ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.02.2017 Справа № 920/1303/16
Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/1303/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл», м. Путивль Путивльського району Сумської області,

до відповідача Управління соціального захисту населення Путивльської районної державної адміністрації, м. Путивль Путивльського району Сумської області,

про стягнення 40371,64 грн.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю б/н від 01.02.2017, директора ОСОБА_2,

відповідача не зявився.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь 40371,64 грн. заборгованості за виконані будівельні роботи за договором № 30 на виконання робіт та фінансування витрат з капітального ремонту будинку інваліда війни ОСОБА_3 за адресою: вул. Миру, буд. 13, с. Веселе Путивльського району Сумської області від 09.12.2015 року, укладеного між сторонами, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

Відповідач подав суду письмові заперечення по справі, в яких вважає позов позивача таким, що не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до пункту 4.5 договору, укладеного між позивачем та відповідачем, фінансування проводиться за рахунок субвенцій з Державного бюджету та при надходженні коштів до місцевого бюджету. Згідно пункту 5.3 договору, розрахунки підрядника і замовника провадяться після рішення комісії по прийняттю виконаних робіт по капітальному ремонту в термін: по надходженню субвенції з Державного бюджету (при наявності заборгованості) у триденний строк. Також відповідачем зазначено, що Управлінням соціального захисту населення Путивльської районної державної адміністрації було повідомлено Путивльську районну державну адміністрацію Сумської області про стан утворення кредиторської заборгованості перед позивачем на суму 40371,64 грн., а також направлено звернення до голови Сумської обласної державної адміністрації з проханням про порушення з цього приводу питання щодо відшкодування витрат на проведення безоплатного капітального ремонту особам, які мають право на таку пільгу перед Міністерством фінансів України та Міністерством соціальної політики України. В отриманій відповіді було запропоновано вирішити дане питання за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Позивач в судовому засіданні 30.01.2017 року заявив усне клопотання, в якому просив суд витребувати у відповідача докази своєчасної реєстрації в Управлінні Державної казначейської служби заборгованості перед ТОВ «Інтеграл» для оплати виконаних позивачем робіт у 2015 році за рахунок субвенції з Державного бюджету, а також докази ненадходження відповідної субвенції з Державного бюджету у 2015 році та у 2016 році.

Ухвалою від 30.01.2017 року у даній справі судом зобовязано відповідача надати докази своєчасної реєстрації в Управлінні Державної казначейської служби заборгованості перед позивачем, докази надходження відповідної субвенції з Державного бюджету у 2015 році та у 2016 році.

Листом від 20.02.2017 року за № 01-08/638 відповідач повідомив суду, що відповідно до підпункту «б» пункту 2.9 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.03.2012 за № 419/20732, органи Казначейства не реєструють фінансові зобовязання у разі відсутності у розпорядника бюджетних коштів фактичних надходжень спеціального фонду. 09.02.2017 року до Фінансового управління Путивльської районної державної адміністрації направлено листа № 01-07/539 щодо надання інформації про надходження коштів на р/р 4476 в УДКС України у Сумській області по КТКВК МБ 090203, КЕКВ 3240 у вигляді субвенції з Державного бюджету у 2015 та 2016 роках. 14.02.2017 року відповідачем отримано лист Фінансового управління Путивльської районної державної адміністрації від 10.02.2017 року № 03-11/52 в якому зазначено, що по КТКВК МБ 090203«Інші пільги ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», КПКВ 3240 «Капітальні трансферти населенню» у 2015 році було передбачено коштів у сумі 231800,00 грн., профінансовано 183068,59 грн., згідно казначейського звіту касові видатки склали 183068,59 грн.

Також, відповідач зазначає, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг звязку, інших передбачених законодавством пільг (крім пільг па одержання ліків та зубопротезування, оплату електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот), на компенсацію втрати частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального і на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян на 2016 рік не передбачалась.

Представники позивача у даному судовому засіданні наполягають на задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

09.12.2015 року між сторонами укладено договір № 30 на виконання робіт та фінансування витрат з капітального ремонту будинку інваліда війни ОСОБА_3 за адресою: вул. Миру, буд. 13, с. Веселе Путивльського району Сумської області (далі - договір), згідно умов якого відповідач (підрядник) зобовязувався виконати роботи по ремонту будинку № 13 по вул. Миру в с. Веселе Путивльського району Сумської області (пункт 1.1 договору).

Характер та обсяги робіт, запланованих до виконання позивачем (підрядником) за договором визначаються у затвердженій кошторисні документації (пункт 2.1 договору). Характер та обсяги фактично виконаних робіт визначаються актами здачі-приймання робіт форми № КБ-2в (пункт 2.2 договору).

Відповідно до пункту 4.3 даного договору, вартість запланованих робіт складає 75189,00 грн. з ПДВ.

Вартість та витрати по виконанню фактично виконаних робіт визначаються в актах приймання виконаних робіт форми № КБ-2в та форми КБ-3 (пункт 4.4 договору).

Пунктом 4.5 договору передбачено, що фінансування проводиться за рахунок субвенцій з Державного бюджету та при надходження коштів до місцевого бюджету.

У пункті 5 договору сторони узгодили порядок здійснення оплати за виконані роботи. Розрахунки за виконані роботи проводяться відповідно до рішення комісії по прийманню виконаних робіт по безоплатному капітальному ремонту на підставі довідки про вартість виконаних робіт форми № КБ-3, підписаної та завіреної печатками сторін. Акт приймання виконаних робіт форми № КБ-2в та довідку про вартість виконаних робіт форми № КБ-3 готує підрядник (позивач) протягом двох днів після завершення робіт, а замовник (відповідач) оплачує виконані роботи після надходження відповідної субвенції у триденний строк.

Згідно пункту 7.1 договору. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами при підписанні робіт та предявленні позивачем актів форми № КБ-2в та форми № КБ-3, в дводенний термін виконання робіт.

Пунктом 8.1 договору встановлено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані належним виконанням з боку позивача укладеного між сторонами договору, зокрема, довідками про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року на суму 40371,64 грн. та на суму 34817,36 грн., а також актами № 6 та № 7 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року підтверджується факт виконання позивачем підрядних робіт на загальну суму 75189,00 грн., але відповідач не розрахувався своєчасно та в повному обсязі за виконані позивачем ремонтно-будівельні роботи, сплативши позивачу 34817,36 грн. за актом приймання виконаних будівельних робіт № 6 за грудень 2015 року, у звязку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за актом приймання виконаних будівельних робіт № 7 за грудень 2015 року складає 40371,36 грн., що підтверджується актом звіряння розрахунків за виконані ремонтно-будівельні роботи з капітального ремонту будинку № 13 по вул. Миру в с. Веселе Путивльського району інваліда війни ІІІ групи ОСОБА_3 згідно договору № 30 від 09.12.2015 року та акту приймання виконаних будівельних робіт № 7 за грудень 2015 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеграл» та головним розпорядником коштів місцевого бюджету станом на 28.11.2016 року, який підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобовязання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в частині першій статті 193 Господарського Кодексу України, яка також передбачає, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України та частини сьомої статті 193 Господарського Кодексу України, одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 названого Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог статті 629 цього ж Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог частини першої статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною четвертою статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується у ньому і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від його підписання визнані судом обґрунтованими.

Згідно частини першої статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

В даному випадку, як вбачається з актів №№ 6, 7 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року на загальну суму 75189,00 грн., відповідач у відповідності до положень пункту 7.1 договору та статей 853, 882 Цивільного кодексу України, здійснив перевірку зазначених актів, що підтверджується підписами уповноважених представників сторін та їх печатками.

А тому, факт прийняття відповідачем виконаних позивачем будівельних робіт без будь-яких зауважень за договором № 30 на виконання робіт та фінансування витрат з капітального ремонту будинку інваліда війни ОСОБА_3 за адресою: вул. Миру, буд. 13, с. Веселе Путивльського району Сумської області від 09.12.2015 року, підтверджується вищезазначеними актами приймання виконаних будівельних робіт №№ 6,7 за грудень 2015 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року на суму 40371,64 грн. та на суму 34817,36 грн., актом звіряння розрахунків за виконані ремонтно-будівельні роботи з капітального ремонту будинку № 13 по вул. Миру в с. Веселе Путивльського району інваліда війни ІІІ групи ОСОБА_3 згідно договору № 30 від 09.12.2015 року та акту приймання виконаних будівельних робіт № 7 за грудень 2015 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеграл» та головним розпорядником коштів місцевого бюджету станом на 28.11.2016 року, які підписано сторонами та скріплено їх печатками, а також оплатою відповідачем вартості виконаних позивачем підрядних будівельних робіт за актом приймання виконаних будівельних робіт № 6 за грудень 2015 року на суму 34817,36 грн.

Проте, в порушення умов укладеного договору та вимог статей 526, 629 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, відповідач за виконані позивачем підрядні роботи в повному обсязі не розрахувався, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

Стосовно посилання відповідача щодо несплати ним коштів за договором внаслідок відсутності на це коштів суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 1 Цивільного кодексу України однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують бездіяльність замовники та не заперечують обов'язку такого органу, який виступає стороною зобов'язального правовідношення, від його виконання належним чином.

На підставі статті 617 Цивільного кодексу України, статті 218 Господарського кодексу України відсутність бюджетних коштів, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові Верховного Суду України № 3-28гс12 від 15.05.2012 року, згідно частини першої статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями, а статтями 525, 526 Цивільного кодексу України і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому суд обґрунтовано відхилив заперечення МНС щодо несплати продукції за відсутності бюджетних коштів на реєстраційному рахунку відповідача, оскільки на підставі частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України на 2009 рік не виправдовує бездіяльність МНС і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини, зокрема те, що факт виконання позивачем підрядних будівельних робіт та їх прийняття відповідачем повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 40371,64 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягаючими задоволенню на підставі статей 525, 526, 629, 837, 854 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Путивльської районної державної адміністрації (41500, Сумська область, Путивльський район, м. Путивль, пр-т Іоанна Путивльського, буд. 93, ідентифікаційний код 03197999) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл» (41500, Сумська область, Путивльський район, м. Путивль, вул. Богдана Хмельницького, буд. 29, ідентифікаційний код 14002735) борг в сумі 40371,64 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.03.2017.

Суддя ОСОБА_4