КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" лютого 2017 р. Справа №910/19614/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу господарського суду міста Києва від 30.01.2017

у справі №910/19614/15 (головуючий суддя - Грєхова О.А., судді: Мудрий С.М., Пукшин Л.Г.)

за скаргою приватного акціонерного товариства "Монтажлегмаш"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до 1. дочірнього підприємства "Промінструмент"

2. приватного акціонерного товариства "Монтажлегмаш"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1. товариство з обмеженою відповідальністю "Мегапром",

2. дочірнє торгівельно-промислове підприємство "Комсервіс",

3. товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Велдінг Компані",

4. товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-торгова компанія "Схід",

5. ОСОБА_4,

6. товариство з обмеженою відповідальністю "Промінструмент-Львів",

7. публічне акціонерне товариство "Львівський інструментальний завод",

8. публічне акціонерне товариство "Львівський завод штучних алмазів і алмазного інструменту"

про стягнення 1 415 500,00 дол. США

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі № 910/19614/15 скаргу приватного акціонерного товариства "Монтажлегмаш" задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову від 24.10.2016 ВП №52429040, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т. про стягнення на користь Держави в особі Міністерства юстиції України виконавчого збору в розмірі 59 630,48 доларів США.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі №910/19614/15, а оскаржувану ухвалу суду - скасувати.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.

Перевіривши матеріали вказаної апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 94 до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно ст. 95 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, колегія суддів встановила, що до скарги не додано належних доказів надсилання (розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку - касовий чек, розрахункова квитанція, реєстр поштових відправлень тощо) її копії відповідачу-1 - дочірньому підприємству "Промінструмент".

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Крім того, до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка була чинна на момент звернення до суду з скаргою на дії ДВС (29.12.2016), закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на 01.01.2016 становить 1 378,00 грн.

Проте, скаржником до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Разом з тим, як вбачається з тексту апеляційної скарги, апелянтом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за її подання. Вказане клопотання мотивоване тим, що Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України лише в межах відкритих асигнувань та стислими, на думку скаржника, строками, передбаченими ГПК України для подачі апеляційних скарг на судові рішення.

За таких обставин, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить відстрочити сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги до прийняття рішення апеляційним судом або на розумний строк.

Розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів дійшла до висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 ЗУ "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, самі лише обставини, пов'язані з відсутністю у апелянта коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

При цьому, апелянтом не надано суду доказів важкого матеріального становища останнього та неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Слід зазначити, що Департаментом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не наведено обставин, які б мали виключний характер та свідчили про наявність належних підстав для надання відстрочки сплати судового збору.

Крім того, апелянтом не надано суду доказів того, що у нього повністю відсутні кошти, які б можна було використати для сплати судового збору за подання апеляційної скарги, не подано доказів про неможливість здійснити платіж готівкою чи фінансову спроможність сплатити судовий збір до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи те, що скаржником не надано суду належних доказів на підтвердження його майнового стану та доказів неможливості останнім сплатити судовий збір, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі №910/19614/15.

Відповідно до пунктів 2,3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо: до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам); до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 30.01.2017 може бути розглянуто судом після усунення обставин, зазначених вище.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. ст. 86, п.п. 2,3 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі №910/19614/15 відмовити.

2. Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі №910/19614/15 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

3. Матеріали оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі №910/19614/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко