ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2017 р.Справа № 922/6035/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Шарко Л.В.

судді: Новікова Н.А. , Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", м Київ
до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Книжковий Клуб "Клуб Сімейного Дозвілля", м. Харків
про за зустрічним позовом до про стягнення 2646124,09 грн. Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Книжковий Клуб "Клуб Сімейного Дозвілля", м. Харків Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", м. Київ стягнення 1051755,19 грн.
за участю представників:

позивача по первісному позову (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_1, довіреність №12-32 від 30.01.17р., ОСОБА_2, довіреність №170217-01/Д-2213 від 17.02.17р.;

відповідача по первісному позову (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_3, довіреність № 39/17 від 04.01.17р.;

ВСТАНОВИВ:

Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Книжковий клуб "Клуб сімейного дозвілля" заборгованості по наданим послугам поштового зв'язку згідно Договору про надання послуг № 23-233 від 25.12.2009р. в розмірі 2646124,09 грн.

Відповідач подав зустрічний позов до Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" про стягнення 1051755,19 грн. збитків, що складаються з вартості втрачених посилок, а також сум платежів, перерахованих за пересилання даних посилок, включаючи суму коштів, перерахованих у якості передплати послуг по відправленню посилок та в рахунок передплати послуг по відправленню письмової кореспонденції на адресу Луганської дирекції.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.04.2016 у справі №922/6035/15 (головуючий суддя Кухар Н.М., судді Лаврова Л.С. та Доленчук Д.О) у задоволенні первісних позовних вимог відмовлено. Зустрічні позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" на користь Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Книжковий клуб "Клуб сімейного дозвілля" 1051755,19 грн. збитків.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 у справі №922/6035/15 рішення місцевого господарського суду від 12.04.2016 скасовано, прийнято нове рішення, яким первісні позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Книжковий клуб "Клуб Сімейного Дозвілля" на користь Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" недоотриманий дохід в сумі 2646124,09 грн. Зустрічні позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" на користь Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Книжковий клуб "Клуб Сімейного Дозвілля" передоплату в сумі 43333,20 грн. В задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Книжковий клуб "Клуб Сімейного Дозвілля" на користь Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" 39691, 86 грн. витрат зі сплати судового збору за подання первісного позову та 60300,03 грн. за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.11.2016 року по справі № 922/6035/15 касаційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Книжковий клуб "Клуб Сімейного дозвілля" було задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 та рішення господарського суду Харківської області від 12.04.2016 у справі №922/6035/15 - скасовано, а справу №922/6035/15 направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 13.12.16р. справу № 922/6035/15 передано на розгляд судді Шарко Л.В.

Відповідно до Протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 13.12.2016 року було визначено склад колегії суддів: Шарко Л.В. - головуючий суддя, судді Новікова Н.А. та Суярко Т.Д.

01.02.17р. представник відповідача (позивач за зустрічним позовом) просить суд застосувати до вимог позивача строк позовної давності.

01.02.17р. представник відповідача (позивач за зустрічним позовом) надав відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує в повному обсязі та просить суд відмовити в його задоволенні.

06.02.17р. представник позивача (відповідач за зустрічним позовом) надав клопотання про застосування до позовних вимог Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Книжковий клуб "Клуб Сімейного Дозвілля" строк позовної давності.

20.02.17р. представник позивача за первісним позовом надав додаткові письмові пояснення на заперечення відповідача за первісним позовом, в яких просить суд первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник позивача (відповідач за зустрічним позовом) в судовому засіданні 20.02.17р. підтримав первісні позовні вимоги, заперечував проти зустрічного позову.

Представник відповідача (позивач за зустрічним позовом) в судовому засіданні 20.02.17р. заперечував проти первісних позовних вимоги, підтримав зустрічні позовні вимоги.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

25.12.2009р. між Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" (виконавець) та Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями "Книжковий Клуб "Клуб Сімейного Дозвілля" (замовник) укладено договір про надання послуг № 23-233 (далі-договір) (а.с.№ 33-42 том 1).

Згідно п. 1.1. договору, позивач (виконавець) в особі своїх філіалів (Додаток № 3) на умовах, визначених договором, надає замовнику послуги поштового зв'язку з пересилання поштових відправлень на поштові адреси фізичних осіб та поштових переказів післяплати на адресу замовника.

В розділі 2.1 договору визначено обовязки замовника.

Так, пунктом 2.1.6 встановлено, що замовник забезпечує своєчасну і повну оплату послуг шляхом внесення авансу напередодні здачі поштових відправлень.

Згідно п. 2.1.7. договору (з врахуванням положень Додаткової угоди № 11 до договору від 01.04.2014р.) (а.с. №64-65 том 1), у період з 01.04.2014р. по 31.12.2014р. включно, замовником передбачено пересилання наступних поштових відправлень:

- непріоритетної простої письмової кореспонденції у межах України у кількості 7934823 од. на суму 21787389 грн. (без ПДВ);

- посилок з оголошеною цінністю у межах області та України у кількості 3061307 одиниць на суму 19739308,00 грн. (без ПДВ).

Розділом 2.2 договору передбачено обовязки виконавця.

Відповідно до п. 2.2.4 договору, виконавець надає послуги з пересилання поштових відправлень за діючими тарифами на послуги поштового звязку.

Виконавець забезпечує пересилання на адресу замовника сум післяплати за вручені поштові відправлення протягом 3 робочих днів з моменту приймання післяплати у обєктах поштового звязку (п. 2.2.5. договору).

В п. 2.2.7 договору визначено, що виконавець повертає замовнику, через один робочий день, після закінчення обробки партії поштових відправлень, копії списків ф.103-1, складені по порядку, з відбитком календарного штемпеля, датою обробки і чеком на кожен список.

Пунктом 2.2.8 договору (з врахуванням положень Додаткової угоди № 1 до договору від 04.01.2011р., пункт 2.2.8. вважати пунктом 2.2.7. договору) (а.с. №43-44 том 1), визначено, що виконавець здійснює розшук реєстрованих поштових відправлень згідно з заявою замовника, яка подається не раніше 9-ти тижнів після дня приймання поштових відправлень.

Розділом 3 договору визначено порядок розрахунків.

Відповідно до п.3.1 договору ( в редакції Додаткової угоди №3 від 27.12.2011 року (а.с. №46-47 том 1), послуги за пересилання поштових відправлень замовника оплачуються згідно з Граничними тарифами на універсальні послуги поштового звязку, затв. Рішенням Національної комісії з питань регулювання звязку України від 04.12.08 р. №1244 зі змінами, та Тарифами на інші послуги поштового звязку, завт. Наказом УДППЗ Укрпошта від 28.11.2011р. №690.

Згідно п.3.2 договору (із врахуванням положень Додаткової угоди № 11 до договору від 01.04.2014р.) (а.с. №64-65 том 1) розмір зниження рівня тарифів визначається згідно з встановленим виконавцем Порядком зниження рівня тарифів на послуги поштового заявку корпоративним клієнтам УДППЗ Укрпошта, затвердженим наказом підприємства від 17.12.2009 року №975. Відповідно до Порядку зниження рівня тарифів на послуги поштового зв'язку корпоративним клієнтам, затвердженого наказом УДПППЗ "Укрпошта" від 20.12.2013р. № 940, виконавець застосовує знижений рівень тарифів на період з 01.04.2014 року по 31.12.2014 року включно на пересилання:

- непріоритетних простих листів у межах України, згідно ст. 1 поз. 1 та непріоритетних простих бандеролей у межах України, згідно ст. 2 поз. 2 розділу "Пересилання поштових відправлень у межах України" Граничних тарифів, у розмірі 15 %;

- посилок з оголошеною цінністю у межах області та України, згідно ст. 1 поз. 1 та ст. 5 поз. 7 Розділу І ОСОБА_4, у розмірі 20 %.

Як зазначено в пункті 3.3 договору, оплата послуг здійснюється шляхом авансування у повному обсязі напередодні здачі поштових відправлень. У разі ненадходження необхідної суми виконавець не здійснює приймання поштових відправлень замовника.

Згідно п. 3.7. договору, розрахунок за пересилання поштових відправлень здійснюється з філіалами УДППЗ "Укрпошта" у відповідності до п. 3.3., з урахуванням Додатку № 3.

Надання послуг підтверджується актами наданих послуг у 2-х примірниках, що складаються один раз на місяць і надаються замовнику не пізніше 5 числа наступного за звітним (п.3.8 договору).

Договір вступає в силу з 01.01.2010 року та діє до 31.12.2010 року з наступною пролонгацією його на той же термін і на тих же умовах, якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не подає заяву про його розірвання чи зміну договірних умов (п.7.1 договору).

Протягом 2011-2015 років сторонами укладались додаткові угоди до договору (а.с.№ 43-75 том 1).

Додатковою угодою №13 від 04.08.2014 року, сторони виклали п. 3.11 договору в наступній редакції:

За умов незабезпечення замовником заявлених на період з 01.04.14р. по 31.12.14р. включно, доходів від надання послуг з пересилання посилок з оголошеною цінністю у межах України та пересилання непріоритетної простої письмової кореспонденції у межах України, зазначених в пункті 2.1.7., виконавцем проводиться перерахунок фактичних доходів за діючими тарифами по відсотку, що відповідає мінімальному розміру граничної межі можливого зниження рівня тарифів згідно Додатку 1 Порядку.

Перерахунок підтверджується актом, що складається виконавцем, в особі його філіалу, у двох примірниках, і надається замовнику не пізніше 10 січня року, наступного за звітним.

Замовник здійснює перерахування цих коштів на поточний рахунок філії (дирекції) виконавця у термін до 15 числа наступного місяця за звітним роком ( том 1 а.с. № 67).

Позивач, обґрунтовуючи первісні позовні вимоги, зазначає, що УДППЗ "Укрпошта" були повністю виконані свої зобов'язання за договором щодо пересилання поштових відправлень відповідача, що підтверджуються підписаними сторонами актами прийому-здачі виконаних робіт за період з 01.04.2014р. по 31.12.2014р. та звітами виконаних робіт Донецької та Луганської дирекції, копії яких містяться в матеріалах справи (з а.с.№ 86-246 том 1 по а.с. № 1-164 том 2).

Як вбачається із вказаних актів прийому-дачі виконаних робіт, за результатами вказаного звітного періоду, доходи УДППЗ "Укрпошта", з урахуванням зниженого рівня тарифів від пересилання непріоритетної простої письмової кореспонденції у межах України, склали - 20097128,56 грн. (без ПДВ) у кількості 6902581 одиниць; посилок з оголошеною цінністю - 16366709,99 грн. (без ПДВ) у кількості 2438099 одиниць.

Позивач за первісним позовом зазначає, що відповідачем не були виконані умови договору щодо заявлених доходів від надання послуг поштового зв'язку, з урахуванням зниженого рівня тарифів від пересилання письмової кореспонденції на суму 1690260,44 грн. та відповідно - посилок з оголошеною цінністю на суму 3372598,01 грн.

Як зазначає позивач за первісним позовом, виконавцем в особі філіалів УДППЗ "Укрпошта", відповідно до Порядку зниження рівня тарифів на послуги поштового зв'язку корпоративним клієнтам, затвердженого наказом УДППЗ "Укрпошта" від 20.12.2013р. № 940 із відповідними змінами та п. 3.11. договору, було проведено перерахунок фактично отриманих сум за надання послуг з пересилання непріоритетної простої письмової кореспонденції у межах України та посилок з оголошеною цінністю по відсотку, що відповідає мінімальному розміру граничної межі можливого зниження рівня тарифів згідно Додатку 1 Порядку, а саме на пересилання непріоритетної простої письмової кореспонденції у межах України до 10 %, посилок з оголошеною цінністю до 15 %.

Позивач за первісним позовом вказує, що відповідно до вищевказаного перерахунку, відповідач повинен перерахувати на рахунки філіалів УДППЗ "Укрпошта" кошти в загальному розмірі 2646124,09 грн. (з ПДВ).

24.04.2015 року УДППЗ Укрпошта направило відповідачу за зустрічним позовом претензію №2213-877 про сплату 2646124, 09 грн. недоотриманих грошових коштів (а.с.№ 169 том 2).

Відповідач за первісним позовом в задоволенні претензії відмовив та в листах №1004 від 20.05.2015 року, №992 від 21.05.2015 року, №997 від 21.05.2015 року, №1003 від 21.05.2015 року, №1083 від 25.05.2015 року на адресу філій УДППЗ Укрпошта повідомив про порушення позивачем умов договору, а саме нездійснення у першому півріччі 2014 року доставки поштових відправлень клієнтам відповідача, які знаходились на частині територій Донецької, Луганської областей та АР Крим (а.с. №175-180 том 2).

Також відповідач за первісним позовом надав суду клопотання про застосування строків позовної давності, в якій зазначив, що згідно ч. 5 ст. 315 ГК України, для предявлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк позовної давності, який позивачем було пропущено, що є підставою для відмови в задоволенні первісного позову (а.с. № 82 том 26).

Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями "Книжковий клуб "Клуб Сімейного Дозвілля" звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами, в яких зазначив, що частина, прийнятих УДППЗ "Укрпошта" поштових відправлень у І-ІІІ кварталі 2014 року, у тому числі адресованих клієнтам позивача, що знаходились у Луганській та Донецькій областях, була втрачена, оскільки посилки не були повернені позивачу, а також не були повернені суми накладеного платежу за викуплені посилки.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що станом на 15.12.2015р. УДППЗ Укрпошта втрачено поштові відправлення на адреси Донецької та Луганської областей, оголошеною цінністю на загальну суму 861750 грн., передоплата за пересилання яких була здійснена на суму 124688,84 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивачем за зустрічним позовом надано копії накладних форми 16 та списки форми 103, роздруковані з електронної бази ДП з ІІ "Книжний клуб" Клуб сімейного дозвілля" (том 8 - том 19, а.с. № 31-200 том 20, том 21- том 24).

Крім того, позивач за зустрічним позовом вказує, що з 01.08.2014 року поштові відправлення на адресу клієнтів, які проживали на частині території Донецької та Луганської областей відправлялись через Харківську дирекцію УДППЗ Укрпошта і таких відправлень відповідачем за зустрічним позовом втрачено на суму 18856 грн., виходячи із їх оголошеної цінності. За вказані відправлення, як зазначає позивачем за зустрічним позовом, ним було сплачено 2127,15 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи списками форми 103, а також накладними форми 16 (том 5, том 6, а.с.№ 1-19 том 7).

24.11.2014 року позивач за зустрічним позовом направив на електронну адресу УДППЗ Укрпошта лист з інформацією по всім незакритим посилкам, відправленим до 31.07.2014 року, а також список розшукуваних посилок, направлених в Донецьку та Луганську область (а.с. № 106 том 3).

25.12.2014 року позивач за зустрічним позовом направив УДППЗ Укрпошта лист № 570, в якому повідомив про незакриті посилки, подані до липня 2014 року на Донецьку дирекцію на суму 26031 грн., на Луганську дирекцію на суму 873617 грн., а також на Харківську дирекцію на загальну суму 31386 грн., з проханням здійснити заходи з розшуку електронних переводів сум накладеного платежу за викуплені посилки або повернення розшукуваних посилок (а.с.№ 91 том 4).

Крім того, позивач в зустрічному позові зазначає, що у липні 2014 року ним на рахунок Луганської дирекції УДППЗ "Укрпошта" здійснено передоплату послуг по відправленню посилок на суму 10000 грн. та 34333,20 грн. передоплати послуг по відправленню поштової кореспонденції, що підтверджується платіжними дорученнями №11206 від 08.07.2014 року та №11562 від 11.07.2014 року (а.с. №105 том 3).

Вказані поштові відправлення, як зазначає в зустрічному позові позивач, в обробку не поступили, у звязку з чим він листами №433МС від 22.07.2014 року та №594 від 02.12.2014 року запропонував УДППЗ Укрпошта повернути сплачені грошові кошти (а.с. № 103-104 том 3).

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що УДППЗ Укрпошта вказані вимоги було проігноровано, суму передплати не повернуто.

Таким чином, з урахуванням вартості втрачених посилок, переданих через Донецьку, Луганську, а також Харківську (для відправки у Донецький та Луганський регіони), а також суми платежів, перерахованих за пересилання даних посилок, включаючи суму коштів, перерахованих у якості передоплати послуг за відправлення посилок та в рахунок передоплати послуг по відправленню письмової кореспонденції на адресу Луганської дирекції, просить стягнути з УДППЗ Укрпошта збитки в сумі 1051755,19 грн.

Відповідач проти задоволення зустрічного позову заперечував та у відзиві зазначив, що згідно п. 121, 122 Правил надання поштового звязку, ст.18 Закону України Про поштовий зв'язок, підставами для відшкодування втрати поштового відправлення (посилки) є заява відправника із зазначенням конкретних реквізитів втраченого поштового відправлення, списки форми 103 та касовий чек або інші документи, що свідчать про оплату наданих послуг, однак позивачем за зустрічним позовом таких доказів не надано, а складені самим лише позивачем переліки начебто втрачених посилок не є належними документами для здійснення відшкодування їх вартості.

Також відповідач за зустрічним позовом звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності, обґрунтовуючи її тим, що позивач пропустив строк для звернення із заявою про розшук поштового відправлення, який встановлено Правилами надання послуг поштового зв'язку та Законом України "Про поштовий зв'язок" та становить 6 місяців з дня прийняття відправлення (а.с. № 23 том 20).

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт господарювання (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязків.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Так, позивач за первісним позовом вказує, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору УДППЗ "Укрпошта" недоотримало доходів вже з урахуванням наданих відповідачу знижок.

В обґрунтування позовних вимог позивачем за первісним позовом надано, крім іншого, копію Додаткової угоди № 13 від 04.08.2014р. до Договору про надання послуг (а.с. №67-68 т. 1), у якій сторони визначили, що за умов незабезпечення замовником заявлених на період з 01.04.2014р. по 31.12.2014р., включно, доходів від надання послуг з пересилання посилок оголошеною цінністю та простої письмової кореспонденції в межах України проводиться перерахунок фактичних доходів за діючими тарифами по відсотку, що відповідає мінімальному розміру граничної межі можливого зниження рівня тарифів згідно Додатку 1 Порядку.

Згідно п. 2.4. Порядку зниження рівня тарифів на послуги зв'язку для корпоративних клієнтів УДППЗ "Укрпошта" на 2014 рік (далі - Порядок) (а.с. №78-81 том 1), відповідно до розміру прогнозованих доходів УДППЗ "Укрпошта" (філіалу) визначається гранична межа зниження рівня тарифів у відсотках згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Однак, ні договором ні додатковими угодами, ні іншим документом до договору сторони чітко не визначили, який саме розмір являється мінімальним розміром граничної межі можливого зниження рівня тарифів згідно Додатку 1 Порядку.

Тобто, відповідач по первісному позову вважає, що термін "гранична межа"- це та межа, яка встановлена в Додатку до Порядку зниження рівня тарифів на послуги зв'язку корпоративним клієнтам (а.с. №82 том 1) в графі "понад 20% до 30%", але позивач за первісним позовом вважає, що "гранична межа" - це інша межа, ніж та, на яку вказує відповідач.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторонами не був узгоджений мінімальний розмір граничної межі можливого зниження рівня тарифів, з огляду на це, підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів приходить до висновку, що первісний позов є недоведеним, тому не підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд відхиляє клопотання відповідача за первісним позовом про застосування спеціальної позовної давності до позовних вимог УДППЗ "Укрпошта", оскільки відповідачем помилково визначено господарські відносини, які склалися між сторонами, як відносини з перевезення. Предметом даного позову є стягнення заборгованості саме за Договором про надання послуг.

Таким чином, між сторонами існують господарські відносини саме з надання послуг з пересилання поштових відправлень, які на відміну від перевезення включають здійснення ряду технологічних операцій, у тому числі: приймання, обробка пошти, доставка (вручення) та інше.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, відповідно до приписів Цивільного кодексу України, до вимог, пов'язаних з невиконанням господарських зобов'язань за договором послуг, застосовується загальний строк позовної давності, який згідно ст. 257 ЦК України, становить три роки.

Слід зазначити, що у відповідності до положень п. 2.2. Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи те, що судом не було встановлено порушення інтересів позивача, суд відмовляє у задоволені заяви про застосування строку позовної давності.

Стосовно заявлених зустрічних позовних вимог про відшкодування збитків в сумі 1051755,19грн., суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до п. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафна санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

На підставі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором; збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення; при визначення неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Наслідки порушень зобов'язань за договором є правовою підставою, згідно із ст. 623 Цивільного кодексу України, для стягнення збитків.

З огляду на положення статті 224 Господарського кодексу України, статей 22, 611, 614, 623 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому, на позивача (в даному випадку за зустрічним позовом) покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказів, на підтвердження всіх чотирьох елементів необхідних для встановлення заподіяння збитків, позивачем за зустрічним позовом суду надано не було, зокрема, не доведено протиправність поведінки заподіювача збитків.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

Крім того, представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним), подав 06.02.17р. до суду заяву від 03.02.17р. (а.с. № 149-151 том 27), в якій просить суд застосувати строк позовної давності щодо заявлених зустрічних вимог.

Слід зазначити, що у відповідності до положень п. 2.2. Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи те, що судом не було доведено наявність порушеного права позивача по зустрічному позову, оскільки в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю, тому строк позовної давності в даному випадку - не застосовується.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні первісного позову було відмовлено у повному обсязі, а також щодо заявлених зустрічних вимог було відмовлено повністю, судові витрати у даній справі залишаються за позивачем по первісному позову та за позивачем по зустрічному позову.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову - відмовити повністю.

В задоволенні зустрічного позову - відмовити повністю.

Повне рішення складено 27.02.2017 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_4