ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.02.2017 Справа № 904/11945/16

За позовом Прокуратури Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КП ЦЕНТРАЛЬНИЙ РИНОК"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Центральна районна у м. Дніпрі рада

про визнання права власності за набувальною давністю

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, посв. № 024234 від 24.01.2014 року, прокурор;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 80 від 01.11.2016 року, представник;

від третьої особи: ОСОБА_3 - представник, довіреність №16/08 від 10.01.2017 року

СУТЬ СПОРУ:

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КП ЦЕНТРАЛЬНИЙ РИНОК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Центральну районну у м. Дніпрі раду про визнання права власності за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що у вересні 2002 року прокуратура добросовісно заволоділа автомобілем марки ГАЗ та протягом десяти років продовжує відкрито, безперервно володіти автомобілем марки ГАЗ, модель 3110, випуску 2001 року, кузов №5499, проте у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказаний автомобіль за Кіровською районною у м. Дніпропетровську радою було відмовлено у проведенні реєстрації автомобіля, а відтак просить визнати право власності за набувальною давністю.

Відповідач надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з посиланням на те, що спірний автомобіль було передано прокуратурі у користування, а не у власність. Також зазначає, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

Представник третьої особи у судовому засіданні 28.02.2017 року підтримав позовні вимоги прокурора та просив їх задовольнити.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2017 року строк розгляду вирішення спору продовжено до 07.03.2017 року.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 28.02.2017року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору поставки №11/331-04-02-ав від 19.04.2002, укладеного між ТОВ «АВС-Формула»- «Постачальник» та КП «Центральний ринок» - «Покупець», Постачальник поставив Покупцю автомобіль марки ГАЗ -3110.

Згідно Довідки - Рахунку №492107 від 30.04.2002 КП "Центральний ринок" отримано автомобіль марки ГАЗ, модель 3110, випуску 2001 року, кузов №5499, VIN убс 5499, вартістю 33190, 00 грн.

Протоколом №2 спільного засідання правління та профкому КП «Центральний ринок» від 29.05.2002 вирішено передати автомобіль марки ГАЗ, модель 3110, випуску 2001 року, кузов №5499 безоплатно виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська для потреб прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська.

Рішенням виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська від 24.05.2002 №298 «Про передачу автомобіля ГАЗ 3110 прокуратурі Кіровського району» передано безоплатно прокуратурі Дніпропетровської області легковий автомобіль марки ГАЗ, модель 3110, випуску 2001 року, кузов №5499 для використання прокуратурою Кіровського району м. Дніпропетровська.

Наказом прокурора Дніпропетровської області №1218 від 29.08.2002 на підставі наданого дозволу Генеральної прокуратури України №18-1721 від 04.07.2002 прийнято на баланс прокуратури Дніпропетровської області автомобіль марки ГАЗ, модель 3110, випуску 2001 року, кузов №5499, балансовою вартістю 33190, 00 грн.

Приймально - передавальним актом від 02.09.2002 автомобіль марки ГАЗ, модель 3110, випуску 2001 року, кузов №5499 передано водію прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серія ЯАА №755482 власником автомобілю марки ГАЗ, модель 3110, випуску 2001 року, кузов №5499, VIN убс 5499, вартістю 33190, 00 грн. є Колективне підприємство «Центральний ринок».

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, правонаступником Колективного підприємства «Центральний ринок» є Товариство з обмеженою відповідальністю «КП Центральний ринок».

У 2009 році прокуратура Дніпропетровської області намагалась зареєструвати автомобіль марки ГАЗ, модель 3110, випуску 2001 року, кузов №5499 за прокуратурою Кіровського району м. Дніпропетровська, проте Департаментом державної автомобільної інспекції МВС України відмовлено у проведені реєстрації вказаного автомобіля, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказаний автомобіль за Кіровською районною у м. Дніпропетровську радою.

Господарський суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 328 Цивільного кодексу України унормовано, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Тобто, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду у випадку, коли особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести саме позивач, є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Володіння має бути добросовісним, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужим майном не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним, але це не означає, що володілець зобов'язаний спеціально інформувати оточуючих про своє володіння. Володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків. Якщо власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати майно своїм, то він погодився з його втратою, тому слід визнати це майно власністю фактичного добросовісного володільця.

Виходячи із змісту ст. 344 ЦК України набувальна давність поширюється на випадки фактичного безтитульного володіння чужим майном. Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на які-небудь правові підстави набувальної давності і розповсюджується на випадки фактичного, безтитульного володіння чужим майном. При цьому, наявність у володільця певного юридичного титулу, виключає застосування набувальної давності.

Для застосування ст. 344 ЦК України під час розгляду справи необхідно встановлювати наступні обставини:

- момент виникнення права власності за набувальною давністю та строк володіння;

- характер володіння (добросовісне, недобросовісне);

- обставини справи, за якими виникло володіння спірним майном й чи підпадає це володіння під ознаки безтитульного (незаконного) володіння;

- юридичний статус спірного майна, а саме, чи є це майно чужим для позивача;

- особу, яка є власником спірного майна

Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

Протоколом № 2 спільного засідання правління та профкому КП «Центральний ринок» від 29.05.2002 року вирішено передати автомобіль марки ГАЗ, модель 3110, випуску 2001 року, кузов № НОМЕР_1. безоплатно виконкому Кіровської районної ради для потреб районної прокуратури.

Проаналізувавши зміст вищезазначеного протоколу, господарський суд дійшов висновку, що автомобіль марки ГАЗ передано виконкому Кіровської районної ради для потреб районної прокуратури в користування, будь-які посилання на те, що автомобіль передано у власність в протоколі відсутні. Також суд зазначає, що з протоколу № 2 виконкому Кіровської районної ради від 24.05.202 року не вбачається визначеного строку користування автомобілем.

Рішенням виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська №298 «Про передачу автомобіля ГАЗ 3110 прокуратурі Кіровського району» передано безоплатно прокуратурі Дніпропетровської області легковий автомобіль марки ГАЗ, модель 3110, випуску 2001 року, кузов №5499 для використання прокуратурою Кіровського району м. Дніпропетровська.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що наявність рішення виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська від 24.05.2002р. № 298 «Про передачу автомобіля ГАЗ 3110 прокуратурі Кіровського району» про передачу автомобіля для використання, свідчить про наявність у позивача відповідного титулу володіння, а тому визнання права власності за позивачем за набувальною даністю не відповідає вимогам ст. 344 Цивільного кодексу України.

При цьому до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ч. 3 ст. 344 ЦК України, оскільки відповідними титулами володіння (рішення виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська №298 «Про передачу автомобіля ГАЗ 3110 прокуратурі Кіровського району» та рішення оформлене протоколом №2 від 29.05.2002) не встановлено строку володіння автомобілем.

Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

В порядку ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.03.2017

Суддя ОСОБА_4