ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2017 р. Справа № 914/3315/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н. А.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал № В1264-17 від 16.01.2017

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.01.2017 року

у справі № 914/3315/15

за заявою ОСОБА_2 підприємства Юридична компанія Егіда-Львів, м. Львів про відстрочку виконання рішення

за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал, м. Львів

до відповідача ОСОБА_2 підприємства Юридична компанія Егіда-Львів, м. Львів

про стягнення плати в сумі 339 659, 85 грн. за скид стічних вод в міську каналізацію м. Львова без дозволу

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 - представник

від відповідача ОСОБА_4 - представник.

Права та обовязки представникам сторін відповідно до ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 81-1 ГПК України, учасниками судового процесу не заявлено.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.01.2017 у справі №914/3315/15 (суддя Манюк П.Т.) заяву ПП Юридична компанія Егіда-Львів про відстрочку виконання рішення від 27.10.2015 у справі № 914/3315/15 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.10.2015 у справі № 914/3315/16 до 01.07.2017.

Ухвала суду мотивована тим, що заявник у заяві про відстрочку виконання рішення вказує ряд обставин, що утруднюють виконання судового рішення. Зокрема, як вбачається із виписок з рахунку боржника, підприємство фактично є збитковим, оскільки основним джерелом надходження коштів на рахунок підприємства є статутні внески засновків підприємства, спрямовані на сплату першочергових витрат підприємства, з метою уникнення виникнення заборгованості перед працівниками з оплати праці, державним бюджетом та іншими кредиторами. Крім того, мінімальні щомісячні витрати, які несе боржник на виконання зобовязань перед працівниками, державою щодо сплати податків та інших обовязкових платежів, іншими кредиторами, тощо становить близько 67 000, 00 грн.

ЛМКП подано апеляційну скаргу №В1264-17 від 16.01.2017, в якій просить скасувати ухвалу суду від 04.01.2017 та прийняти нове судове рішення, яким з у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення відмовити, посилаючись на те, що оскільки підприємство вже отримувало відстрочку на 10 місяців, ЛМКП «Львівводоканал» не нараховувало на суму заборгованості 3% річних та інфляційні втрати, заявник мав би звернутись до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду, а про відстрочку виконання рішення на півтора року. Скрутний фінансовий стан ЛМКП «Львіводоканал» відображено у звіті про фінансові результати за 9 місяців 2016 року та у балансі підприємства станом на 30 вересня 2016 року, де збитки підприємства значно перевищують його доходи.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.10.2015 у справі № 914/3315/15 (суддя Іванчук С.В.) позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал задоволено та стягнуто з приватного підприємства Юридична компанія Егіда-Львів на користь Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал 271 727, 88 грн. боргу за скид стічних вод в міську каналізацію м. Львова без дозволу; 5 094, 90грн. судового збору, а також 67 931, 91 грн. в дохід фонду охорони навколишнього природного середовища м. Львова за скид стічних вод в міську каналізацію м. Львова без дозволу.

10.11.2015 на виконання вказаного рішення, судом видано наказ про примусове виконання рішення від 27.10.2015 .

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 рішення Господарського суду Львівської області від 27.10.2015 у справі 914/3315/15 залишено без змін, а апеляційну скаргу ПП Юридична компанія Егіда-Львів - без задоволення.

20.12.2016 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява ПП Юридична компанія Егіда-Львів про відстрочку виконання рішення від 27.10.2015 у справі №914/3315/15 до червня місяця 2018 року.

Згідно із ст.124 Конституції Україні судові рішення є обов»язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов»язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Отже, господарський суд не зобовязаний задовольняти заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9).

Виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку повязує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з обєктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав та законних інтересів стягувача і боржника.

Вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, на підставі ст. 121 ГПК України суд повинен встановлювати матеріальні інтереси обох сторін.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи - боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо. Такі висновки Конституційного Суду України містяться в мотивувальній частині рішення від 26.06.2013р № 1-7/2013 № 5-рп/2013 у справі №1-7/2013.

Розглянувши заяву приватного підприємства Юридична компанія Егіда-Львів про відстрочку виконання рішення від 27.10.2015 р. у справі № 914/3315/15 до червня місяця 2018 року, заслухавши думку представників сторін, оцінивши докази у справі в їх сукупності, із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі, судова колегія прийшла до висновку, що судом першої інстанції правомірно заяву про відстрочку виконання вищезазначеного рішення задоволено частково, відстрочивши виконання рішення до 01.07.2017 р.

Судова колегія також зазначає, що заявник у заяві про відстрочку виконання рішення вказує ряд обставин, що утруднюють виконання судового рішення. Зокрема, як вбачається із виписок з рахунку боржника, підприємство фактично є збитковим, оскільки основним джерелом надходження коштів на рахунок підприємства є статутні внески засновків підприємства, спрямовані на сплату першочергових витрат підприємства, з метою уникнення виникнення заборгованості перед працівниками з оплати праці, державним бюджетом та іншими кредиторами. Крім того, мінімальні щомісячні витрати, які несе боржник на виконання зобовязань перед працівниками, державою щодо сплати податків та інших обовязкових платежів, іншими кредиторами, тощо становить близько 67 000, 00 грн.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про існування реальних обставин, які ускладнюють виконання рішення у справі.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абз.2 ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що, порушуючи зобов»язання з виплати суми боргу відповідач унеможливлює нормальне функціонування позивача, судовою колегією не береться до уваги, зважаючи на те, що часткова відстрочка виконання рішення зробить реальною можливість отримання боргу позивачем та сприятиме можливості продовження господарської діяльності заявнику.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції правомірно частково задоволено заяву про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 04.01.2017 у справі №914/3315/15 до 01.07.2017 року, підстав для скасування даної ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.01.2017 у справі №914/3315/15залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу направити у Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.