У х в а л а

23 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію АТ «Златобанк» Славінського Валерія Івановича про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого господарського суду України від 17 листопада 2016 року у справі № 911/3559/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СП Бориспіль» до публічного акціонерного товариства «Златобанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - закрите акціонерне товариство «Волар», про припинення іпотеки,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17 листопада 2016 року відмовлено Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних особі на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Златобанк» Славінському В.І. у відновленні строку на подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16 квітня 2015 року. Повернуто Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних особі на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Златобанк» Славінському В.І. касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами.

У лютому 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію АТ «Златобанк» Славінського В.І. про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого господарського суду України від 17 листопада 2016 року у справі № 911/3559/14 з підстав, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, заявником надано копію постанови Вищого господарського суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 910/28101/15, в якій, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми процесуального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копії постанов Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року у справі № 6-885цс15, від 9 листопада 2016 року справі № 566/2008.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116, 11117, 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 911/3559/14 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець