ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"09" березня 2017 р. Справа № 925/1476/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., розглянувши справу
за позовом заступника прокурора Черкаської області, м. Черкаси
до 1. Квітчанської сільської ради, с. Квітки, Корсунь-Шевченківського
району, Черкаської області;
2. фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
с. Квітки, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області
про визнання недійсними рішення, договору та про зобов'язання
повернути земельну ділянку

без виклику представників сторін
Рішенням господарського суду Черкаської області від 26 липня 2016 року (залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 18 січня 2017 року) позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення Квітчанської сільської ради від 21 серпня 2012 року №19-11/VI Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Визнано недійсним на майбутнє договір оренди землі від 17 жовтня 2012 року, що укладений між Квітчанською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. В решті вимог в позові відмовлено.

Стягнуто з Квітчанської сільської ради 1 827 грн. 00 коп. судового збору в доход Державного бюджету України. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 609 грн. 00 коп. судового збору в доход Державного бюджету України.

09 березня 2017 року до суду від прокуратури міста Києва надійшло клопотання про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат за розгляд касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 09 лютого 2016 року та рішення господарського суду Черкаської області від 02 листопада 2015 року.

Відповідно до статті 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Згідно положень ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

В пункті 4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України вказано, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Постановою Вищого господарського суду України від 20 квітня 2016 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 09 лютого 2016 року та рішення господарського суду Черкаської області від 02 листопада 2015 року по справі № 925/1476/15 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

З матеріалів справи вбачається, що прокуратурою міста Києва було сплачено 4 384 грн. 80 судового збору за розгляд касаційної скарги, що підтверджується платіжним дорученням від 26 лютого 2016 року за №156.

Водночас, при прийнятті рішення від 26 липня 2016 року за результатами нового розгляду судом не було вирішено питання про розподіл господарських витрат понесених позивачами на оплату судового збору в цій частині.

Відповідно до п. 4.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України якщо господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат чи про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи він на підставі статті 88 ГПК має право прийняти додаткове рішення (ухвалу, постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

За таких обставин суд вважає, що клопотання прокуратури міста Києва узгоджується з приписами ст. 88 ГПК України, а тому слід прийняти додаткове рішення по даній справі.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 88 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Квітчанської сільської ради, вул. Орджонікідзе, 22, с. Квітки, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 34207154 на користь прокуратури міста Києва, вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, ідентифікаційний код 02910019, банк ДКСУ, м. Київ, код банку 820172, р/р 1062, код класифікації видатків бюджету - 2800 - 2 192 грн. 40 коп. судового збору за розгляд касаційної скарги.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Орджонікідзе, 27, с. Квітки, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь прокуратури міста Києва, вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, ідентифікаційний код 02910019, банк ДКСУ, м. Київ, код банку 820172, р/р 1062, код класифікації видатків бюджету -2800 - 2 192 грн. 40 коп. судового збору за розгляд касаційної скарги.

Видати відповідні накази.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Суддя А.В.Васянович