ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.2017 Справа № 904/5978/14

За позовом Закритого акціонерного товариства "Науково-виробничого об'єднання "ОРБІТА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне Підприємство "Золодар"

про стягнення 1 314 767,03 грн.

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. від 29.09.2015;

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 22.01.2014;

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство "Науково-виробничого об'єднання "ОРБІТА" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою та надало заяву про збільшення позовних вимог та просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №10" заборгованості в сумі 1 000 000 грн., інфляційних втрат 1 012 297 грн. 73 коп., 3% річних 167 835 грн. 62 коп., пені 78 136 грн. 99 коп.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі у відповідності до вимог заяви про збільшення позовних вимог. Просив суд вжити заходи забезпечення позову. Заперечував проти проведення судової експертизи. Вважає, що є підстави для переривання перебігу позовної давності. Звертав увагу господарського суду на висновки, викладені в ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2014р. по справі №904/5207/13. Вважає, що факти, встановлені ухвалою господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5207/17, які є підставою вважати, що строк звернення до суду не пропущено.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Просить суд у позові відмовити. Підтримав доводи, викладені у відзиві. У відзиві на позовну заяву відповідач, в тому числі, зазначив про те, що позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх прав із порушенням трирічного строку загальної позовної давності, встановленого приписами статті 257 ЦК України. При розгляді справи просить суд застосувати строк позовної давності. Вважає, що строк звернення до суду позивачем пропущений. Вважає, що підстави для переривання перебігу позовної давності відсутні. Заперечував проти вжиття заходів забезпечення позову. Наполягав, що ПП "Золодар" не було боржником у розумінні ч. 2 ст. 264 Цивільного кодексу України. Просив суд призначити проведення у справі судову експертизу.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З заявами та клопотаннями до суду не звертався.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод № 10" (Сторона 1), Закритим акціонерним товариством "Науково-виробниче об'єднання "Орбіта" (Сторона 2) та Приватним підприємством "Золодар" (Поручитель) було укладено договір № 1502-3 про надання поворотної фінансової допомоги (надалі Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Сторона-2 надає Стороні-1 поворотну фінансову допомогу, а Сторона-1 зобовязується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що Поручитель бере на себе зобов'язання перед Стороною-2 солідарно в повному обсязі відповідати за виконання Стороною-1 своїх зобов'язань перед Стороною-2 за даним договором, а саме: оплата поворотної фінансової допомоги в повному обсязі; сплата штрафної неустойки відповідно до пункту 4.2 даного Договору.

Згідно з пунктом 2.1 Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 1 000 000,00 грн., без ПДВ в строк, що не перевищує 10 робочих днів з дати підписання даного Договору.

В пункті 3.1 Договору зазначено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою Сторони-2 або не пізніше 15.04.2011 року.

Відповідно до пункту 3.3 Договору у разі прострочення Стороною-1 своїх зобов'язань за цим Договором Сторона-2 має право на свій розсуд пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя чи Сторони-1 або обом сторонам одночасно, повідомивши Поручителя про прострочення Стороною-1 своїх зобов'язань за даним Договором.

В разі неповернення фінансової допомоги в строк, встановлений даним Договором, Сторона-1 сплачує на користь Сторони-2 штрафну неустойку в розмірі 0,1 % від суми невиконаних зобов'язань за кожен день прострочення платежу (пункт 4.2).

Відповідно до платіжного доручення № 817 від 18.02.2011 року на виконання умов Договору позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 1 000 000,00 грн.

Між ТОВ "Хлібозавод № 10", ЗАТ "НВО "Орбіта" та ПП "Золодар" було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 1502-3 про надання поворотної фінансової допомоги (надалі Додаткова угода). Відповідно до зазначеної Додаткової угоди поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою Сторони-2, або не пізніше 01.07.2011 року.

01.08.2011 року позивач звернувся до відповідача з вимогою № 93 про негайне повернення коштів в розмірі 1 000 000,00 грн.

В листі № 241 від 22.10.2012 року відповідач визнав факт укладення Договору № 1502-3 від 15.02.2011 року про надання поворотної фінансової допомоги та посилався на те, що заборгованість за зазначеним договором виникла у минулих власників ТОВ "Хлібозавод № 10", що на сьогоднішній день є власниками майнового поручителя - ПП "Золодар". Також, зазначеним листом відповідач повідомив позивача про те, що на підприємстві виникло дуже скрутне матеріальне становище і відсутня можливість оплатити заборгованість, що виникла за Договором № 1502-3 про надання поворотної фінансової допомоги. У листі відповідач звертав увагу позивача про можливість стягнення 1000000 грн. з ПП "Золодар" як поручителя та в зв'язку з тим, що колишні посадові особи відповідача вже працюють на ПП "Золодар".

З тексту вказаного листа вбачається, що відповідач не збирався у добровільному порядку повертати позивачу поворотну фінансову допомогу у сумі 1000000 грн.

Враховуючи викладене, у відповідача як на час звернення до суду так і на теперішній час перед позивачем існує заборгованість по поверненню поворотної фінансової допомоги в сумі 1 000 000,00 грн.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 5 статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

В частині 3 статті 267 Цивільного кодексу України зазначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Статтею 264 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності переривається: вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина 1); у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частина 2).

Господарський суд погоджується з висновком відповідача про те, що ПП "Золодар" не було боржником у розумінні ч. 2 ст. 264 Цивільного кодексу України.

Господарський суд не вважає підставою для переривання перебігу позовної давності наявність листа № 241 від 22.10.2012р. та наявність судового спору у справі №20/5005/11272/2012 та № 9/5005/9781/2012.

Встановлено, що позовна заява надійшла до Господарського суду Дніпропетровської області 11.08.2014р. Провадження у даній справі було порушено 13.08.2014р.

Враховуючи термін повернення грошових коштів - 01.07.2011р., трирічний строк звернення до суду сплив 01.07.2014р.

Слід взяти до уваги, що в ухвалі від 12.11.2014р. по справі №904/5207/13 зазначено, що провадження у справі про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Науково - виробниче об'єднання "Орбіта", м. Дніпропетровськ перебуває на стадії ліквідації, строк ліквідаційної процедури встановлено до 20.01.2015р., ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3 22.09.2014р. від Приватного підприємства "Холод-Тепло", як голови комітету кредиторів, надійшло клопотання про припинення повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3 та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_4 Клопотання обґрунтоване тим, що Головним управлінням юстиції у Дніпропетровській області виявлено грубе порушення арбітражним керуючим ОСОБА_3 покладених на нього обов'язків, зокрема, протягом тривалого часу не вжито заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості, що призвело до неможливості погашення кредиторської заборгованості, у т.ч. перед державним бюджетом.

Також у тексті вказаної ухвали зазначено, що обґрунтовуючи необхідність припинення повноважень арбітражного керуючого ліквідатора ОСОБА_3 приватне підприємство Холод-Тепло посилалось на наступне: 1. Ліквідатором банкрута ОСОБА_3 проігнорована вимога щодо скликання зборів кредиторів за пропозицією конкурсного кредитора ПП Холод-Тепло. 2. За результатами перевірки комісією Міністерства юстиції України виявлені грубі порушення з боку арбітражного керуючого ОСОБА_3 тривалий час не вжито заходів щодо стягнення суми поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 000 000 грн. з ТОВ Хлібзавод № 10 та у розмірі 33 303 857,82 грн. з ПП Золодар на користь банкрута, що призвело до неможливості погашення кредиторської заборгованості, у т.ч. перед державним бюджетом. 3. Арбітражний керуючий ОСОБА_3 не виконує приписи ухвал та постанов господарського суду в процедурі банкрутства по даній справі, що заявник вважає кримінальним злочином. 4. Арбітражний керуючий ОСОБА_3 порушує вимоги Закону України Про засади запобігання і протидії корупції та створює умови виникнення конфлікту інтересів під час здійснення своїх повноважень. 5. Ліквідатор ОСОБА_3 грубо порушує вимоги законодавства, законні інтереси боржника та кредиторів, використовує повноваження ліквідатора з метою одержання неправомірної вигоди для ТОВ Турсервіс. 6. Арбітражний керуючий ОСОБА_3 не виконував належним чином повноваження розпорядника майна, керівника боржника та ліквідатора банкрута, порушуючи вимоги ст.ст. 41,45,98 Закону про банкрутство. 7. Арбітражний керуючий ОСОБА_3 здійснив протиправні дії, що наносять шкоду державному бюджету України та громадянам України. 8. ОСОБА_3, на думку кредитора, приймає участь у спланованому захопленні майна підприємства Орбіта через процедуру банкрутства. Ухвалою господарського суду від 28.10.13р. керівника боржника відсторонено від посади, виконання обовязків керівника боржника покладено на розпорядника майна ОСОБА_3; зобовязано керівника боржника протягом трьох днів з дня винесення цієї ухвали передати розпоряднику майна бухгалтерську та іншу документацію боржника, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності боржника.

В ухвалі від 12.11.2014р. по справі №904/5207/13 зазначено, що матеріалами, що містяться у справі про банкрутство, підтверджується, що на стадії розпорядження майном 24.09.13р. та 02.10.13р. ліквідатором особисто ( повідомлення про вручення поштового відправлення) та його представником ОСОБА_5 отримано від керівника боржника договір про надання поворотної фінансової допомоги Хлібзаводу № 10 від 15.02. 2011 р. № 1502-3 та платіжне доручення від 18.02.2011 р. № 817. Не приймаються господарським судом і ствердження ліквідатора про те, що у нього були відсутні грошові кошти для сплати судового збору, оскільки, як встановлено господарським судом в постанові від 20.01.14р. про визнання боржника банкрутом, згідно з балансом боржника станом на 31.12.13р. оборотні активи боржника становили 15 857 тис. грн. ( у т. ч. дебіторська заборгованість 15 324 тис. грн.). Доказів, які б підтверджували відсутність грошових коштів на рахунках боржника, ліквідатором не подано. В ухвалі зазначено, що зазначені вище обставини та докази господарський суд вважає достатніми для прийняття рішення про усунення арбітражного керуючого ОСОБА_3 від виконання обовязків ліквідатора за неналежне виконання обовязків, покладених на арбітражного керуючого за ініціативою суду. Зважаючи на це, господарський суд вважає за необхідне усунути арбітражного керуючого ОСОБА_3 від виконання повноважень ліквідатора банкрута та призначити ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_4 При цьому арбітражний керуючий ОСОБА_3 має у 15-денний строк передати новопризначеному ліквідатору ОСОБА_4 бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута; зобовязати ліквідатора банкрута ОСОБА_4 копію акту подати для долучення до матеріалів справи.

Господарський суд вважає, що факти, встановлені в ухвалі від 12.11.2014р. по справі №904/5207/13 є підставою для застосування приписів п. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, якими визначено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Господарський суд вважає поважними причини пропущення позовної давності в частині строку загальної позовної давності, передбаченої приписами ст. 257 Цивільного кодексу України.

Приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу статті 611 ЦК України та статті 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Згідно із частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Господарський суд, з урахуванням приписів п. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України вважає, що в задоволенні пені належить відмовити в зв'язку зі спливом спеціальної позовної давності.

Перевіркою розрахунків встановлено необгрунтоване збільшення розміру 3% річних.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі заборгованості 1 000 000 грн., інфляційних витрат 1 012 297 грн. 73 коп., 3% річних 167 753 грн. 42 коп.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Клопотання щодо вжиття заходів забезпечення позову та призначення у справі судової експертизи задоволенню не підлягає в зв'язку з відсутністю підстав.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10" (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська/костьольна, буд. 5/1 А, ) на користь закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання Орбіта" (49000, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 2, ідентифікаційний код 30540020) заборгованість 1 000 000 грн., інфляційні витрати 1 012 297 грн. 73 коп., 3% річних 167 753 грн. 42 коп., судовий збір 13429 грн. 28 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10" (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська/костьольна, буд. 5/1 А, ) в дохід державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Соборному районі м.Дніпро, р/р 3005 у відділенні банку ГУДКУ в Дніпропетровській області, , МФО 805012) 19271 грн. 49 коп. судового збору.

В решті суми позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.03.2017

Суддя ОСОБА_6