період зазнав збитків на суму 6 582 750 тис. грн.. та не отримав жодного прибутку.

Тому відповідач вважає що надання відстрочки виконання рішення суду по справі надасть відповідачу можливість відновити виробничу діяльність та запобігти його банкротству, і в той же час жодним чином не порушить права та інтереси позивача і не погіршить його фінансовий стан.

У звязку з вищезазначеними обставинами, відповідач перебуває в скрутному фінансовому становищі, але при цьому намагається відновити виробничу діяльність та найближчим часом отримати кошти, необхідні для погашення заборгованості перед позивачем.

Зокрема, відповідач найближчим часом сподівається отримати кошти від контрагентів - нерезидентів зі сплати дебіторської заборгованості, яка є предметом розгляду Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі №546р/2016 в сумі 133 944 125,90 російських рублів та у справі №536р/2016 в сумі 357 152 916,43 російських рублів.

Загалом, сума дебіторської заборгованості контрагентів (як резидентів так і нерезидентів) перед відповідачем становить 18643916 тис. грн., що значно перевищує розмір позовних вимог по справі. За результатами ведення переговорів із контрагентами, сплановано планомірне погашення дебіторської заборгованості перед відповідачем протягом 12-18 місяців.

Крім того, після закінчення блокади залізничних шляхів та поновлення руху вантажних потягів на тимчасово непідконтрольну українській владі територію, відновляться поставки сировини на підприємство відповідача, що надасть змогу поступово відновити виробництво та збут метало продуктів та відповідно здійснити оплату заборгованості за рішенням господарського суду №913/915/15.

Враховуючи викладене, заявник просить суд змінити порядок виконання рішення Господарського суду Луганської області від 22.12.2015 у справі №913/915/15, а саме відстрочити виконання рішення Господарського суду Луганської області від 22 грудня 2015 року по справі №913/915/15 зі сплатою заборгованості в розмірі 186021120 грн. 50 коп. протягом 60 днів з дня закінчення дії конвенції ПАТ «Укрзалізниця» №ЦДЗО/0000074 від 12 лютого 2017 року.

Ухвалою суду від 20.02.2017 заяву Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено на 02.03.2017 о 10 год. 00 хв.

У судове засідання 02.03.2017 прибув представник заявника.

Інші учасники судового процесу у судове засідання 02.03.2017 не прибули, витребувані судом документи не надали.

Суд розглядає заяву за наявними в ній документами.

Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат» надало доповнення б/н від 28.02.2017 до заяви б/н від 15.02.2017, в яких просить суд доповнити вимоги заяви стосовно відстрочки виконання рішення додатковою вимогою, а саме: зняти арешт з коштів на рахунках Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» на час відстрочки виконання рішення.

Оскільки суд позбавлений можливості розглядати питання щодо зняття арешту з коштів на рахунках боржника при розгляді заяви про надання відстрочки виконання рішення, суд відмовляє в задоволенні даного клопотання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд дійшов до висновку, що в задоволені заяви боржника слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, оскільки судовий захист полягає у відновленні порушеного права.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (з протоколами).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм відстрочки виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання прийнятого судом рішення.

Відповідно ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Крім того, в постанові пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі Постанова ВГСУ), розяснено, що у застосуванні приписів статті 121 ГПК господарським судам необхідно мати на увазі таке.

Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п.п. 7.1-7.2 Постанови ВГСУ).

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат» перебуває у важкому фінансовому стані, який спричинений проведенням антитерористичної операції на сході України. Так, згідно даних звіту про фінансові результати за формою №2, який міститься в матеріалах справи, відповідач за 2016 рік отримав збитки у розмірі 10568344 тис. грн. та має заборгованість з оплати праці, яка становить 70042 тис. грн.

Судом також враховується те, що кредиторська заборгованість відповідача перед позивача в сумі 165750332 грн. 40 коп., що була предметом позову, виникла за період липень 2014 року - вересень 2014 року, саме під час активної фази бойових дій та повної зупинки роботи підприємства, що підтверджується матеріалами справи, в тому числі Сертифікатом (висновком) про настання обставин непереборної сили №2361/12.12-03 від 22 вересня 2014 року, виданим Донецькою торгово-промисловою палатою.

Крім того, основні виробничі потужності Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» розташовані в зоні проведення антитериторстичної операції, а саме у м. Алчевськ.

Судом також приймається до уваги, що 12.02.2017 ПАТ «Укрзалізниця» була введена конвенція №ЦЦЗО/0000074 на заборону прийому до перевезення завантажених і порожніх вагонів з усіх країн СНД і Балтії у напрямі залізничних станцій Донецького і Луганського напрямів, в тому числі на станцію Комунарськ.

В своїй заяві, Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат» просить суд відстрочити виконання рішення. Проте, в якості строку на який треба відстрочити виконання рішення боржник зазначає: з дня закінчення дії конвенції ПАТ «Укрзалізниця» №ЦДЗО/0000074 від 12 лютого 2017 року.

Але відстрочка - це відкладення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Згідно ч. 1 ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відстрочка рішення зі сплатою заборгованості в розмірі 186021120 грн. 50 коп. протягом 60 днів саме з дня закінчення дії конвенції ПАТ «Укрзалізниця» №ЦДЗО/0000074 від 12 лютого 2017 року фактично не визначає строк на який треба відстрочити виконання рішення, тобто коли саме боржник почне виконувати судове рішення чітко не можна встановити, а це, в свою чергу, порушує права Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як стягувача.

Слід також зазначити, що за змістом ст. 617 Цивільного кодексу України, відсутність у боржника грошових коштів не звільняє його від відповідальності за порушення своїх зобовязань.

За таких обставин, в задоволенні заяви боржника - Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» про надання відстрочки виконання рішення суду по даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» б/н від 15.02.2017 про відстрочку виконання рішення у справі №913/915/15 відмовити.

Суддя Є.А.Лісовицький