РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. Справа № 918/1268/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Петухов М.Г. ,

суддя Розізнана І.В.

при секретарі Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представника за довіреністю від 12.12.2016р., ОСОБА_2 - директора

відповідача1: ОСОБА_3 - представника за довіреністю від 27.02.2017р. №03-12/200

відповідача2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролісок"

на рішення господарського суду Рівненської області від 26.12.16 р.

у справі № 918/1268/16 (суддя Політика Н.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролісок", м. Корець Рівненської обл.

до

- Корецької міської ради, м. Корець Рівненської обл.

- Комунального підприємства "Добробут", м. Корець Рівненської обл.

про визнання недійсним рішення, витребування майна та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 26.12.2016р. у справі №918/1268/16 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролісок" до Корецької міської ради, Комунального підприємства "Добробут" про визнання недійсним та скасування підп. 1 п. 1 рішення Корецької міської ради №181 від 24.02.2011р., витребування з чужого незаконного володіння нежитлове приміщення - будівлю вбиральні, що розташована за адресою: м.Корець, вул. Є. Коновальця,24, визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Пролісок" права власності на нежитлове приміщення - будівлю вбиральні, що розташована за адресою: м.Корець, вул. Є. Коновальця,24, відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пролісок" звернулося із апеляційною скаргою, вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а також при невідповідності висновків суду обставинам справи, що відповідно до ст.104 ГПК України є підставою для його скасування, зокрема, виходячи із наступного:

- з посиланням на ст.ст. 837, 875 ЦК України зазначає, що 21.06.2004р. ТОВ "Пролісок" та Корецькою міською радою укладено договір підряду на ремонтно - будівельні роботи по спорудженню громадської вбиральні, павільйону автобусної зупинки, влаштування пішохідного містка через р. Корчик, його освітлення та благоустрій території, позивач виконав свої зобов'язання за договором та здійснив будівництво громадської вбиральні в строки та в порядку, передбаченому договором та у відповідності до наданої Корецькою міською радою проектно-технічної документації, а тому позивач не несе відповідальність за відповідність вимогам законодавства проектної документації. Звертає увагу, що невідповідність проектної документації вимогам закону є підставою для застосування до замовника заходів відповідальності, встановлених законодавством і не впливає на визнання права власності на новозбудований об'єкт за позивачем, а тому суд першої інстанції неправильно застосував норми ст. 876 ЦК України та ДБН А.2.2-3-2004;

- з посиланням на ст.ст. 331, 392 ЦК України вказує, що позивач є власником спірного об'єкта, оскільки він здійснював його будівництво на земельній ділянці, яка була передана в оренду позивачу за договорами від 24.11.2004р. та від 31.08.2005р., Корецька міська рада, як власник земельної ділянки надала дозвіл на будівництво об'єкта, роботи по спорудженню громадської вбиральні виконані позивачем у відповідності до наданої Корецькою міською радою проектно-технічної документації, а замовник не виконав свої зобов'язання за договором;

- на думку скаржника посилання суду на акт КРУ №15-25/2 від 02.02.2005р. як на підставу відмови у визнанні права власності зроблене з порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні";

Просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 26.12.2016р. у справі №918/1268/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Корецька міська рада наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Серед іншого вказує наступне:

- позивач у позові та апеляційній скарзі посилається на договір підряду від 21.06.2004 року. Однак це не відповідає дійсності, оскільки жодних договірних відносин між Корецькою міською радою та ТзОВ «Пролісок» щодо будівництва, реконструкції вбиральні у місті Корець по вул. Є.Коновальця, 24 не існувало і на даний час не існує. Про відсутність договірних зобовязань між сторонами щодо громадської вбиральні на ринку по вул. Є.Коновальця, 24 у місті Корець стверджується рішенням Виконкому Корецької міської ради №327 від 24.09.2003 року, яким дано дозвіл МКП «Ринок» на виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво надвірної вбиральні на міському ринку по вул. Є.Коновальця, 24 та зобовязано МКП «Ринок» погодити її з відповідними службами. Вказане рішення виконкому прийнято на підставі листа МКП «Ринок» про надання дозволу на будівництво вбиральні на ринку у місті по вул. Є.Коновальця, 24 від 05.09.2003 року №96 за підписом директора МКП «Ринок» ОСОБА_2 (який одночасно був директором ТзОВ «Пролісок»);

- у січні-лютому 2005 року працівниками контрольно-ревізійного відділу в Корецькому районі була проведена перевірка фінансово-господарської діяльності МКП «Ринок» за 2004 рік, результати якої викладені в акті №15-25/2. Згідно з актом на території ринку у місті Корець, по вул. Є.Коновальця, 24 виявлено неоприбутковану вбиральню. ОСОБА_4 відділу у Корецькому районі №15-17/11 від 07.02.2005 «Про усунення недоліків» директора МКП «Ринок» ОСОБА_2 було зобовязано оприбуткувати по даних бухгалтерського обліку новозбудовані обєкти, у тому числі і громадську вбиральню. На виконання акта контрольно-ревізійного управління за №15-25/2 від 02.02.2005року (яке було обовязковим до виконання) про перевірку фінансово- господарської діяльності МКП «Ринок», враховуючи те, що МКП «Ринок» згідно постанови господарського суду Рівненської області від 11 лютого 2008 року визнано банкрутом, а згідно п.7.3. Статуту майно МКП «Ринок», що залишилося після задоволення вимог кредиторів і бюджету, а також виплат компенсацій звільненим працівникам, використовуються засновником на його розсуд, Корецька міська рада прийняла рішення №181 від 24.02.2011 про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста та прийняття на баланс Корецької міської ради неоприбуткованого майна на ринках міста;

- рішенням Корецької міської ради № 2794 від 10 серпня 2010 року «Про передачу майна міських ринків по вул. Київська, 78, вул. Коновальця, 24 комунальному підприємству "Добробут"» згідно з додатком була передана і вбиральня. Факт передачі вбиральні Комунальному підприємству «Добробут» засвідчує акт прийому - передачі комунального майна, що належить територіальній громаді міста, від 27 серпня 2010 року та додаток до акту від 27.08.2011. У лютому 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю "Пролісок" звернулось до господарського суду з позовом до Корецької міської ради про визнання недійсним рішення № 2794 Корецької міської ради. Рішенням господарського суду Рівненської області від 14.04.2011 року (суддя Бережнюк В.В.) в позові відмовлено. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2011 року (судді Дужич С.П. - головуючий, ОСОБА_5, ОСОБА_6І.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін, з тих же підстав. Постановою Вищого господарського суду України від 16 серпня 2011 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2011 року у справі № 5019/300/11 залишено без змін;

- з посиланням на ст. 35 ГПК України вказує, що зазначений у позові договір підряду, доводи позивача та позовні вимоги були досліджені господарським судом від першої до касаційної інстанцій у справах № 5019/2533/11 та № 5019/300/11 - рішення господарського суду Рівненської області від 26.12.2011 p., постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 28.03.2012p., постанова Вищого господарського суду України від 19.06.2012 p., рішення господарського суду Рівненської області від 14.04.2011p., постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2011p., постанова Вищого господарського суду України від 16.08.2011 р., їм надана оцінка та зроблено висновок про безпідставність заявлених аналогічних позовних вимог.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги повністю, а рішення господарського суду Рівненської області від 26.12.2016р. у справі №918/1268/16 залишити без змін.

Від КП "Добробут" надійшла заява, у якій останнє вказує, що судом першої інстанції при постановленні рішення повно, об'єктивно досліджено та надано оцінку належним доказам, правомірно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому вказане рішення є законним, а апеляційна скарга безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення. Крім того, просить розглянути справу без участі їхнього представника на підставі наявних матеріалів справи.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги повністю, а рішення господарського суду Рівненської області від 26.12.2016р. у справі №918/1268/16 залишити без змін.

У судовому засіданні представники позивача підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та надали пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Просять скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 26.12.2016р. у справі №918/1268/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Корецької міської ради заперечила проти апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, та надала пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги повністю, а рішення господарського суду Рівненської області від 26.12.2016р. у справі №918/1268/16 залишити без змін.

Комунальне підприємство "Добробут" про час та місце розгляду справи повідомлене належним чином та заздалегідь, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення ухвали суду, якою судове засідання призначене на 28 лютого 2017 року об. 15 год. 00 хв., 31.01.2017р., проте від останнього надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Оскільки Комунальне підприємство "Добробут" належним чином повідомлене про час та місце апеляційного перегляду справи, явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась, судова колегія, керуючись ст. 101 ГПК України, вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу без участі представника останнього, за наявними у матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення представників позивача та Корецької міської ради, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Рівненської області від 26 грудня 2011 року у справі № 5019/2533/11 за позовом ТОВ "Пролісок" до Корецької міської ради про визнання права власності на будівлю вбиральні, що знаходиться на території ринку по вулиці Є. Коновальця, 24 у місті Корець, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28 березня 2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 19 червня 2012 року, у задоволенні вимог товариства було відмовлено.

У вказаній вище справі судами було встановлено, що 21 червня 2004 року ТзОВ "Пролісок" (підрядник) і Корецька міська рада (замовник) уклали договір підряду на ремонтно-будівельні роботи по спорудженню громадської вбиральні, павільйону автобусної зупинки, влаштування пішохідного містка через р. Корчик, його освітлення та благоустрій території, згідно якого підрядник зобов'язувався виконати роботи по будівництву громадської вбиральні, павільйону автобусної зупинки, влаштування пішохідного містка через р. Корчик, а замовник зобов'язувався прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Здача-приймання виконаних робіт мала здійснюватись сторонами після повідомлення про закінчення робіт (п. 7.1. договору).

Відповідно до п. 8.1. договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до моменту його остаточного виконання, але у будь - якому випадку до 31.12.2004р.

Позивач повідомив відповідача про закінчення будівельних робіт 15.11.2004р. та в грудні 2004 року надав відповідачу акт виконаних робіт по влаштуванню громадської вбиральні на території ринку по вул. Є. Коновальця, 24 на суму 25734 гривні 68 копійок у двох примірниках. Акти виконаних робіт відповідач не підписав і кошти за виконані роботи не перерахував.

У матеріалах справи відсутні докази наявності спору між сторонами про невиконання (неналежне виконання) умов договору підряду від 21.06.2004р..

Разом з тим, позивачем не вживались заходи щодо стягнення грошових коштів з відповідача за проведені будівельні роботи, інші способи захисту своїх цивільних прав внаслідок невиконання відповідачем умов договору підряду, що було підтверджено представниками позивача в судовому засіданні.

Судами також було встановлено, що наказом директора Товариства від 28 квітня 2006 року № 13 громадська вбиральня, споруджена позивачем на території Міського комунального підприємства "Ринок" у місті Корець по вул. Євгена Коновальця, 24, була поставлена на баланс Товариства (а.с. 28). У даному наказі було зазначено про порушення Радою пункту 4.1 договору підряду від 21 червня 2004 року, що полягало у непідписанні, неповерненні та несплаті робіт, виконаних позивачем за відповідним актом виконаних робіт по спорудженню даної громадської вбиральні.

До видачі наказу товариством ОСОБА_4 відділом у Корецькому районі у січні/лютому 2005 р. була проведена перевірка фінансово-господарської діяльності МКП "Ринок" за 2004 рік. Згідно з актом №15-25/2 на території великого ринку у місті Корець, по вул. Є.Коновальця, 24 виявлено неоприбутковану вбиральню.

На підставі акта контрольно-ревізійного управління за №15-25/2 від 02.02.2005 року про перевірку фінансово-господарської діяльності МКП "Ринок", враховуючи те, що МКП "Ринок" згідно постанови господарського суду Рівненської області від 11 лютого 2008 року визнано банкрутом., а згідно п.7.3. Статуту майно МКП "Ринок", що залишилося після задоволення вимог кредиторів і бюджету, а також виплат компенсацій звільненим працівникам, використовуються засновником на його розсуд, Корецька міська рада прийняла рішення від 24.02.2011 р. №181 про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста та прийняття на баланс Ради неоприбуткованого майна на ринках міста, куди увійшла і спірна будівля громадської вбиральні.

Рішенням Корецької міської ради від 10 серпня 2010 року № 2794 "Про передачу майна міських ринків по вул. Київська, 78, вул. Коновальця, 24 комунальному підприємству "Добробут" згідно з додатком була передана спірна громадська вбиральня. Факт передачі цієї вбиральні Підприємству підтверджується актом прийому-передачі комунального майна, що належить територіальній громаді міста, від 27 серпня 2010 року та додатком до акта від 27 серпня 2011 року (а.с.57-60).

У лютому 2011 року товариство звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Корецької міської ради про визнання недійсним рішення цього органу місцевого самоврядування від 10 серпня 2010 року № 2794.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 14 квітня 2011 року у справі №5019/300/11, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 8 червня 2011 року та постановою Вищого господарського суду від 16 серпня 2011 року, у позові Товариства було відмовлено. У постанові Вищого господарського суду від 16 серпня 2011 року у справі № 5019/300/11, зокрема, було зазначено, що Товариством не доведено наявності обставин та не надано належних доказів, які б свідчили про порушення його прав або охоронюваних законом інтересів у звязку з прийняттям Радою рішення від 10 серпня 2010 року №2794, оскільки після закінчення терміну дії договорів оренди та відмови в установленому порядку в укладанні таких договорів на новий термін, охоронювані законом інтереси Товариства стосовно спірного майна були втрачені.

У справі №5019/2533/11 також встановлено, що звертаючись з позовом, ТзОВ "Пролісок" просив визнати право власності на вбиральню , побудовану ним на підставі договору підряду від 21.06.2004р. за адресою: вул. Є Коновальця, 24 в м. Корець; договір підряду від 21.06.2004р., на який посилається позивач, укладено Корецькою міською радою (замовник) та ТзОВ "Пролісок" (підрядник) визначає проведення ремонтно -будівельних робіт по спорудженню громадської вбиральні, павільйону автобусної зупинки, влаштування пішохідного містка через р. Корчик, його освітлення та благоустрій територій; однак, у договорі підряду від 21.06.2004р. не вказано на якій саме ділянці мають бути проведені ремонтно-будівельні роботи по спорудженню громадської вбиральні та не зазначено адреси.

У справі №5019/2533/11 встановлено, що рішенням виконкому Корецької міської ради № 327 від 24.09.2003 року дозвіл на виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво надвірної вбиральні на міському ринку по вул. Є.Коновальця, 24 надано МКП "Ринок" та зобов'язано вказане підприємство погодити її з відповідними службами. Вказане рішення виконкому прийнято на підставі листа МКП "Ринок" про надання дозволу на будівництво вбиральні на ринку у місті по вул. Є.Коновальця, 24 від 05.09.2003 року №96 за підписом директора МКП "Ринок" ОСОБА_2 (який одночасно був директором ТзОВ "Пролісок"); документи, які б підтверджували будівництво саме ТзОВ "Пролісок" громадської вбиральні на території ринку за адресою: м. Корець Коновальця, 24 (дозвільні документи на будівництво; ліцензія на проведення будівельних робіт; документи, що стверджують факт надання будівельного майданчика) позивачем суду першої інстанції не надавались; як на підтвердження існування договірних відносин між Корецькою міською радою та ТзОВ "Пролісок" позивач в своїх письмових поясненнях посилався на банківську виписку від 28.08.2004р. ( а.с. 64). Однак, вказаний документ свідчить лише про проведення робіт з поточного ремонту пішохідного містка, під'їзних шляхів та освітлення через річку Корчик, що не заперечується відповідачем.

У справі №5019/2533/11 суд дійшов висновку про необґрунтованість посилань Товариства на те, що договір підряду від 21 червня 2004 року передбачав зведення громадської вбиральні саме на території ринку за адресою: м. Корець, вул. Коновальця, 24; у матеріалах справи відсутні докази відповідності спірної будівлі громадської вбиральні усім будівельним нормам і правилам; проектна документація на будівництво об'єкта не відповідає нормам ДБН А.2.2-3-2004 (далі Норми) "Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва". Зокрема, громадські туалети згідно пункту 2.8 "Будинки комунального господарства (крім виробничих, складських і транспортних будинків і споруд)" підпункту 2.8.4 додатку П (довідкового) "Категорії складності обєктів цивільного призначення" належать до II категорії складності 2.5.1.

Судовими рішеннями у справі № 5019/2533/11 також було встановлено, що згідно з актом інвентаризації будівель і споруд на міському ринку по вул. Є. Коновальця в місті Корець від 30 травня 2006 року, складеним спеціалістом Ради Ахтирським, проектна документація на об'єкт (громадської вбиральні) та дозвіл на виконання будівельних робіт відсутні. Акт вводу в експлуатацію та свідоцтво про право власності на об'єкт відсутні; у матеріалах справи відсутні також і докази виділення Радою Товариству земельної ділянки під будівництво саме громадської вбиральні; наявні у матеріалах справи акти виконаних робіт по будівництву громадської вбиральні не підписані Радою. Разом з тим, в актах виконаних робіт, які підписані позивачем, відсутні посилання на договір підряду від 21 червня 2004 року.

Відповідно до частини 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За наведених обставин, позивач, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 22, 321, 331, 392, 393, 839, 876 ЦК України, ст.ст. 23, 133, 147 ГК України, звернувся з позовом до Корецької міської ради, а також до Комунального підприємства "Добробут" про визнання недійсним та скасування підп. 1 п. 1 рішення Корецької міської ради №181 від 24.02.2011р., витребування з чужого незаконного володіння нежитлового приміщення - будівлі вбиральні, що розташована за адресою: м.Корець, вул. Є. Коновальця,24, визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Пролісок" права власності на нежитлове приміщення - будівлю вбиральні, що розташована за адресою: м.Корець, вул. Є. Коновальця,24.

Обґрунтовуючи позов, зокрема, в частині визнання за ним права власності на будівлю громадської вбиральні, що знаходиться на території ринку в місті Корець по вулиці Є. Коновальця, 24, Товариство посилалося на те, що на виконання укладеного між ним та Радою договору підряду від 21 червня 2004 року, позивачем були виконані передбачені цією угодою роботи по будівництву вищенаведеного обєкта. Проте, Рада в порушення умов вищенаведеного правочину у встановленому ним порядку не прийняла та не оплатила виконані позивачем роботи, у звязку з чим Товариство стало належним власником цього майна. Згідно з наказом від 28.04.2006р. №13 громадська вбиральня була поставлена на баланс ТзОВ "Пролісок".

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Рівненської області від 26.12.2016р. у справі №918/1268/16 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролісок" до Корецької міської ради, Комунального підприємства "Добробут" відмовлено.

Колегія суддів частково погоджується із висновком суду про відмову у позові, з огляду на таке.

Так, щодо позовної вимоги про визнання права власності, яка заявлена до Корецької міської ради колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

У п. 4.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що припинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини другої статті 80 ГПК можливе за умов, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах.

Колегія суддів звертає увагу, що позовна заява це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. З аналізу норм чинного в Україні законодавства, а також теоретичних засад доктрини права вбачається, що елементами позову, які є його структурними складовими та визначають його зміст, є предмет та підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Так, предметом позову, як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, є спосіб захисту цього права чи інтересу. Натомість, підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов'язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків суб'єктів спірного матеріального правовідношення.

Таким чином, предметом позову у даній справі, зокрема, є вимога до Корецької міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення - будівлю вбиральні, що розташована за адресою:м. Корець, вул. Є. Коновальця,24.

Як підставу своїх вимог позивач вказує договір підряду від 21.06.2004р., складені в односторонньому порядку на його виконання акти виконаних робіт та наказ №13 від 28.04.2006р.

Сторонами у даній справі є ТОВ "Пролісок", Корецька міська рада та КП "Добробут".

Колегія суддів зауважує про наявність рішення господарського суду Рівненської області у справі №5019/2533/11 (за позовом ТОВ "Пролісок" до Корецької міської ради про визнання права власності на той же об'єкт - будівлю вбиральні. Підставою позову є договір підряду від 21.06.2004р., складені в односторонньому порядку акти на його виконання та наказ №13 від 28.04.2006р.), у якій вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що і у даній справі №918/1268/16.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для припинення провадження у даній справі за позовом до Корецької міської ради в частині визнання права власності на нежитлове приміщення - будівлю вбиральні, що розташована за адресою: м. Корець, вул. Є. Коновальця,24.

Щодо решти позовних вимог судова колегія погоджується із рішенням суду першої інстанції про відмову у позові, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Як у позовній заяві так і в апеляційній скарзі позивач зазначав, що в редакції до 15 грудня 2005 року стаття 876 ЦК України передбачала, що власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт до їх здачі замовникові є підрядник.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що підрядником вживались заходи по встановленню права власності на об'єкт будівництва після завершення будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Згідно із аб. 2 ч.ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту його прийняття до експлуатації, якщо прийняття цього майна до експлуатації передбачено договором або законом. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" від 22 вересня 2004 року № 1243 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації закінчених будівництвом об'єктів. За результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню у 15-денний строк органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, спірна будівля вбиральні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" від 22 вересня 2004 року № 1243 введена в експлуатацію не була.

Ст. 392 ЦК України, на яку посилається позивач, обґрунтовуючи позов, передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судова колегія зазначає, посилаючись на ст. 392 ЦК України позивач звертається до суду не за захистом його права власності, оскільки правовстановлюючі документи на об'єкт у нього відсутні, а за його вставленням.

За наведеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги ТОВ "Пролісок" до КП "Добробут" про визнання за ним права власності на нежитлове приміщення громадської вбиральні, розташованої за адресою: Рівненська область, місто Корець, вулиця Євгена Коновальця, 24.

Щодо заявленої до відповідачів вимоги про витребування спірної будівлі громадської вбиральні з чужого незаконного володіння.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У зв'язку із наведеним, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів наявності у позивача права власності на громадську вбиральню, розташовану в місті Корець по вул. Євгена Коновальця, 24, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Крім того, позивач заявив вимогу про визнання недійсним та скасування підпункту 1 пункту 1 рішення Ради від 24 лютого 2011 року № 181.

Слід зазначити таке.

10 серпня 2010 року на сесії Корецької міської ради прийнято рішення № 2794 "Про передачу майна міських ринків по вул. Київська, 78, вул. Коновальця, 24 комунальному підприємству "Добробут" (а.с. 99) та додаток до нього, згідно яких з 1 вересня 2010 року майно малого та великого ринків по вул. Київська, 78 та вул. Коновальця, 24 передано Підприємству відповідно до переліку майна, вказаного у додатку до рішення (а.с. 100).

З матеріалів справи убачається, що Корецькою міською радою 24 лютого 2011 року було прийнято рішення "Про прийняття на баланс Корецької міської ради неоприбуткованого майна на ринках міста" № 181, підпунктом 1 пункту 1 якого було вирішено поставити на баланс вищенаведеного органу місцевого самоврядування майно на великому ринку по вул. Коновальця, 24, зокрема, новозбудовану вбиральню вартістю 26 тисяч гривень (а.с. 35).

Як вже зазначалося, згідно з актом контрольно-ревізійного управління в Корецькому районі від 02 лютого 2005 року № 15-25/2 на території великого ринку у місті Корець, по вулиці Євгена Коновальця, 24 було виявлено неоприбутковану вбиральню. Відтак, враховуючи, що МКП "Ринок" згідно постанови господарського суду Рівненської області від 11 лютого 2008 року у справі № 9/3 визнано банкрутом, а згідно пункту 7.3 статуту майно МКП "Ринок", що залишилося після задоволення вимог кредиторів і бюджету, а також виплат компенсацій звільнюваним працівникам, використовуються засновником на його розсуд, міською радою було прийнято оспорюване рішення від 24 лютого 2011 року № 181 про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста та прийняття на баланс Корецької міської ради неоприбуткованого майна на ринках міста, куди увійшла і спірна будівля громадської вбиральні.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом.

Ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Судом встановлено, що у позивача відсутнє право власності на нежитлове приміщення громадської вбиральні, розташованої за адресою: Рівненська область, місто Корець, вулиця Євгена Коновальця, 24, відповідно, в силу ст. 33 ГПК України, не доведено порушення його прав або охоронюваних законом інтересів оспореним рішенням міської ради від 24.02.2011р. №181 (підп. 1 п. 1).

А тому, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову ТОВ "Пролісок" в частині визнання недійсним та скасування підпункту 1 пункту 1 рішення Ради від 24 лютого 2011 року № 181.

Слід зазначити, Корецькою міською радою заявлено про застосування позовної давності, проте, дана заява не розглядається, у зв'язку із відмовою у позові по суті позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області від 26.12.2016р. у справі №918/1268/16 змінити в частині відмови у позові ТОВ "Пролісок" до Корецької міської ради про визнання права власності та провадження в цій частині припинити.

Керуючись ст. 49, п. 2 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 99, 101 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролісок" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 26.12.2016р. у справі №918/1268/16 скасувати в частині відмови у позові до Корецької міської ради про визнання права власності на житлове приміщення - будівлю вбиральні, що розташована за адресою: м. Корець, вул. Коновальця, 24.

Прийняти у цій частині нове рішення - провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролісок" до Корецької міської ради про визнання права власності припинити.

У решті рішення господарського суду Рівненської області від 26.12.2016р. залишити без змін.

3.Справу №918/1268/16 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Розізнана І.В.