РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р. Справа № 924/159/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Крейбух О.Г. ,

суддя Мамченко Ю.А.

при секретарі Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від скаржника: ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 10.03.2016р.

від кредиторів (ОСОБА_2, ОСОБА_3.):

ОСОБА_4 - представник за довіреностями від 16.04.2013р. та від 01.08.2012р.

від боржника: ОСОБА_5 - представник за довіреністю від 03.01.2017р.

арбітражний керуючий (розпорядник майна): Сибаль А.М.

за участю прокурора: Ковальчук І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_7, м.Хмельницький

на ухвалу господарського суду Хмельницької області

від 20.12.16 р. у справі № 924/159/14 (суддя Вибодовський О.Д.) (заява про визнання грошових вимог гр.ОСОБА_7 на новий розгляд)

за заявою 1. ОСОБА_2, м.Хмельницький

2. ОСОБА_8, м.Хмельницький

3. Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", за дорученням якої діє Хмельницька філія національної акціонерної компанії "Украгролізинг", с.Богданівці Хмельницького району Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", м.Хмельницький

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" вимоги ОСОБА_7 до ТОВ "Октант-центр" в розмірі 3537218,00грн., з яких 3536000,00грн. основна заборгованість, 1218,00 грн. судовий збір - відхилено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ОСОБА_7 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким визнати грошові вимоги ОСОБА_7 до ТОВ "Октант-центр" у розмірі 3537218,00грн. з яких перша черга погашення - 1218,00грн. (судовий збір) та четверта черга погашення - 3536000,00грн. (основна заборгованість) та зобов'язати розпорядника майна включити вимоги ОСОБА_7 у реєстр вимог кредиторів боржника, згідно черговості визначеної ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом".

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду винесеною з порушенням норм чинного законодавства;

- не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а тому вважає, що зазначена ухвала підлягає скасуванню.

- зазначає, що в обґрунтування заявлених грошових вимог позивачем до суду надано договір №9-ГК-49 від 28.11.2008р., довідку №497 від 11.10.2011р., квитанції до прибуткових касових ордерів та прибуткові ордери №281/1 від 28.11.2008р.; №312 від 02.12.2008р.; №286 від 08.07.2010р.; №509 від 05.05.2009р.; №702 від 03.12.2009р.; №203 від 02.03.2010р.; №359 від 01.10.2010р.; заяву про розірвання договору та повернення коштів від 04.04.2014р.;

- обґрунтовує, що прибутковий касовий ордер - це документ первинної облікової документації касових (а не господарських, як це помилково зазначив суд) операцій, за яким здійснюється прийом готівкових грошових коштів в касу. Таким чином, загальні вимоги до оформлення первинних документів встановлені п.2,4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затв. наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88) на які посилається суд, зокрема, щодо ідентифікації особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, не можуть застосовуватись до порядку здійснення саме касових операцій, котрі регламентовані спеціальним Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (затв. постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. №637), де чітко ідентифікується особа, яка має право підпису засвідченої відбитком печатки, цього підприємства квитанції (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) - головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником

- вважає, що зазначеним повністю спростовується висновок суду, що квитанції до прибуткових касових ордерів були підписані в якості головного бухгалтера п'ятьма різними особами, однак в них відсутні прізвища та ініціали осіб, які їх підписали, що не дозволяє ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні цих господарських операцій. Припускає, що при оформленні цих касових документів з боку ТОВ "Октант-центр" могли бути допущені якісь дрібні помилки, проте, не розуміє яке ОСОБА_7, має відношення до цього, адже ОСОБА_7 внесла у касу товариства обумовлену договором суму та отримала підтверджуючі її сплату документи - підписані відповідними посадовими особами та засвідчені печаткою товариства квитанції до приходних касових ордерів, достовірність яких у ОСОБА_7 ніяких сумнівів не викликала та не викликає дотепер;

- щодо висновку суду про відсутність змін у майновому стані ТОВ "Октант-центр" з дати надходження готівки у касу товариства від ОСОБА_7, нездійснення руху його активів, невідображення у бухгалтерському та податковому обліку цих господарських операцій, а також відсутності касової книги товариства та журналу реєстрації прибуткових та видаткових касових документів на підтвердження отримання коштів по касових операціях з ОСОБА_7 за період з 28.11.2008р. по 01.10.2010р., зазначає, що: - по-перше, за відсутності у матеріалах справи жодних доказів цього, таке твердження суду слід розцінювати не як доведений факт, а лише як припущення щодо існуючих (або не існуючих) порушень бухгалтерського та податкового обліку, а також фінансової звітності у ТОВ "Октант-центр"; - по-друге, навіть якщо припустити, що в діяльності ТОВ "Октант-центр" мали місце такі порушення, то до цього ОСОБА_7 не має ніякого відношення; - по-третє, відповідно до п.44,3 Податкового кодексу та листа Державної архівної служби України від 13.09.2012р. №01.272855 "Про строки зберігання первинних бухгалтерських документів тимчасового зберігання підприємств" термін зберігання таких документів складає 3 роки, чим напевне, пояснюється їх відсутність у ТОВ "Октант-центр";

- щодо дослідження судом витребуваних за клопотанням представника кредитора ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у ДПІ у м.Хмельницькому декларацій з податку на прибуток за 4 кв. 2008р., з податку на прибуток за 4,2 квартали 2009р., з податку на прибуток за 1,3 та 4 квартали 2010р. ТОВ "Октант-центр" (ЗАТ "Октант") та у Головного управління статистики м.Хмельницький баланс (економічні показники) ТОВ "Октант-центр" (ЗАТ "Октант") за 2008р., 2009р. та 2010р., зауважує, що: - по-перше, у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов'язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та/або рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 25.06.2014р. №902/79/13-г); - по-друге, серед витребуваних та досліджених судом податкових декларацій відсутні такі за 1, 3 квартали 2009р, та 2 кв. 2010р. За їх відсутності неможливо зробити ґрунтовні висновки щодо внесення (чи не внесення) ОСОБА_7 інвестицій у житлове будівництво згідно укладеного договору. На думку скаржника, господарський суд на підставі дослідження лише податкових декларацій та статистичних звітів не може робити подібні висновки з огляду на те, що питання потребує досить специфічних спеціальних знань, а судову експертизу в порушення вимог ст.41 ГПК України суд не призначав; - по-третє, спростовуючи факт внесення скаржником інвестицій в сумі 3536000,00грн. по укладеному з ТОВ "Октант-центр" договору на підставі лише податкових декларацій та статистичних звітів господарський суд не врахував, що у 2008-2010р.р. не лише одна ОСОБА_7 вносила інвестиції у житлове будівництво, а таких було понад 80 осіб. Окрім цього, у зазначеному періоді товариство досить активно займалось іншою фінансово-господарською діяльністю, здійснюючи різноманітні як прибуткові так і витратні господарські операції, які знайшли своє відображення у даних бухгалтерського обліку та іншій звітності. На думку апелянта виокремити (ідентифікувати) внесені ОСОБА_7 інвестиції (як і інших інвесторів) із загальної кількості отриманих та витрачених товариством коштів по проведеним у відповідні звітні періоди господарським операціям без проведення експертизи наразі неможливо, а тому досліджені судом податкові декларації та статистичні звіти не можуть бути належним та допустимим доказом у справі. Саме через це вони аж ніяк не є підставою для спростування факту внесення мною інвестицій у житлове будівництво. Поряд з цим, судом не була звернута увага та не надана правова оцінка тому, що відповідно до довідки ТОВ "Октант-центр" від 11.10.2011р. за №497 ОСОБА_7 на цю дату було проінвестовано 442м.кв., у будівництво житла по АДРЕСА_1 на загальну суму 3536000,00грн., що дорівнює 100% загальної його вартості згідно договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р.;

- щодо визначення моменту виникнення грошових зобов'язань ТОВ "Октант-центр" перед ОСОБА_7 просить врахувати, що скаржником у якості доказу надана копія заяви від 04.04.2014р. до ТОВ "Октант-центр" про розірвання договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р. та повернення мені внесених інвестицій у сумі 3536000,00грн. на протязі 65 днів з моменту подачі цієї заяви, яку представник боржника отримав у той самий день під розпис. Як вона була відображена у документообігу товариства скаржнику невідомо, проте, двічі за вих. №88 від 01.09.2014р. та вих.№10 від 02.03.2015р. ОСОБА_7 повідомлено про визнання боржником та арбітражним керуючим моїх грошових вимог в сумі 3537218,00грн., хоча з повторними заявами ОСОБА_7 до них не зверталась. Між тим, боржник лише з 30.03.2016р. заперечує одержання ним такої вимоги (інформація розпорядника майна до місцевого господарського суду про проведену роботу від 30.03.2016р. №46) ніби через те, що за його даними вона відсутня. На думку скаржника з вини боржника, заява ОСОБА_7 була, або просто втрачена, або умисно знищена у процесі відсторонення ОСОБА_9 від посади керівника ТОВ "Октант-центр" та покладання виконання його обов'язків керівника на арбітражного керуючого Сибаля А.М. з передачею останньому бухгалтерської та іншої документації боржника, його печатки та штампів, матеріальних та інших цінностей на підставі ухвали господарського суду Хмельницької області від 17.03.2016р. у справі №924/159/14. У будь-якому випадку за належну організацію роботи (у т.ч. щодо документообігу) відповідає керівник боржника - Сибаль А.М., який не надав суду жодних доказів неодержання ним моїх грошових вимог. Стверджує, що зазначені обставини також не враховані судом;

- не погоджується з висновку суду про відсутність станом на 01.04.2014р. та 01.08.2014р. заборгованості боржника перед ОСОБА_7, згідно наявних в матеріалах справи копіях актів інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами і кредиторами ТОВ "Октант-центр";

- вважає надуманими висновки суду, який зазначає у своїй ухвалі, що на момент складання боржником прибуткових касових ордерів №281 від 28,11.2008р.; №312 від 02.12.2008р.: №509 від 05.05.2009р. на бланках типової форми №КО-1, такої форми взагалі не існувало, оскільки вона була затверджена пізніше (з часу набрання чинності постанови НБУ від 29.04.2009р. №252, якою затверджене Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті України).

- не погоджується з висновком суду, який ставиться у вину скаржника недотримання вимог п.4.1 договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р. щодо порядку здійснення розрахунків з боржником готівкою через касу ТОВ "Октант-центр", що на думку суду свідчить про порушення скаржником умов договору. Проте, відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. У даному випадку вважає, що вини ОСОБА_7 у порушенні умов договору не має, оскільки, така практика розрахунків не протирічить чинному законодавству (п.2.2; п.3.1; п.3.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні) та існувала на ТОВ "Октант-центр" впродовж тривалого часу, що було зумовлено намаганням інвесторів частково оптимізувати свої фінансові витрати. Не лише ОСОБА_7, а ще 34 інвестори, що складає майже третину від їх загальної кількості (у тому числі і деякі ініціюючі кредитори у справі про банкрутство ТОВ "Октант-центр") використовували такий механізм розрахунків та отримували на руки такі ж самі квитанції до прибуткових касових ордерів;

- констатує, що в порушення вимог ст.ст.42, 43 ГПК України, суд не навів доводів, за якими не взято до уваги доводи ОСОБА_7 або докази, мотиви не застосування законів та інших нормативно-правових актів, а виклав у своїй ухвалі лише доводи та докази сторони, на користь якої прийнято рішення , що є порушенням вимог ст. 4-2 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом;

- додає, що судом не взято до уваги доводи скаржника, які спростовують твердження розпорядника майна щодо фальсифікації наданих ОСОБА_7, в якості доказу у справі, прибуткових касових ордерів та невизнання ним грошових вимог ОСОБА_7.

Ухвалою господарського суду Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 06.03.2017р. об 14:30год..

Попередньо 30.01.2017р. до суду від представника скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови від 20.08.2015р. про закриття кримінального провадження.

22.02.2017р. на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича надійшло клопотання від 22.02.2017р. №19 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, забезпечення якої просить доручити господарському суду Хмельницької області або Хмельницькому окружному адміністративному суду, Хмельницькому міськрайонному суду Хмельницької області.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.02.2017р. клопотання арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича від 22.02.2017р. №19 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволити, забезпечення проведення якої доручено господарському суду Хмельницької області (29005, м.Хмельницький, майдан Незалежності, 1).

В судовому засіданні 06.03.2017р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/159/14 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким визнати грошові вимоги ОСОБА_7 до ТОВ "Октант-центр" у розмірі 3537218,00грн. з яких перша черга погашення - 1218,00грн. (судовий збір) та четверта черга погашення - 3536000,00грн. (основна заборгованість) та зобов'язати розпорядника майна включити вимоги ОСОБА_7 у реєстр вимог кредиторів боржника, згідно черговості визначеної ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом".

Арбітражний керуючий (розпорядник майна) у письмовому відзиві на апеляційну скаргу від 30.01.2017р. №11 та в судовому засіданні 06.03.2017р. заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/159/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник боржника в судовому засіданні 06.03.2017р. заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/159/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник кредиторів (ОСОБА_2, ОСОБА_3.) в судовому засіданні 06.03.2017р. заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/159/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Прокурор в судовому засіданні 06.03.2017р. заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/159/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники судового процесу не скористалися правом подачі письмових відзивів на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду.

Інші учасники судового процесу в судове засідання 06.03.2017р. не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 17.02.2017р. про прийняття апеляційної скарги до провадження направлена належним чином усім учасникам провадження у справі про банкрутство та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить реєстр на відправку рекомендованої кореспонденції від 17.02.2017р..

При цьому, ухвалою суду від 17.02.2017р. про прийняття апеляційної скарги до провадження участь учасників судового процесу в судовому засіданні визначалась на власний розсуд, нові докази не витребовувались та повідомлено, що неявка уповноважених представників сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду представників відсутніх учасників судового процесу, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представників останніх.

У відповідності до ч.4 ст.106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р., залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.09.2014р., порушено провадження у справі №924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" (далі - ТОВ "Октант-центр"), визнано грошові вимоги ініціюючих кредиторів до боржника в загальній сумі 789819,70грн..

Офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство здійснено 24.07.2014р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 звернулася до господарського суду Хмельницької області, в порядку ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", із заявою про визнання його конкурсним кредитором із грошовими вимогами до боржника в розмірі 3536000,00грн..

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 30.03.2016р. у справі №924/159/14 (суддя: Яроцький А.М.), залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2016р. (колегія суддів: Савченко Г.І., Юрчук М.І., Демидюк О.О.), визнано грошові вимоги ОСОБА_7 до ТОВ "Октант-центр" в розмірі 3537218,00грн., з яких 3536000,00грн. основна заборгованість, 1218,00грн. судовий збір.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2016р. та на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 30.03.2016 (про визнання грошових вимог ОСОБА_7.) у справі №924/159/14 скасовано.

Справу в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області в іншому складі суддів.

03.10.2016р. справа №924/159/14 повернулась до господарського суду Хмельницької області із суду касаційної інстанції.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.10.2016р. заяву про грошові вимоги ОСОБА_7 до ТОВ "Октант-центр" в розмірі 3537218,00грн., з яких 3536000,00грн. основна заборгованість, 1218,00грн. судовий збір передано на новий розгляд судді Вибодовському О.Д..

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 05.10.2016р. розгляд справи №924/159/14 щодо розгляду заяви про грошові вимоги ОСОБА_7 до ТОВ "Октант-центр" в розмірі 3537218,00грн. призначено до розгляду в судовому засіданні.

В подальшому, на адресу господарського суду Хмельницької області 13.10.2016р. від розпорядника майна боржника надійшло письмове повідомлення про результати розгляду заяви про грошові вимоги ОСОБА_7 до ТОВ "Октант-центр" в розмірі 3537218,00грн. в додаток із відзивом боржника на дану заяву, в якому повідомлено, що дана заява розпорядником майна була повторно розглянута з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 07.09.2016р. по справі №924/159/14 та не визнається ні розпорядником майна ні боржником з підстав, викладених у поданому відзиві боржника №13/10-01 від 13.10.2016р..

Зокрема, обґрунтовуючи свою позицію представник боржника у поданому відзиві покликається на те, що звертаючись до господарського суду Хмельницької області із заявою про грошові вимоги до боржника ОСОБА_7 надано в якості підтвердження своїх кредиторських вимог копії наступних документів:

договір про дольове інвестування у житлове будівництво №9-ГК-49 від 28.11.2008р.;

квитанції до прибуткових касових ордерів №281/1 від 28.11.2008р., №312 від 02.12.2008р., №509 від 05.05.2009р., №702 від 03.12.2009р., №203 від 02.03.2010р., №286 від 08.07.2010р., №359 від 01.10.2010р.;

довідку №497 від 11.10.2011р.;

заяви про розірвання договору від 04.04.2014р..

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із ч.1 ст.9 вищезгаданого Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч.2 ст.9 цього ж Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно із п.1.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (далі - Положення) це Положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі -підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Відповідно до п. 2.1 Положення первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно із п.2.4 Положення (в редакції пункту, чинній до 24.07.2010р.) первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.4 Положення (в редакції пункту, чинній з 24.07.2010р.) первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно із п.2.7 Положення (в редакції пункту, чинній до 24.07.2010р.) первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України. Документування господарських операцій може здійснюватись з використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні обов'язково містити реквізити типових або спеціалізованих форм.

Відповідно до п.2.7 Положення (в редакції пункту, чинній з 24.07.2010р.) первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Відносини щодо внесення та видачі готівки з каси юридичної особи регулюються "Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженому постановою правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637, яка зареєстрована Міністерством юстиції України 13.01.2005р. №40/10320.

Відповідно до п.3.3 вищезгаданого Положення приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Квитанції до прибуткових касових ордерів, які були підписані в якості головного бухгалтера п'ятьма різними особами, однак всупереч вимогам п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, відсутні прізвища та ініціали осіб, які підписали квитанції до прибуткових касових ордерів.

Однак, за неповні два роки (2008-2010р.р.) у боржника не було п'ять головних бухгалтерів.

За таких обставин, відсутність прізвищ та ініціалів осіб, які підписали квитанції до прибуткових касових ордерів, не дозволяє ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій.

Згідно із ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Проте, з дати надходження готівки в касу ТОВ "Октант-Центр" від ОСОБА_7 згідно представлених нею документів жодні зміни у майновому стані ТОВ "Октант-Центр" не відбувались та рух його активів не здійснювався, дані господарські операції у бухгалтерському та податковому обліку ТОВ "Октант-Центр" не відображались.

Касова книга ТОВ "Октант-Центр" та журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів на підтвердження отримання коштів по касових операціях з ОСОБА_7 за період з 28.11.2008р. по 01.10.2010р. відсутні.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до п.2.1.5 договору, клієнт має право в любий час без пояснення причин, або з підстав передбачений частиною другою ст.1.4 цього договору, відмовитись від інвестування шляхом дострокового розірвання договору та вимагати повернення внесених інвестицій.

Отже, можливість визнання ОСОБА_7 конкурсним кредитором залежить, зокрема, від встановлення моменту розірвання договору та виникнення у ТОВ "Октант-Центр" обов'язку повернути кредитору внесені ним інвестиції.

Як свідчать матеріали справи, заява ОСОБА_7 про відмову від договору шляхом його розірвання була підписана 04.04.2014р., і як стверджує сама ОСОБА_7, передана ТОВ "Октант-Центр".

На примірнику заяви ОСОБА_7 міститься напис "отримано" та стоїть підпис, при цьому не зазначено ні дати отримання заяви, ні посади, ні прізвища та ініціалів особи, яка отримала заяву, відсутні будь-які штампи, вхідні чи реєстраційні номери, які дозволяли б стверджувати, що заява ОСОБА_7 була отримана саме ТОВ "Октант-Центр" та саме до порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Октант-Центр" (24.07.2014р.).

Заява ОСОБА_7 про відмову від договору шляхом його розірвання від 04.04.2014р. у ТОВ "Октант-Центр" відсутня.

У відповідності до наказу №2 від 28.07.2014р. ТОВ "Октант-Центр" спільно з розпорядником майна Сибалем А.М. проводилась інвентаризація майна ТОВ "Октант-Центр", в т.ч. і кредиторської заборгованості.

Згідно акту інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами і кредиторами станом на 01.08.2014р. заборгованості перед ОСОБА_7 по поверненню грошових коштів в сумі 3536000,00грн. не існує, немає заборгованості щодо передачі ОСОБА_7 об'єкту інвестування.

Прибуткові касові ордери №281/1 від 28.11.2008р., №312 від 02.12.2008р., №509 від 05.05.2009р. про прийняття грошових коштів від ОСОБА_7 були складені на бланках типової форми №КО-1 (додаток № 2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті України).

Проте, форма прибуткового касового ордеру №КО-1, як додаток №2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті України була затверджена постановою правління Національного банку України від 29.04.2009р. №252 та набрала чинності лише 16.06.2009р..

Отже, на момент складання боржником прибуткових касових ордерів №281/1 від 28.11.2008р., №312 від 02.12.2008р., №509 від 05.05.2009р. на бланках типової форми №КО-1, такої формі взагалі не існувало, оскільки вона була затверджена пізніше.

Жодних прибуткових ордерів, як б підтверджували факт прийняття грошових коштів від ОСОБА_7, у ТОВ "Октант-Центр" немає.

Крім того, відповідно до п.4.1 договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р. про дольове інвестування у житлове будівництво передбачалось, що інвестор здійснює розрахунок за договором шляхом передачі коштів в Банк на рахунок ТОВ "Октант-Центр" готівкою, або в безготівковому порядку. В порушення умов договору, ОСОБА_7 інвестиції начебто внесено готівкою в сумі 3536000,00грн..

Оскільки внесення ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 3536000,00грн. не підтверджується ні первинними документами, ні бухгалтерським, ні податковим обліком ТОВ "Октант-Центр", розпорядником майна грошові вимоги ОСОБА_7 не визнаються в повному обсязі.

Також, в судовому засіданні представником гр.ОСОБА_7 надано суду додаткові пояснення щодо заявлених грошових вимог до боржника в яких, останній зазначає, зокрема, наступне.

28.11.2008р. між гр.ОСОБА_7 та ЗАТ "Октант" (правонаступником якого є ТОВ "Октант-центр"), було укладено договір №9-ГК-49 за яким зазначене товариство зобов'язалося збудувати та передати гр.ОСОБА_7 у власність житлове приміщення загальною площею 442м.кв. у АДРЕСА_1, а гр.ОСОБА_7 мала забезпечити прийняти його у власність за умови інвестування 100% вартості цього будівництва відповідно до п.1.2 договору. За п.3.2.1 договору товариство мало збудувати і передати гр.ОСОБА_7 об'єкт інвестування у строк до 30.09.2012р., однак, до цього часу будівництво так і не завершено.

Оскільки, умови зазначеного договору були товариством порушені, гр.ОСОБА_7 04.04.2014р. подала заяву про його розірвання та повернення 3 млн. 356 тис. грн. здійсненних інвестицій у будівництво, проте, ці кошти гр.ОСОБА_7 так і не були повернуті. На підтвердження цього гр.ОСОБА_7 надано договір №9-ГК-49 від 28.11.2008р., довідку №497 від 11.10.2011р., квитанції до прибуткових касових ордерів та прибутковими ордерами №281/1 від 28.11.2008р., №312 від 02.12.2008 р., №286 від 08.07.2010р., №509 від 05.05.2009р., №702 від 03.12.2009р., №203 від 02.03.2010р., №359 від 01.10.2010р., заяву про розірвання договору та повернення коштів, які долучені до справи у якості доказів.

Згідно ч.1 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, що гр.ОСОБА_7 було зроблено 26.08.2014р..

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 30.03.2016р., залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2016р., визнано грошові вимоги ОСОБА_7 в розмірі 3537218,00грн.. Постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016р. у справі №924/159/14 про порушення провадженнях справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" (про визнання грошових вимог ОСОБА_7.) частково задоволена касаційна скарга ОСОБА_3, постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2016р. та ухвала господарського суду Хмельницької області від 30.03.2016р. у зазначеній справі скасовані, справа в цій частині передана на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суддів.

При новому розгляді справи слід врахувати, що у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов'язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та/або рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 25.06.2014 р. №902/79/13-г).

Кредитори, заявляючи грошові вимоги до боржника, мають підтверджувати свої вимоги або первинними документами (угодами, товарно-транспортними накладними,, рахунками, платіжними документами, актами виконаних робіт тощо), що свідчить про наявність цивільно-правових відносин між сторонами та підтверджує факт заборгованості боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12.11.2013 р. №04-05/5/149-96).

Таким чином, у зазначених постановах Вищого господарського суду України встановлюється обмежене коло питань, що підлягають судовому дослідженню при розгляді цієї категорій справ та у розумінні наведеного термін "первинні документи" трактуються як договори, угоди, накладні, рахунки, платіжні документи, акти тощо. Окрім того, у відповідності до п.1.2 п.п.10 Розділу 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15Л 15.12.2004р. №637 прямо зазначено, що касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси.

Наведені доводи про невідповідність наданих гр.ОСОБА_7 квитанцій вимогам щодо їх складання (не містять даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, а також те, що прибуткові касові ордери №281/1 від 28.11.2008р., №312 від 02.12.2008р., №509 від 05.05.2009р. складені на бланках типової форми №КО-1 (додаток №2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті України), яка набрала чинності 16.06.2009р. та не існувала на момент складання вказаних прибуткових касових ордерів) не відповідають дійсності.

Зокрема, різні бланки типової форми №КО-1 використовувались до зазначеної дати. Так, вперше вони були введені ще Наказом Міністерства статистики України від 15.02.1996р. №51 "Про затвердження типових форм первинного обліку касових операцій" який втратив чинність у частині затвердження типової форми первинного обліку касових операцій №КО-1 згідно Наказу Державного комітету статистики України від 27.07.1998р. №263 "Про затвердження типових форм первинного обліку та Інструкції про порядок їх виготовлення, зберігання і застосування типових форм первинного обліку №КО-1 та №М-20", яким була введена нова форма цього бланку. В свою чергу він втратив чинність згідно Наказу Державного комітету статистики України від 15.12.2003р. №442 "Про визнання наказів такими, що втратили чинність". Нова форма бланку №КО-1 була введена в дію вже постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. №637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", а остання її форма затверджена постановою Правління НБУ від 29.04.2009р. №252 "Про затвердження змін до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", яка набрала чинності 16.06.2009р. і діє дотепер.

Таким чином, починаючи з 1996р. в Україні використовувались 4 (чотири) різних типових, форми первинного обліку касових операцій №КО-1 та чинним законодавством не передбачалось ніякої відповідальності за використання того чи іншого бланку зазначеної форми. До того ж, Постановою КМУ від 17.04.2008р. №381 "Про внесення зміни у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №283 та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2007р. №809" з номенклатури бланків цінних паперів і документів суворого обліку вилучено бланки доручення на видачу майна (довіреність) та ордери касові (прибуткові та видаткові).

Також, представник гр.ОСОБА_7 звертає увагу, що за ч.2 ст.4-3 ГПК України сторони та інші особи, що беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. ст.33 ГПК України встановлює правило, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні данні, на підставі яких господарський суд у визначеному законом прядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтується вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства України повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

На думку представника гр.ОСОБА_7 не надано жодних доказів, які б спростовували доведені обставини наявності цивільно-правових відносин між сторонами та підтвердження факту заборгованості боржника перед кредитором, укладання договору №9-ГК-49 та оплати обумовлених цим договором сум або невиконання чи порушення умов договору, недостовірності або фіктивності договору чи первинних платіжних документів (прибуткові ордери та квитанції до них), так само як не надано ніяких рішень відповідних компетентних юрисдикційних органів щодо цього, а висловлені скаржником якісь його голослівні сумніви, підозри та припущення не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до п.4.1 договору №9-ГК-49 інвестор здійснює розрахунок за договором шляхом передачі коштів в банк на рахунок боржника готівкою, або в безготівковому порядку, а гр.ОСОБА_7 в порушення умов договору, інвестиції вносила готівкою в сумі 353600,00грн. слід визнати, що зазначений договір за цих підстав ніколи та ніким не оспорювався. Така практика розрахунків не протирічить чинному законодавству (п.2.2; п.3.1; п.3.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні) та існувала на ТОВ "Октант-центр" впродовж тривалого часу. Не лише гр.ОСОБА_7, а майже половина інвесторів (у тому числі і ініціюючі кредитори у справі про банкрутство ТОВ "Октант-центр") використовували такий механізм розрахунків, розраховувались частинами через касу товариства та отримували на руки такі ж самі як і у гр.ОСОБА_7 квитанції до прибуткових касових ордерів.

Окрім того, слід врахувати що боржник - ТОВ "Октант-центр" та призначений судом арбітражний керуючий у справі про банкрутство ТОВ "Октант-центр" Сибаль А.М. у своїх повідомленнях, які міститься у матеріалах справи, визнали грошові вимоги гр.ОСОБА_7 у повному обсязі та повідомили господарський суд про їх включення до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009р. №14 "Про судове рішення у цивільній справі", якщо сторона (її представник, повноваження якого не обмежені) визнавала обставини, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, суд посилається на це в рішенні як на підставу звільнення від доказування цих обставин (частина перша статті 61 ЦПК, а при прийнятті згідно зі статтею 178 ЦПК відмови сторони від визнання обставини - зазначає про його відхилення. У цій частині рішення має міститися обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.ХІ.50).

З огляду на зазначене, з метою всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, представник гр.ОСОБА_7 просить суд врахувати наведені доводи та винести ухвалу про визнання грошових вимог гр.ОСОБА_7 до ТОВ "Октант-центр" в розмірі 3537218,00грн., з яких 35360000,00грн. - основна заборгованість та 1218,00грн. судовий збір.

Крім того, в судовому засіданні розпорядником майна подано суду додаткове обґрунтування до відзиву на заяву про грошові вимоги гр.ОСОБА_7 до ТОВ "Октант-центр" в розмірі 3537218,00грн., в якому останнім зазначено наступне.

Як вказано в постанові Вищого господарського суду України від 07.09.2016р., якою скасовано судові рішення нижчих інстанцій про визнання грошових вимог гр.ОСОБА_7 та направлено справу в цій частині на новий розгляд "в порушення вимог ст.ст.42, 43, 105 ГПК України, суди першої та апеляційної інстанції не навели доводів, за якими відхиляють доводи скаржника, мотиви не застосування законів та інших нормативно-правових актів, а виклали у своїх рішеннях лише доводи та докази кредитора.

Ні суд першої, ні суд апеляційної інстанції не здійснили комплексного дослідження первинних документів та документів фінансової звітності, що стосуються спірної заборгованості, та не надали оцінку наявним у них невідповідностям, не дослідили чи відповідають вони вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, відтак не з'ясували чи є ці квитанції до прибуткових касових ордерів первинними документами у розумінні наведених норм, чи підтверджують факт здійснення між сторонами господарської операції, та чи є підставою для виникнення у боржника грошового зобов'язання.

Крім того, суди не звернули увагу та не надали правову оцінку тому, що відповідно до п.4.1 договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р. про дольове інвестування у житлове будівництво передбачалось, що інвестор здійснює розрахунок за договором шляхом передачі коштів в Банк на рахунок боржника готівкою, або в безготівковому порядку. В порушення умов договору, гр.ОСОБА_7 інвестиції внесено готівкою в сумі 3536000,00грн.".

Відповідно до ст.111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Прибуткові касові ордери №281/1 від 28.11.2008р., №312 від 02.12.2008р., №509 від 05.05.2009р. про прийняття грошових коштів від гр.ОСОБА_7 були складені на бланках типової форми № КО-1 (додаток № 2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті України).

Форма прибуткового касового ордеру №КО-1, як додаток №2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті України була затверджена постановою правління Національного банку України від 29.04.2009р. №252 та набрала чинності лише 16.06.2009р..

На момент складання боржником прибуткових касових ордерів №281/1 від 28.11.2008р., №312 від 02.12.2008р., №509 від 05.05.2009р. на бланках типової форми №КО-1, на думку представника гр.ОСОБА_7 такої форми взагалі не існувало, оскільки вона була затверджена пізніше.

Як зазначає розпорядник майна надані кредитором на підтвердження його вимог квитанції до прибуткових касових ордерів в розумінні вищезгаданих норм законодавства не є первинними документами та не підтверджують здійснення господарських операцій із внесення готівки в касу боржника, оскільки підписані невідомими особами, яких неможливо ідентифікувати, крім того, частина таких квитанцій складені не на бланках затверджених на зазначену дату їх складання форм.

Не є первинним документом і довідка №497 від 11.10.2011р..

На думку розпорядника майна кредитор не підтвердив належними та допустимими доказами факт внесення коштів в касу боржника, а останнім заперечується отримання грошових коштів від кредитора.

Розпорядник майна вважає, що готівковий спосіб розрахунків в касу підприємства, якщо такий не передбачений договором, не може слугувати підставою для невизнання факту проведення розрахунків.

На підставі відзиву боржника, розпорядник майна повідомив кредитора (вих.№88 від 01.09.2014р. та вих. №10 від 02.03.2015р.) про визнання вимог в сумі 3537218,00грн., в т.ч.

перша черга погашення - 1218,00грн.;

четверта черга погашення - 3536000,00грн..

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 17.03.2016р. у справі №924/159/14, яка набрала законної сили, відсторонено ОСОБА_9 від посади керівника ТОВ "Октант-центр" та покладено виконання обов'язків керівника ТОВ "Октант-центр" на розпорядника майна арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича.

Цією ж ухвалою зобов'язано ОСОБА_9 передати розпоряднику майна - арбітражному керуючому Сибалю А.М. протягом трьох днів з дату отримання ухвали по акту прийому - передачі бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.

За таких обставин, на час прийняття місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали (30.03.2016р.) грошові вимоги гр.ОСОБА_7 були такими, що не визнавались розпорядником майна, про що розпорядник майна повідомив місцевий господарський суд (інформація розпорядника майна про проведену роботу від 30.03.2016р. №46).

Як з'ясувалося пізніше, прибуткові касові ордери №281/1 від 28.11.2008р., №312 від 02.12.2008р., №509 від 05.05.2009р. складені на бланках типової форми №КО-1 (додаток №2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті України), однак на той час типової форми №КО-1 взагалі не існувало, оскільки вона була затверджена постановою правління Національного банку України від 29.04.2009р. №252 та набрала чинності лише 16.06.2009р..

Тобто, на думку розпорядника майна вищезгадані прибуткові касові ордери є сфальсифіковані та не підтверджують факт внесення гр.ОСОБА_7 грошових коштів в касу боржника.

Крім того, в судовому засіданні представником кредиторів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано заяву про долучення до матеріалів справи копії постанови про арешт коштів боржника №1505/15 від 09.03.20005р., від 01.02.2012р., №1634/15 від 08.02.2005р., лист головного управління Міністерства доходів у Хмельницькій області №4107/10/22-01-22-01-20, повідомлення прокуратурі Хмельницької області, лист головного управління ДВС у Хмельницькій області №04.2-13/628 від 15.03.2013р..

В судовому засіданні 22.11.2016р. представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку ст.22, 38 ГПК України подано клопотання з проханням суд:

- витребувати у ДПІ у м.Хмельницькому декларації з податку на прибуток за 4 квартал 2008р., з податку на прибуток за 4, 2 квартал 2009р., з податку на прибуток за 1, 3 та 4 квартал 2010р. ТОВ "Октант-центр" (ЗАТ "Октант");

- витребувати у Головного управління статистики, м.Хмельницький баланс (економічні показники) ТОВ "Октант-центр" (ЗАТ "Октант") за 2008р., 2009р. та 2010р..

Водночас, в судовому засіданні розпорядником майна подано заяву з проханням суд долучити до матеріалів справи копії ухвали Верховного суду України від 09.11.2016р., заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.06.2016р. №08/06-02, витягу із кримінального провадження №0004487, ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 07.07.2016р. №686/13007/16-к, копії актів інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами і кредиторами від 26.03.2014р. №1 та від 28.07.2016р. №2 та копії наказів від 26.03.2014р. №1 та від 28.07.2016р. №2.

Зазначені документи судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 22.11.2016р. витребувано у ДПІ у м.Хмельницькому декларації з податку на прибуток за 4 квартал 2008р., з податку на прибуток за 4, 2 квартал 2009р., з податку на прибуток за 1, 3 та 4 квартал 2010р. ТОВ "Октант-центр" (ЗАТ "Октант");

Витребувано у Головного управління статистики, м.Хмельницький баланс (економічні показники) ТОВ "Октант-центр" (ЗАТ "Октант") за 2008р., 2009р. та 2010р..

В подальшому, на виконання вимог ухвали господарського суду Хмельницької області від 22.11.2016р. на адресу суду до початку судового засідання від Головного управління статистики у Хмельницькій області супровідним листом №14.2-12/1360 надійшли копії фінансових звітів за формою №1 "Баланс" по ЗАТ "Октант" за 2008р. - 2010р..

Також, на виконання вимог ухвали господарського суду Хмельницької області від 22.11.2016р. на адресу суду до початку судового засідання від ДПІ у м.Хмельницькому супровідним листом №27115/9/22-25-10 надійшли копії декларацій з податку на прибуток за 2008р., з податку на прибуток за перше півріччя 2009р. та за 2009р., з податку на прибуток за 1 - 3 квартали 2010р. ТОВ "Октант-центр" (ЗАТ "Октант").

Зазначені документи судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Крім того, на адресу господарського суду Хмельницької області 23.11.2016р. від ПАТ "Банк Форум" надійшов відзив на заяву ОСОБА_7 про визнання грошових вимог в якому представник ПАТ "Банк Форум" проти заявлених грошових вимог заперечує та просить суд при їх розгляді врахувати вимоги Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 та висновки Вищого господарського суду України згідно постанови від 07.09.2015р. у справі № 924/159/14.

Також, додатково 13.12.2016р. гр.ОСОБА_7 подано клопотання з проханням суд долучити до матеріалів справи в якості доказу список осіб №521/1 від 09.06.2015р., які здійснювали проплату інвестиційних внесків у житлове будівництво будинку АДРЕСА_1, готівкою через касу товариства.

Зазначені документи судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду ухвалою господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/159/14 вимоги ОСОБА_7 до ТОВ "Октант-центр" в розмірі 3537218,00грн., з яких 3536000,00грн. основна заборгованість, 1218,00 грн. судовий збір - відхилено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Господарським процесуальним кодексом України у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особливостей.

Відповідно до ч.2 ст.4-1 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи про банкрутство.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

За приписами ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Частиною 15 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство пред'явлення конкурсними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення відбувається лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство, а пред'явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може проходити у порядку, передбачених цим Законом.

Отже, з моменту порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" розгляд як конкурсних, так і поточних грошових вимог його кредиторів здійснюється виключно у випадку та порядку, встановленому спеціальними нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Як свідчать матеріали справи, 27.08.2014р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла заява гр.ОСОБА_7 з кредиторськими вимогами до ТОВ "Октант-центр" в розмірі 3537218,00грн.. До заяви додано документи в обґрунтування обставин викладених в останній.

Зазначену заяву призначено до розгляду в попередньому засіданні.

Аналізом поданої заяви та доданих до неї документів суд встановив, що 28.11.2008р. між ЗАТ "Октант" (підприємство) та ОСОБА_7 (клієнт) укладено договір про дольове інвестування у житлове будівництво №9-ГК-49 (далі - договір), відповідно до змісту якого підприємство зобов'язується збудувати і передати клієнту у власність об'єкт інвестування (житлове приміщення), а клієнт зобов'язується забезпечити відповідне інвестування та прийняти його у свою спільну сумісну власність.

Клієнт здійснює фінансування капітальних вкладень в об'єкт (інвестує), що буде збудований підприємством в майбутньому по обумовленій вартості і може отримати відповідний об'єкт лише за умови інвестування у 100 відсотків вартості цього об'єкту (п.1.2 договору).

Згідно п.2.1.5 договору клієнт має право в любий час без пояснення причин, або з підстав передбачених частиною другою ст. 1.4 цього договору, відмовитись від інвестування шляхом дострокового розірвання договору та вимагати повернення внесених інвестицій.

Відповідно до п.п.3.2.1, 3.2.5 договору ЗАТ "Октант" зобов'язався збудувати і передати у власність ОСОБА_7 об'єкт інвестування, на умовах, передбачених цим договором у строк до 30.09.2012р., при умові дотримання ОСОБА_7 порядку та строків інвестування; повертати внесені інвестиції (кошти) за умов п.2.1.5 на протязі 65 днів з моменту подачі ОСОБА_7 письмової заяви про дострокове розірвання договору, але не раніше ніж через три місяці після здійснення першого внеску. При поверненні коштів, за будь-якою причиною, ОСОБА_7 сплачує ЗАТ "Октант" 1% від проінвестованої суми. Внески клієнта також фіксуються пропорційно курсу Євро встановленого НБУ України в день здійснення внеску та індексуються прямо пропорційно зміні курсу Євро встановленого НБУ України в день повернення внеску клієнту.

Клієнт зобов'язаний здійснювати інвестиції по наступному графіку: перший внесок у розмірі 100% загальної приведеної площі, вноситься в день підписання цього договору (п.4.2 договору).

У відповідності до п.7.1 договору, передача об'єкту у власність клієнту здійснюється підприємством протягом одного місяця з моменту подачі йому клієнтом "Документів про фактичне інвестування 100% загальної приведеної площі конкретного об'єкту на відповідний час", що підтверджують його право на отримання загальної площі як цілісність майбутнього об'єкту, але не раніше запланованої дати передачі будинку під заселення.

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до повного виконання цього договору всіма сторонами (п.6.1 договору).

В подальшому, на виконання умов договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р. ОСОБА_7 внесено 3536000,00грн., про що свідчать квитанції до прибуткових касових ордерів №281/1 від 28.11.2008р. на суму 500000,00грн., №312 від 02.12.2008р. на суму 500000,00грн., №286 від 08.07.2010р. на суму 500000,00грн., №509 від 05.05.2009р. на суму 500000,00грн., №702 від 03.12.2009р. на суму 500000,00грн., №203 від 02.03.2010р. на суму 500000,00грн., №359 від 01.10.2010р. на суму 536000,00грн..

Також, до матеріалів справи додано довідку ЗАТ "Октант" №497 від 11.10.2011р., відповідно до змісту якої ОСОБА_7 згідно договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р. проінвестовано станом на 11.10.2011р. - 3536000,00грн. або 406581 Євро по курсу НБУ на день оплати, що дорівнює 100% загальної вартості згідно договору.

У зв'язку з невиконанням ЗАТ "Октант" умов договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р. щодо передачі об'єкта інвестування у власність ОСОБА_7 в обумовлений строк 30.09.2012р., остання 04.04.2014р. звернулась до директора ТОВ "Октант-центр" з заявою про розірвання договору на підставі п.2.1.5 та повернення внесених інвестицій у сумі 3536000,00грн. на підставі п.3.2.5. На зазначеній заяві наявна відмітка про отримання заяви.

Таким чином, з огляду на неповернення ТОВ "Октант-центр" грошових коштів згідно розірваного договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р., гр. ОСОБА_7 звернулась до суду з заявою про визнання конкурсних кредиторських вимог до ТОВ "Октант-центр" в сумі 3536000,00грн. та включення останніх у реєстр вимог кредиторів боржника.

Дослідивши наявні в матеріалах докази, оцінивши їх в сукупності суд зазначає, зокрема, наступне.

Як свідчить постанова Вищого господарського суду України від 07.09.2016р., згідно якої постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2016 та на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 30.03.2016 (про визнання грошових вимог ОСОБА_7.) у справі №924/159/14 скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області в іншому складі суддів, колегіяє суддів касаційної інстанції зазначено, що при новому розгляді грошових вимог гр.ОСОБА_7, судам необхідно врахувати наведене, всебічно, повно, об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, надати оцінку доказам, які мають юридичне значення для розгляду грошових вимог гр.ОСОБА_7, встановити обставини припинення існування інвестиційних правовідносин, відповідність наданих кредитором на підтвердження своїх вимог документів вимогам ст.ст.32, 33 ГПК України, обґрунтованість заяви кредитора, дійсний розмір заборгованості; правильно застосувати норми права, які регулюють спірні відносини, розглянути заяву кредитора відповідно до вимог закону

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до господарського суду Хмельницької області із заявою про грошові вимоги до боржника ОСОБА_7 надано в якості підтвердження своїх кредиторських вимог копії наступних документів:

договір про дольове інвестування у житлове будівництво № 9-ГК-49 від 28.11.2008р.;

квитанції до прибуткових касових ордерів №281/1 від 28.11.2008р., №312 від 02.12.2008р., №509 від 05.05.2009р., №702 від 03.12.2009р., №203 від 02.03.2010р., №286 від 08.07.2010р., №359 від 01.10.2010р.;

довідку №497 від 11.10.2011р.;

заяви про розірвання договору від 04.04.2014р..

У відповідності до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно ч.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.1.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (далі - Положення) це Положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

У відповідності до п.2.1. Положення первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Відповідно до п.2.4. Положення (в редакції пункту, чинній до 24.07.2010р.) первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Згідно п.2.4. Положення (в редакції пункту, чинній з 24.07.2010р.) первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У відповідності до п.2.7. Положення (в редакції пункту, чинній до 24.07.2010р.) первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України. Документування господарських операцій може здійснюватись з використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні обов'язково містити реквізити типових або спеціалізованих форм.

Пунктом 2.7. Положення (в редакції пункту, чинній з 24.07.2010р.) встановлено, що первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Відносини щодо внесення та видачі готівки з каси юридичної особи регулюються "Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженому постановою правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637, яка зареєстрована Міністерством юстиції України 13.01.2005р. № 40/10320.

Згідно п.3.3. вказаного Положення приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Зокрема, квитанції до прибутковим касових ордерів, які були підписані в якості головного бухгалтера п'ятьма різними особами, однак всупереч вимогам п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704, відсутні прізвища та ініціали осіб, які підписали квитанції до прибуткових касових ордерів.

Відсутність прізвищ та ініціалів осіб, які підписали квитанції до прибуткових касових ордерів, не дозволяє ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

При цьому, з дати надходження готівки в касу ТОВ "Октант-Центр" від ОСОБА_7 згідно представлених документів жодні зміни у майновому стані ТОВ "Октант-Центр" не відбувались та рух його активів не здійснювався, дані господарські операції у бухгалтерському та податковому обліку ТОВ "Октант-Центр" не відображались.

Касова книга ТОВ "Октант-Центр" та журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів на підтвердження отримання коштів по касових операціях з ОСОБА_7 за період з 28.11.2008р. по 01.10.2010р. відсутні.

Крім того, з метою з'ясування і встановлення зазначених у постанові Вищого господарського суду України від 07.09.2016р. вказівок та обставин, документів фінансової звітності відповідності вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ухвалою господарського суду Хмельницької області від 22.11.2016р. витребувано у ДПІ у м.Хмельницькому декларації з податку на прибуток за 4 квартал 2008р., з податку на прибуток за 4, 2 квартал 2009р., з податку на прибуток за 1, 3 та 4 квартал 2010р. ТОВ "Октант-центр" (ЗАТ "Октант");

Витребувано у Головного управління статистики, м.Хмельницький баланс (економічні показники) ТОВ "Октант-центр" (ЗАТ "Октант") за 2008р., 2009р. та 2010р..

Так, на виконання вимог ухвали господарського суду Хмельницької області від 22.11.2016р. на адресу суду від Головного управління статистики у Хмельницькій області супровідним листом №14.2-12/1360 надійшли копії фінансових звітів за формою №1 "Баланс" по ЗАТ "Октант" за 2008р. - 2010р..

Крім того, на виконання вимог ухвали господарського суду Хмельницької області від 22.11.2016р. на адресу суду до початку судового засідання від ДПІ у м.Хмельницькому супровідним листом №27115/9/22-25-10 надійшли копії декларацій з податку на прибуток за 2008р., з податку на прибуток за перше півріччя 2009р. та за 2009р., з податку на прибуток за 1 - 3 квартали 2010р. ТОВ "Октант-центр" (ЗАТ "Октант").

Зазначені документи судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Однак, досліджуючи наявні в матеріалах справи податкові декларацій з податку на прибуток за 2008р., з податку на прибуток за перше півріччя 2009р. та за 2009р., з податку на прибуток за 1 - 3 квартали 2010р. ТОВ "Октант-центр" (ЗАТ "Октант"), судом встановлено відсутність у даних деклараціях відображеного доходу (внесених інвестицій) гр.ОСОБА_7 в сумі 3536000,00грн. по договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р. про дольове інвестування у житлове будівництво.

Вказані обставини щодо внесених інвестицій гр.ОСОБА_7 в сумі 3536000,00грн. по договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р. про дольове інвестування у житлове будівництво ТОВ "Октант-центр", також не відображені у долучених до матеріалів справи копіях фінансових звітів за формою №1 "Баланс" по ЗАТ "Октант" за 2008р. - 2010р., що в свою чергу слугує підставою для спростування факту внесених інвестицій гр.ОСОБА_7 в сумі 3536000,00грн. по договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р. про дольове інвестування у житлове будівництво ТОВ "Октант-центр".

Згідно ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

У відповідності до п.2.1.5 договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р., клієнт має право в любий час без пояснення причин, або з підстав передбачений частиною другою ст.1.4 цього договору, відмовитись від інвестування шляхом дострокового розірвання договору та вимагати повернення внесених інвестицій.

Отже, можливість визнання ОСОБА_7 конкурсним кредитором залежить, зокрема, від встановлення моменту розірвання договору та виникнення у ТОВ "Октант-Центр" обов'язку повернути кредитору внесені ним інвестиції.

З матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_7 про відмову від договору шляхом його розірвання була підписана нею 04.04.2014р., і як стверджує ОСОБА_7, передана ТОВ "Октант-Центр".

На примірнику заяви ОСОБА_7 міститься напис "отримано" та стоїть підпис, при цьому не зазначено ні дати отримання заяви, ні посади, ні прізвища та ініціалів особи, яка отримала заяву, відсутні будь-які штампи, вхідні чи реєстраційні номери, які дозволяли б стверджувати, що заява ОСОБА_7 була отримана саме ТОВ "Октант-Центр" та саме до порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Октант-Центр" (24.07.2014р.).

Заява ОСОБА_7 про відмову від договору шляхом його розірвання від 04.04.2014р. у ТОВ "Октант-Центр" відсутня, згідно даних боржника.

Відповідно до наказу №2 від 28.07.2014р. ТОВ "Октант-Центр" спільно з розпорядником майна Сибалем А.М. проводилась інвентаризація майна ТОВ "Октант-Центр", в т.ч. і кредиторської заборгованості.

Як встановлено судом, згідно наявних в матеріалах справи копіях актів інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами і кредиторами на підставі наказу від 26.03.2014р. №1 станом на 01.04.2014р. та наказу від 28.07.2014р. №2 станом на 01.08.2014р. заборгованості перед ОСОБА_7 по поверненню грошових коштів в сумі 3536000,00грн. не існує.

Крім того, прибуткові касові ордери №281/1 від 28.11.2008р., № 312 від 02.12.2008р., №509 від 05.05.2009р. про прийняття грошових коштів від ОСОБА_7 були складені на бланках типової форми № КО-1 (додаток № 2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті України).

Однак, форма прибуткового касового ордеру №КО-1, як додаток №2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті України була затверджена постановою правління Національного банку України від 29.04.2009р. №252 та набрала чинності лише 16.06.2009р..

Таким чином, на момент складання боржником прибуткових касових ордерів №281/1 від 28.11.2008р., №312 від 02.12.2008р., №509 від 05.05.2009р. на бланках типової форми №КО-1, такої формі взагалі не існувало, оскільки вона була затверджена пізніше.

Водночас, відповідно до п.4.1 договору №9-ГК-49 від 28.11.2008р. про дольове інвестування у житлове будівництво передбачалось, що інвестор здійснює розрахунок за договором шляхом передачі коштів в Банк на рахунок ТОВ "Октант-Центр" готівкою, або в безготівковому порядку. В порушення умов договору, ОСОБА_7 не дотримано вимоги п.4.1 договору.

Також, згідно поданого клопотання 13.12.2016р. гр.ОСОБА_7, судом долучено до матеріалів справи список осіб №521/1 від 09.06.2015р., які здійснювали проплату інвестиційних внесків у житлове будівництво будинку АДРЕСА_1, готівкою через касу товариства. У даному списку осіб, які здійснювали проплату інвестиційних внесків у житлове будівництво будинку АДРЕСА_1, готівкою через касу товариства підписаного директором ТОВ "Октант-Центр" ОСОБА_9 встановлено відсутність гр.ОСОБА_7.

Отже, приймаючи до уваги вище зазначене в сукупності, а також проаналізувавши, дослідивши наявні в матеріалах справи та додані докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оцінюючи їх в сукупності, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком господарського суду Хмельницької області про відхилення заяви про грошові вимоги ОСОБА_7 до ТОВ "Октант-центр" в розмірі 3537218,00грн., оскільки внесення гр.ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 3536000,00грн. не підтверджується ні первинними документами, ні бухгалтерським, ні податковим обліком ТОВ "Октант-Центр", ні фінансовими звітами, а тому дана вимога заявлена без належних та обґрунтованих доказів.

Згідно з ч.1 ст.32, ч.1 ст.33 та ч.2 ст.34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків, визначитись чи потребуються спеціальні знання для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

За наведених обставин, додаткову ухвалу господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/159/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/159/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7, м.Хмельницький - без задоволення.

2. Матеріали справи №924/159/14 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Мамченко Ю.А.