ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2017 р. Справа № 911/39/17

За позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «БОГДАР-ВВ»

про стягнення 20 000,00грн

Суддя С.І. Чонгова

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 28.01.2017);

від відповідача: ОСОБА_4 (директор).

СУТЬ СПОРУ: фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулоась до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «БОГДАР-ВВ» про стягнення 20 000,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором №1/01/09/16 від 01.09.2016, в частині надання товару належної якості та неповернення коштів сплачений позивачем в якості попередньої оплати за поставлений товар.

Відповідач у справі ТОВ «БОГДАР-ВВ» у своєму відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що акт прийманн-передачі (повернення товару) підписаний лише ним, та не підписаний позивачем, окрім того, позивачем не сплачено другого платежу за поставлений товар, у звязку з чим відповідач вказує, що у позивача відсутнє право на повернення йому коштів.

У судовому засіданні 30.01.2017 оголошено перерву до 27.02.2017.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 між сторонами у даній справі ТОВ «БОГДАР-ВВ» (далі продавець) та ОСОБА_5 Сергіївна (далі покупець) укладено договір №1/01/09/16 купівлі-продажу з розстрочкою платежу (далі договір, а.с.9-11).

За умовами договору продавець зобовязується передати у власність покупця автонавантажувач, а саме марка, модель БВ 2733; 1977 року випуску; виробник Болгарія; ідентифікаційний номер 375012749; двигун-б/н, що належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу №651-09 від 08.10.2015 (п.1 договору).

Відповідно до п. 2 договору, договірна ціна товару складає 110 000,00грн; оплата вартості товару здійснюється покупцем протягом 2 місяців до 07.11.2016, згідно погодженого сторонами графіку додаток №2 (п. 3 договору).

Згідно п. 5 договору, сторонами визначено, що товар підіймає палету МДФ розміром 2,07м.Х2,08м, вагою до 2,5 тонни.

У разі невідповідності товару характеристикам визначеним п. 5 договору та відмови продавця від виконання п.п.16, 17 договору продавець зобовязується повернути кошти сплачені покупцем за товар, а покупець зобовязаний повернути товар не пізніше наступного календарного дня з моменту зарахування (повернення) коштів сплачених за товар.

У разі невнесення покупцем першого готівкового платежу визначеного додатком №2 (15.09.2016) в сумі 30 000,00грн покупець втрачає право вимагати від продавця повернення першого безготівкового платежу який відбувається 01.09.2016 в сумі 20 000,00грн. Окрім випадків невідповідності товару п. 6 договору (п. 7 договору).

У відповідності до п. 12 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за вказаним договором.

Як встановлено під час розгляду справи відповідачем 01.09.2016 передано позивачу товар, що був предметом вищевказаного договору, що підтверджується актом (а.с.12).

Між сторонами погоджено графік внесення коштів (додаток №2 а.с.13), від повно до якого покупець перераховує продавцю 01.09.2016 20000,00грн; 15.09.2016 30000,00грн; 07.10.2016 30000,00грн; 07.11.2016 30000,00грн.

Як вбачається з розписки, що підписана відповідачем, про що не заперечується відповідачем під час розгляду справи (а.с.24) позивачем 01.09.2016 внесено відповідачу передоплату в сумі 20 000,00грн.

Проте, як вбачається з акту від 29.09.2016 позивачем повернуто відповідачу товар, у звязку з відмовою рульового механізму та невідповідності товару п. 5, 6 укладеного між сторонами договору.

Відповідачем не заперечується факт повернення йому позивачем товару.

Предметом спору у даній справі є обовязок відповідача щодо повернення переплаченої за поставлений товар суми.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 270 ГК України, товари повинні поставлятися комплектно відповідно до вимог стандартів, технічних умов або прейскурантів. Договором може бути передбачено поставку з додатковими до комплекту виробами (частинами) або без окремих, не потрібних покупцеві виробів (частин), що входять до комплекту.

У разі поставки некомплектних виробів постачальник (виробник) зобов'язаний на вимогу покупця (одержувача) доукомплектувати їх у двадцятиденний строк після одержання вимоги або замінити комплектними виробами у той же строк, якщо сторонами не погоджено інший строк. Надалі до укомплектування виробу або його заміни покупець (одержувач) має право відмовитися від його оплати, а якщо товар уже оплачений, вимагати в установленому порядку повернення сплачених сум. У разі якщо постачальник (виробник) у встановлений строк не укомплектує виріб або не замінить його комплектним, покупець має право відмовитися від товару

Згідно ч. 1 ст. 672 ЦК України, якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач заперечуючи проти позивних вимог зазначає, що товар відповідає умовам договору, а акт повернення товару від 29.09.2016 підписаний лише ним та відповідно не може бути двостороннім документом, крім того, відповідач вказує про те, що позивач втратив право вимагати повернення попередньої оплати оскільки ним не внесено вчасно другого платежу за товар.

Вказані заперечення не приймаються судом до уваги при вирішенні даного спору, оскільки, відповідачем в судових засіданнях підтверджено факт передачі йому товару позивачем, а право на відмову покупця від отримання товару неналежної якості та повернення попередньої оплати передбачено чинним законодавством.

Судом також не приймаються до уваги пояснення відповідача щодо підписання не акту приймання-передачі (повернення) майна, а помилково чистого аркушу. Відповідач є субєктом підприємницької діяльності, а отже відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України здійснює господарську діяльність на власний ризик.

Як встановлено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням викладеного заперечення відповідача не приймаються судом до уваги.

За вказаних обставин, враховуючи що товар повернутий позивачем відповідачу, вимоги позивач про стягнення 20 000,00грн попередньої оплати є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 1378,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «БОГДАР-ВВ» на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 20 000,00грн попередньої оплати, 1378,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 03.03.2017

Суддя С.І. Чонгова