ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017р. справа№ 914/3320/16

за позовом: управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал ЛТД», м. Львів

стягнення неустойки

cуддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: не зявився

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал ЛТД» про стягнення 81 179, 49 грн. неустойки.

Ухвалою господарського суду від 30.12.2016 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 24.01.2017 р.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду від 24.01.2017р. та 07.02.2017р.

В судових засіданнях представник позивача підтримував заявлені позовні вимоги, просив суд позов задоволити.

Представник відповідача в жодне судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомляв, вимог ухвал суду не виконував.

Із врахуванням наведеного, матеріалів у справі, господарським судом дотримано встановлених ст.129 Конституції України, ст.ст.4-2,4-3 ГПК України засад здійснення судочинства та забезпечено відповідачу передбачені ст. 22ГПК України права, як сторони в процесі (зокрема неодноразово відкладався розгляд справи для надання можливості реалізації своїх прав відповідачем), а тому суд, в межах процесуального Закону ( ст.ст.43,69,75 ГПК України) вбачає за можливе розглянути спір за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом зясовано:

18.04.2008р. між управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (позивачем) та товариством з обмеженою відповідальністю «Універсал ЛТД» (відповідачем) було укладено договір оренди нерухомого майна №Ш-6181-8.

За умовами вказаного договору позивач передав відповідачу в оренду нежитлові приміщення загальною площею 43,2 м.кв., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 150.

Рішенням господарського суду Львівської області від 28.07.2015р. у справі №914/4199/14 товариство з обмеженою відповідальністю «Універсал ЛТД» (відповідача) було виселено з вказаних орендованих приміщень, а також стягнуто з останнього за період з 01.05.2011р. по 31.05.2014р. заборгованості за фактичне користування обєктом оренди в сумі 105 447,72 грн. Крім того, даним рішенням суду було встановлено, що договірні відносини між сторонами припинилися 17.04.2011р.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2015р. вказане вище рішення суду було виконано в примусовому порядку та виселено відповідача із орендованих приміщень, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 28.04.2015р. (а.с. 23).

З огляду на вищенаведене, позивач зазначає, що з моменту припинення договірних відносин до моменту фактичного звільнення приміщення відповідачем (28.04.2015р.), останній здійснював позадоговірне фактичне користування обєктом. А тому, відповідно до ч.2 ст. 785 ЦК України, позивач нарахував відповідачу за період з 01.04.2014р. по 28.04.2015р. 81 197,49 грн. неустойки, яку просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал ЛТД» в судовому порядку.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При цьому, суд виходить із наступного:

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Враховуючи те, що спірні правовідносини у даній справі виникли із орендних правовідносин, то при вирішенні спору слід керуватися нормами Цивільного і Господарського кодексів України, а оскільки предметом договору оренди є майно, яке знаходиться у комунальній власності, то застосуванню підлягають також і положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" №2269-XII від 10.04.1992р. орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Як встановлено судом, договірні орендні відносини між сторонами по справі припинилися 17.04.2011р., а фактично відповідачем було звільнено приміщення по вул. Шевченка, 150 у м. Львові лише 28.04.2015р., що підтверджується долученою до матеріалів справи постановою державного виконавця.

Згідно п. 9.1. договору оренди, повернення обєкта оренди здійснюється після закінчення дії договору або дострокового його припинення чи розірвання, а сам обєкт повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем протягом 15 днів з часу настання такої події.

З матеріалів справи вбачається, що всупереч умовам договору відповідач не передав приміщення позивачу протягом 15 днів, а фактично продовжував в позадоговірному порядку ним користуватися ще протягом тривалого періоду часу. Тільки 28.04.2015р. останнього було примусово виселено із займаного приміщення.

В силу приписів ч. 2 ст. 785 ЦК України, у разі невиконання наймачем обовязку щодо повернення речі наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Так, на підставі вищенаведеної норми, позивач здійснив нарахування відповідачу за фактичне позадоговірне користування обєктом оренди (неустойку) з 01.06.2014р. по 28.04.2015р. на суму 81 197,49 грн.

Господарський суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем, вихідні дані, які застосовані у ньому дійшов висновку що такий є правильним та обґрунтованим.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що позивачем доведено факт користування відповідачем нежитловим приміщенням поза договором оренди, а також того, що останній всупереч п. 9.3 договору не передавав обєкта орендодавцю після припинення спірного договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 81 197,49 грн. неустойки є підставними та підлягають до задоволення.

В той же час, суд звертає увагу на те, що відповідачем не подано суду жодних пояснень чи заперечень проти позовних вимог, не виконано вимог ухвал суду. Крім того, як вбачається із витягу ЄДР, зареєстроване місцезнаходження відповідача є м. Львів, вул. Шевченка, 150 на яку господарський суд відправляв кореспонденцію по даній справі. Однак, конверти від відповідача, за інформацією відділення поштового звязку, поверталися із відміткою: за закінченням терміну зберігання, що в розумінні норм ГПК України, свідчить про належне повідомлення сторони процесу про розгляд справи.

Відтак, оскільки позивачем представлено достатньо переконливих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, а відповідачем не надано доказів їх спростування, господарський суд дійшов висновку, що позов управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради підлягає до задоволення повністю.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43 ,33,34,44,49, 75,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради задоволити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал ЛТД» (79000,м. Львів, вул. Шевченка, 150, ) на користь управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) 81 197,49грн. заборгованості та 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 та 117 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Юркевич М. В.