ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Справа № 902/1258/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Владимиренко С.В.,
Шевчук С.Р.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк"
на рішення та постановугосподарського суду Вінницької області від 22.07.2016 Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2016
у справі№ 902/1258/15
господарського судуВінницької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Туль-Чікен"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - 1 ОСОБА_4
простягнення заборгованості 3 880 191 грн. 48 коп.
за участю представників:
від позивача: Грищенко І.С., від відповідачів: Задарко Ю.М., від третьої особи: Задарко Ю.М., ОСОБА_4
Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.01.2017 касаційну скаргу ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Владимиренко С.В., Шевчук С.Р. у відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.01.2017.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.01.2017 продовжено строк та відкладено розгляд касаційної скарги.

1. Зміст позовних вимог та стислий виклад обставин, які передували прийняттю оскаржуваних судових рішень

Господарським судом Вінницької області ухвалою від 12.08.2015 у справі №902/1116/15 порушено провадження за позовом ПАТ "Брокбізнесбанк" про стягнення згідно кредитного договору №01 KLN Ur 13 від 18.01.2013 з ТОВ "Едельвейс" як позичальника та ТОВ "Туль-Чікен" як поручителя 3880191,48 грн., з яких 1405555,44 грн. заборгованості за кредитом, 561559,14 грн. відсотків, 580321,12 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 156 299,17 грн. пені за прострочення сплати відсотків, 55498,58 грн. 3% річних, 1058958, 03 грн. інфляційних нарахувань, 40000 грн. штрафу за порушення умов п.4.2.5 кредитного договору, 11000 грн. штрафу за порушення умов договору застави № 39 від 18.01.2013 та 11000 грн. штрафу за порушення умов договору застави № 01 Z Ur 13 від 24.04.2013.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ТОВ "Едельвейс" як позичальник порушило зобов`язання за кредитним договором, не сплатило черговий платіж згідно графіку, у зв`язку з чим банк просить достроково стягнути заборгованість із позичальника та поручителя за договором поруки №02-Р-13 від 18.01.2013.

Господарським судом Вінницької області ухвалою від 08.09.2015 в справі №902/1258/15 порушено провадження за позовом ПАТ "Брокбізнесбанк" про стягнення на підставі кредитного договору №01 KLN Ur 13 від 18.01.2013 з ТОВ "Едельвейс" 3880191,48 грн., з яких 1405555,44 грн. заборгованості за кредитом, 561559,14 грн. заборгованості за відсотками, 580321,12 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 156299,17 грн. пені за прострочення сплати відсотків, 55498,58 грн. річних, 1058958,03 грн. інфляційних нарахувань, 40000 грн. штрафу за порушення умов п. 4.2.5 кредитного договору, 11000 грн. штрафу за порушення умов договору застави №39 від 18.01.2013 та 11000 грн. штрафу за порушення умов договору застави № 01Z Ur 13 від 24.04.2013 шляхом звернення стягнення на заставлене майно боржника.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ТОВ "Едельвейс" як позичальник порушило зобов`язання за кредитним договором, не сплатило черговий платіж згідно графіку, тому банк просить звернути стягнення на предмет застави позичальника за договорами застави №39 від 18.01.2013 та № 01 Z Ur 13 від 24.04.2013.

Ухвалою від 22.10.2015 справи №902/1116/15 та №902/1258/15 об`єднано в одну за №902/1258/15.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 17.11.2015 у справі №902/1258/15, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.01.2016, позовні вимоги ПАТ "Брокбізнесбанк" до ТОВ "Едельвейс" задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Едельвейс" 19 832,69 грн., в т. ч. 5188,88 грн. відсотків, 1 510 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 112,41 грн. 3% річних, 2021,40 грн. інфляційних втрат, 11000 грн. штрафу за порушення умов п. 4.2.5 кредитного договору №01 KLN Ur 13 від 18.01.2013. Звернуто стягнення суми 19 832,69 грн. в т.ч. 5188,88 грн. відсотків, 1510 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 112,41 грн. 3% річних, 2021,40 грн. інфляційних втрат, 11000 грн. штрафу за порушення умов п.4.2.5 кредитного договору №01 KLN Ur 13 від 18.01.2013 на предмет застави за договором застави, зареєстрованим в реєстрі за №39 від 18.01.2013, з визначеним способом реалізації шляхом продажу предмета застави на прилюдних торгах, призначених у ході виконавчого провадження за початковою ціною 429849,96 грн., відповідно до Звіту про оцінку, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності станом на 07.10.2015. Звернуто стягнення суми 19 832,69 грн., в т.ч. 5188,88 грн. відсотків, 1510 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 112,41 грн. 3% річних, 2021,40 грн. інфляційних втрат, 11000 грн. штрафу за порушення умов п.4.2.5 кредитного договору №01 KLN Ur 13 від 18.01.2013 на предмет застави за договором застави №01ZUr13 від 24.04.2013 із визначеним способом реалізації шляхом продажу предмета застави на прилюдних торгах, призначених у ході виконавчого провадження за початковою ціною 2205855,25 грн., відповідно до Звіту про оцінку, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності станом на 07.10.2015. В позові до ТОВ "Едельвейс" в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 1405555,44 грн., відсотками у сумі 556370,26 грн., пені за прострочення сплати кредиту у сумі 580321,12 грн., пені за прострочення сплати відсотків у сумі 154789,17 грн., річних у сумі 55 386,17 грн., інфляційних нарахувань у сумі 1 056 936,63 грн., штрафу за порушення умов п. 4.2.5 кредитного договору №01 KLN Ur 13 від 18.01.2013 у сумі 29000 грн., штрафу за порушення умов договору застави № 39 від 18.01.2013 у сумі 11000 грн. та штрафу за порушення умов договору застави №01 Z Ur 13 від 24.04.2013 у сумі 11000 грн., за кредитним договором №01 KLN Ur 13 від 18.01.2013, в т. ч. шляхом стягнення на заставне майно, - відмовлено. В позові до ТОВ "Туль-Чікен" відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.04.2016 скасовано вказані рішення та постанову, справу №902/1258/15 направлено на новий розгляд до господарського суду Вінницької області, зокрема, оскільки судами помилково застосовано ст.58 ГПК України та не дотримано ч.1 ст.47 та ст. 43 ГПК України.

2. Стислий виклад суті рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів та мотиви їх прийняття

При новому розгляді справи рішенням господарського суду Вінницької області від 22.07.2016 у справі №902/1258/15 (суддя Тварковський А.А.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 (судді: Савченко Г.І. - головуючий, Павлюк І.Ю., Крейбух О.Г.), позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Едельвейс" на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 38369,25 грн., з яких: основний борг по кредиту - 12695,62 грн.; проценти за користування кредитом - 1164,19 грн.; 3% річних по тілу кредиту - 430,99 грн.; інфляційні втрати по тілу кредиту - 7295,99 грн.; пеня по тілу кредиту - 5427,81 грн.; 3% річних по простроченим відсоткам - 53,13 грн.; інфляційні втрати по простроченим відсоткам - 736,77 грн.; пеня по простроченим відсоткам - 564,75 грн.; штраф - 10000 грн., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2961,65 грн.

В решті позовних вимог до ТОВ "Едельвейс" щодо стягнення заборгованості в загальній сумі 3841822,23 грн., а також звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу з прилюдних торгів відмовлено.

В позовних вимогах до ТОВ "Туль-Чікен" відмовлено.

Судові рішення мотивовано тим, що на виконання п.4.1.2 кредитного договору, боржник та поручителі здійснили часткове погашення кредиту у сумі 1480411,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9 від 28.02.2014 на суму 1332300 грн., проведеним банком 28.02.2014; платіжним дорученням №31 від 28.02.2014 на суму 61111,12 грн., проведеним банком 03.03.2014; платіжним дорученням №30 від 28.02.2014 на суму 10000 грн., проведеним банком 28.02.2014; листом від 27.02.2014 на доручення банку списати кошти з поточного рахунку у сумі 77 000 грн., зареєстрованим банком 28.02.2014.

Суди вказали, що боржник та поручителі за кредитним договором своєчасно вчинили дії по перерахуванню належних їм коштів на дострокове погашення кредиту у загальній сумі 1480411,12 грн., наявних у достатній кількості на їх рахунках у ПАТ "Брокбізнесбанк" на час такого перерахування, що узгоджується із умовами договорів поруки.

Перевіривши правильність розрахунків, господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що до стягнення підлягають проценти за користування кредитним договором за період з 28.02.2014 по 10.06.2014; 3% річних за період з 03.06.2014 по 21.07.2015 та інфляційні втрати за період 03.06.2014 по 21.07.2015.

Місцевим господарським судом зменшено штраф до 10 000 грн.

Відмовляючи в частині солідарного стягнення боргу з поручителя суди вказали, що пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор - ПАТ "Брокбізнесбанк" відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання й був зобов`язаний пред`явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Оскільки з позовом до суду позивач звернувся 06.08.2014, суди, посилаючись на ч.4 ст.559 ЦК України, дійшли висновку, що порука припинилася.

Відмовляючи в позовній вимозі про звернення стягнення на предмет застави, суди послались на ст.3 ЦК України.

3. Підстави, з яких оскаржено судові рішення господарських судів

ПАТ "Брокбізнесбанк", не погоджуючись із судовими рішеннями, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Скаржник вказує, що судами не виконано вказівки ВГСУ за ст.11112 ГПК України та порушено ст.58 ГПК України.

ПАТ "Брокбізнесбанк" зазначає, що платіжні доручення №9 та №30 не засвідчено підписом відповідального виконавця банку.

Вказані факти не враховано судами.

У скарзі звертається увага, що ОСОБА_4 для перерахування коштів на погашення кредитної заборгованості необхідно було з`явитися особисто до відділення банку та перерахувати необхідну суму через касу банку із використанням платіжної картки.

Скаржник вказує, що судами не досліджено ту обставину, що кредиторськими вимогами боржники підтверджують та визнають той факт, що кошти за платіжними дорученнями № 9 від 28.02.2014 на суму 1332300,00 грн. та № 30 від 28.02.2014 на суму 10000,00 грн. та згідно листа ОСОБА_4 від 28.02.2014 на сум 77000,00 грн. в погашення заборгованості по кредитному договору, перераховані не були.

Також банк посилається на порушення судами ч.4 ст. 559 ЦК України.

В додаткових поясненнях скаржник вказує, що платіжні доручення №9 від 28.02.2014 на суму 1 332 300 грн. та №30 від 28.02.2014 на суму 10 000 грн. до Вінницького регіонального відділення банку не надходили.

Залишок на рахунку ТОВ "Туль-Чікен" №2001 на початок дня 28.02.2014 становив 670 542,22 грн. Після перерахування 28.02.2014 на рахунок ТОВ "Едельвейс" коштів в сумі 41 500, 12 грн. залишок на рахунку ТОВ "Туль-Чікен" №2001 на кінець дня становив 632 325,61 грн.

Залишок на рахунку ТОВ "Едельвейс" №7001 після виконання платіжного доручення №31 від 28.02.2014 становив 512,45 грн.

Платіжні доручення №9 від 28.02.2014 на суму 1 332 300 грн. та №30 від 28.02.2014 на суму 10 000 грн. якщо б і надійшли до Вінницього регіонального відділення АТ "Брокбізнесбанк", були б залишені без виконання через недостатність коштів на рахунках.

Скаржник додає довідку в.о. головного бухгалтера та виписки по особовим рахункам відповідачів.

4. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Туль-Чікен" та ТОВ "Едельвейс" вказують, що спірні платіжні доручення прийнято банком, проставлено дату одержання банком та засвідчено штампом банку, на якому вказано відповідального працівника №3. Не виконання вимог Інструкції банком не робить розрахунковий документ не прийнятим, не зменшує відповідальність банку та не збільшує відповідальність клієнта (платника)

Відповідачі просять залишити оскаржувані судові рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

18.01.2013 між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ТОВ "Едельвейс" як позичальником укладено кредитний договір №01KLNUr13 зі строком користування (термін повернення) кредиту до 15.01.2016 включно.

Судами встановлено, що банком надано позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 2 200 000 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором № 01KLNUr13 від 18.01.2013 ПАТ "Брокбізнесбанк" як заставодержателем та ТОВ "Едельвейс" як заставодавцем укладено договори застави від 18.01.2013 та від 24.04.2013.

18.01.2013 між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ТОВ "Едельвейс" укладено договір №02/2013 про відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування тарифний пакет "Економ", на виконання якого відкрито рахунок №7001 в ПАТ "Брокбізнесбанк".

На забезпечення зобов`язань позичальника за кредитним договором №01KLNUr 13 від 18.01.2013 між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ТОВ "Туль-Чікен" як поручителем укладено договір поруки №02_Р_13 від 18.01.2013.

10.09.2013 між ПАТ "Брокбізнесбанк" і ТОВ "Едельвейс" укладено договір банківського строкового вкладу "Мобільний" № 116117/2013, відповідно до якого вкладник розмістив вклад у сумі 10000 грн.

12.02.2014 між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ТОВ "Туль-Чікен" укладено договір №126922/2014 про відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування тарифний пакет "Економ", на виконання якого відкрито рахунок №2001 в ПАТ "Брокбізнесбанк".

04.02.2014 укладено договір між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_4 №D-180723796 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки.

За даним договором відкрито рахунок НОМЕР_1 в гривні та здійснюється обслуговування власника рахунку згідно переліку послуг та на умовах, викладених в тарифах на розрахунково-касове обслуговування поточних рахунків фізичних осіб в національній та іноземних валютах з оформленням платіжної картки в рамках продукту "Ощадний" .

ПАТ "Брокбізнесбанк" направило на адресу ТОВ "Едельвейс" вимогу №160/061 від 30.04.2014, отриману останнім 30.04.2014.

30.04.2015 позивачем також вручено ТОВ "Туль-Чікен" вимогу щодо виконання договору поруки внаслідок невиконання боржником умов кредитного договору.

Суди встановили, що ТОВ "Едельвейс", не усунувши вказані у вимозі порушення, мало повернути заборгованість по кредиту по закінченню 31 денного строку після її отримання. Так позивачем змінено строк виконання зобов`язань з 15.01.2016 на 03.06.2014. З цього моменту відповідач вважається таким, що прострочив, оскільки строк виконання зобов`язань настав.

Господарські суди вказали, що на виконання п.4.1.2 кредитного договору боржник та поручителі здійснили часткове погашення кредиту у сумі 1480411,12 грн.

При цьому, суди вказали на неправомірність дій банку щодо несписання та неперерахування коштів згідно платіжних документів із відбитком штампа банку про їх одержання 28.02.2014.

6. Норми права, на які звертається увага при вирішенні спору

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

За ст.11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

7. Норми права та мотиви, з яких виходить касаційна інстанція при прийнятті постанови

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає висновки попередніх господарських судів суперечливими та непослідовними, а судові рішення такими, що не відповідають вищенаведеним нормам матеріального та процесуального права.

Посилаючись на платіжні доручення, суди зазначають, що вони виконані банком, при цьому вказують на неправомірність дій банку щодо несписання та неперерахування коштів згідно платіжних документів.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень № 9 та №30 від 28.02.2014 (а.с.80, 87 т.1), на них містяться відмітки банку про їх отримання. При цьому, відмітки банку про їх проведення на них відсутні.

Разом з тим, скаржник вказує, що зазначені платіжні доручення підроблено і зазначає, що він наполягав на експертизі платіжних доручень №9 від 28.02.2014 на суму 1 332 300 грн. та №30 від 28.02.2014 на суму 10 000 грн., оскільки до Вінницького регіонального відділення банку вказані платіжні доручення не надходили. З виписок банку не вбачається переведення вказаних коштів в рахунок боргу за кредитним договором.

За ч.2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами не надано належної оцінки тій обставині, на яку посилається позивач, щодо неможливості провести розрахунки за спірними платіжними дорученнями у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідачів.

Судами не враховано, що в АТ "Брокбізнесбанк" введено тимчасову адміністрацію з 03.03.2014.

Отже, суди мали беззаперечно встановити з урахуванням обставин віднесення банку до категорії неплатоспроможного, чи міг банк фактично виконувати платіжні доручення відповідачів на дати, коли вони були подані.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на неповноту дослідження судами попередніх інстанцій матеріалів цієї справи, на не дотримання норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 47, 43, 11112 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, відповідачів та третьої особи, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суди припустилися порушень наведених норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тому в порядку п.3 ч.1 ст.1119 ГПК України прийняті у цій справі рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене у цій постанові, на підставі комплексного дослідження обставин справи, судової практики щодо можливості банком фактично виконувати спірні платіжні доручення відповідачів на дати, коли вони були подані, дійти мотивованого висновку про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову в цій справі, в залежності від встановлених обставин у справі суду слід прийняти справедливе рішення у відповідності з нормами процесуального та матеріального права.

При цьому, касаційна інстанція звертає увагу суду, що при оцінці доводів щодо припинення поруки слід врахувати обставину направлення банком на адресу ТОВ "Едельвейс" вимоги про дострокове погашення боргу, отриману останнім 30.04.2014.

Також слід перевірити можливість розгляду позовних вимог в окремому позовному провадженні в межах цієї справи щодо звернення стягнення на предмет застави з урахуванням норм Закону України "Про заставу" та умов договорів застави.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Вінницької області від 22.07.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 у справі №902/1258/15 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: С. Владимиренко

С. Шевчук