ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р. Справа № 911/4285/16

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Київська обл., с. Мархалівка

2. Приватного підприємства «Агрофірма «Агросвіт», Львівська обл., с. Долиняни

про стягнення 81 090,91 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 02.06.2014)

від відповідача 1: не прибув

від відповідача 2: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.12.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (далі-ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (далі-ТОВ «ПК Трейдсервісгруп»/відповідач 1) та Приватного підприємства «Агрофірма «Агросвіт» (далі- ПП «Агрофірма «Агросвіт»/відповідач 2) про, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, солідарне стягнення з відповідачів 5 000, 00 грн пені, стягнення з ПП «Агрофірма «Агросвіт» 37 301,60 грн пені, 6 769,42 грн штрафу, 6 390,78 грн 3% річних та 25 629,11 грн інфляційних втрат, нарахованих внаслідок неналежного виконання відповідачем 2 грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008.

Відповідачі 1 та 2 не скористались правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надали.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.12.2016 порушено провадження у справі №911/4285/16 та призначено справу до розгляду на 16.01.2017.

Ухвалами господарського суду Київської області від 16.01.2017 та 06.02.2017 розгляд даної справи відкладався на 06.02.2017 та 21.02.2017 відповідно.

В судові засідання 16.01.2017, 06.02.2017 та 21.02.2017 представники відповідачів 1 та 2 не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоча про розгляд спору у даній справі ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ПП «Агрофірма «Агросвіт» були повідомлені належним чином, оскільки ухвалу господарського суду Київської області про порушення провадження у справі №911/4285/16 від 29.12.2016 надіслано відповідачам за їхніми юридичними адресами згідно відомостей з Єдиного державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб.

Про вручення ухвали господарського суду Київської області про порушення провадження у справі №911/4285/16 від 29.12.2016 відповідачу 1 свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення за №493.

До того ж, згідно відомостей про відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного веб-сайту УДППЗ Укрпошта ухвала господарського суду Київської області про порушення провадження у справі №911/4285/16 від 29.12.2016, що була направлена на юридичну адресу відповідача 2 поштовим відправлення за №507, вручена відповідному адресату 12.01.2017.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

25.03.2008 між ТОВ «Тридента Агро» та ПП «Агрофірма «Агросвіт» був укладений договір купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 (далі-договір), предметом якого є купівля-продаж засобів захисту рослин.

Відповідно до п.2.1, 3.2., 4.6. та 11.1. договору асортимент товару, його кількість, термін оплати та поставки, місце передачі товару, ціна визначаються в додатках та/або накладних документах відпуску товару, що є невід'ємною частиною договору.

Товар вважається переданим покупцю з моменту підписання видаткових накладних.

Право власності на товар, а також ризик випадкового знищення або пошкодження Товару переходить до покупця після передачі товару та підписання відповідних документів (накладних), що свідчать про прийом покупцем товару.

Договір діє з моменту його підписання обома сторонами до повного виконання сторонами обовязків по договору.

Копія вищезазначеного договору наявна в матеріалах справи.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем 2 своїх договірних зобовязань в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого продавцем товару за договором, ТОВ «Тридента Агро» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ПП «Агрофірма «Агросвіт» про стягнення 73679,69 грн боргу, з яких: 35361,68 грн основного боргу, 20516,77 грн курсової різниці, 7039,43 грн пені, 895,90 грн річних, 4 561,66 грн інфляційних та 5304,25 грн штрафу.

Рішенням господарського суду Львівської області від 06.10.2009 у справі №11/166 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з ПП «Агрофірма «Агросвіт» на користь ТОВ «Тридента Агро» 35361, 68 грн. основного боргу, 20516, 77 грн курсової різниці, 7039, 43 грн пені за період з 02.11.2008 по 07.09.2009, 895, 9 грн 3 % річних, 4561, 66 грн інфляційних втрат, 4 000 грн витрат, повязаних оплатою послуг адвоката, 683, 75 грн державного мита та 109, 74 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В подальшому, у звязку з частковим виконанням ПП «Агрофірма «Агросвіт» рішення господарського суду Львівської області по справі №11/166 від 06.10.2009 ТОВ «Тридента Агро» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ПП «Агрофірма «Агросвіт» про стягнення пені, індексу інфляції, 3% річних, нарахованих на суму несплаченого боргу за період з 08.09.2009 по 17.02.2010.

Рішенням господарського суду Львівської області від 22.04.2010 у справі №10/52 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з ПП «Агрофірма «Агросвіт» на користь ТОВ «Тридента Агро», зокрема, 328, 2 грн 3 % річних, 1290, 62 грн інфляційних втрат, у той час як в задоволенні решти позову щодо стягнення 2242, 77 грн пені відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.07.2010 рішення господарського суду Львівської області від 22.04.2010 у справі №10/52 скасовано в частині відмови в задоволенні позову про стягнення 2242, 77 грн пені та прийнято нове рішення, яким позов у зазначеній частині задоволено, стягнуто з ПП «Агрофірма «Агросвіт» на користь ТОВ «Тридента Агро» 2242, 77 грн пені, а в решті рішення суду щодо стягнення 328, 2 грн 3 % річних, 1290, 62 грн інфляційних втрат залишено без змін.

26.01.2011 між ТОВ «Тридента Агро» (далі - первісний кредитор) та ТОВ «Незалежна юридична компанія» (далі - новий кредитор) було укладено угоду №НЮК-28-ТА про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 Цивільного кодексу України), відповідно до якої первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання ПП «Агрофірма «Агросвіт» (далі - боржник) зобовязання щодо сплати розміру заборгованості (дооцінки вартості товару), пені, 3% річних, штрафу та інфляційних витрат, набутих первісним кредитором на підставі договору купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008, у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008.

Відповідно до п. 1.2. угоди №НЮК-28-ТА від 26.01.2011 новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару/курсової різниці), пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат, за період існування прострочення виконання боржником грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008.

Копія відповідної угоди, а також доказів надіслання боржнику повідомлення про зміну кредитора у зобовязанні наявні в матеріалах справи.

02.07.2012 між ТОВ «Незалежна юридична компанія» (далі - первісний кредитор) та ТОВ Компанія Ніко-Тайс (далі - новий кредитор) було укладено угоду №141/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України), відповідно до якої первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання ПП «Агрофірма «Агросвіт» (далі - боржник) зобовязання щодо сплати розміру заборгованості (дооцінки вартості товару), пені, 3% річних, штрафу та інфляційних витрат, набутих первісним кредитором на підставі договору купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008 та угоди №НЮК-28-ТА про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 Цивільного кодексу України) від 26.01.2011, у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008.

Відповідно до п. 1.2. угоди №141/07-12 від 02.07.2012 новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару/курсової різниці), пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат, за період існування прострочення виконання боржником грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008.

Копія відповідної угоди, а також доказів надіслання боржнику повідомлення про зміну кредитора у зобовязанні наявні в матеріалах справи.

07.04.2014 між ТОВ ПК Трейдсервісгруп (далі - поручитель) та ТОВ Компанія Ніко-Тайс (далі - кредитор) було укладено договір поруки №07-04-2014-65, за умовами пп. 1.1. та 2.1. якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обовязку ПП «Агрофірма «Агросвіт» (далі - боржник) щодо виконання грошового зобовязання щодо сплати розміру пені у звязку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконання боржником грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008 та угоди №141/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України) від 02.07.2012.

Відповідно до п. 3.1. договору поруки №07-04-2014-65 від 07.04.2014 відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою розміру пені у сумі 5 000,00 грн.

Копія вищенаведеного договору поруки наявна в матеріалах справи.

В обґрунтування позову у даній справі позивач посилається на те, що ПП «Агрофірма «Агросвіт» не виконало належним чином, у повному обсязі зобовязання за договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008, а тому ТОВ Компанія Ніко-Тайс, як новий кредитор за відповідним правочином, має право вимоги до відповідачів щодо сплати сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму несплаченого відповідачем 2 боргу у розмірі 30 878,45 грн, що складається з 10 361,68 основного боргу та 20 516,77 грн курсової різниці, а також суми штрафу, нарахованого на вартість невчасно оплаченого відповідачем товару за договором.

В підтвердження обставин щодо невиконання відповідачем рішення господарського суду Львівської області від 06.10.2009 у справі №11/166 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.07.2010 №10/52 позивач надав копію листа Головного управління юстиції у Львівській області №665/0/1-17 від 20.01.2017.

З огляду вищезазначеного, посилаючись на те, що відповідач 2, як покупець за договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008, свої договірні зобовязання в частині сплати заборгованості у розмірі 30 878,45 грн не виконав, позивач нарахував на відповідну суму заборгованості, зокрема:

- 42 301,60 грн пені за період з 18.02.2010 по 18.02.2016

- 6 390,78 грн 3% річних за період з 18.02.2010 по 20.01.2017;

- 25 629,11 грн інфляційних втрат за період з 01.01.2010 по 20.01.2017.

До того ж, з огляду на порушення відповідачем 2 грошового зобовязання за договором в частині строків оплати вартості поставленого товару позивач нарахував боржнику 6 769,42 грн штрафу.

Таким чином, позивач, як новий кредитор за договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008, просить суд стягнути з ПП «Агрофірма «Агросвіт» 37 301,60 грн пені, 6 769,42 грн штрафу, 6 390,78 грн 3% річних та 25 629,11 грн інфляційних втрат.

Водночас, враховуючи, що відповідач 1 поручився перед позивачем за виконання ПП «Агрофірма «Агросвіт» грошового зобовязання за договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008 в частині сплати пені у розмірі 5 000,00 грн, ТОВ Компанія Ніко-Тайс просить суд солідарно стягнути 5000,00 грн пені з відповідачів 1 та 2.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачами 1, 2 не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів та/або документів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив дійшов наступних висновків.

Приписами ст. ст. 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 512, ст. 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду вищенаведеного, оскільки згідно договорів про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України) №НЮК-28-ТА від 26.01.2011 та №141/07-12 від 02.07.2012 від ТОВ «Тридента Агро», як первісного кредитора, до ТОВ «Незалежна юридична компанія», а в подальшому до ТОВ Компанія Ніко-Тайс, як нового кредитора, перейшли права вимоги виконання відповідачем 2 зобовязання щодо сплати розміру заборгованості, пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат за договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість відповідно заявлених позивачем вимог про стягнення штрафних санкцій та коштів у порядку ст. 625 ЦК Украни.

Водночас, відповідно до ст. ст. 33, 34, 35 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

За таких обставин, суд дійшов висновку, що встановлені рішенням господарського суду Львівської області від 06.10.2009 у справі №11/166 обставини щодо обовязку ПП «Агрофірма «Агросвіт» сплатити, зокрема, 35 361, 68 грн основного боргу та 20 516, 77 грн курсової різниці, що в силу приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України є преюдиційними та не потребують доказування, у сукупності зі встановленими постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.07.2010 №10/52 обставинами часткової сплати відповідачем суми основного боргу, свідчать про обґрунтованість розміру заборгованості ПП «Агрофірма «Агросвіт», несплата останнім якої тягне за собою правові наслідки передбачені законом.

Приписами ст. ст. 610, 612 ЦК України унормовано порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Водночас згідно ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пп. 8.2. та 8.3. договору купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008 за прострочення виконання зобовязання покупець зобовязаний сплатити на користь продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Сторони відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання за даним договором, здійснюється без обмеження строку.

Виходячи з системного аналізу зазначених пунктів договору, суд дійшов висновку, що сторони передбачили більш тривалий строк для нарахування пені за порушення виконання договірних зобовязань ніж це встановлено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Як слідує з матеріалів справи та наданих позивачем пояснень, встановлені рішенням господарського суду господарського суду Львівської області від 06.10.2009 у справі №11/166 суми заборгованості ані відповідач 2, як покупець за договором купівлі-продажу, ані відповідач 1, як поручитель за виконання відповідачем 2 відповідних грошових зобовязань, не сплатили.

Отже, враховуючи порушення відповідачами 1 та 2 договірних положень та несплату встановлених рішенням господарського суду господарського суду Львівської області від 06.10.2009 у справі №11/166 сум заборгованості, у той час як порядок обрахунку, зокрема, заявленої до стягнення суми пені відповідає законодавчим приписам та положенням договору, а розмір відповідної суми є арифметично вірним, суд дійшов висновку про обґрунтованість та, відповідно, задоволення вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 5 000, 00 грн пені та стягнення з ПП «Агрофірма «Агросвіт» 37 301,60 грн пені.

Водночас враховуючи вищезазначені обставини, оскільки розмір заявлених до стягнення сум 3% та інфляційних втрат, обрахованих судом в межах визначених позивачем періодів, становить 6 413,41 грн та 40 935,68 грн відповідно, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлені позивачем вимоги про стягнення з ПП «Агрофірма «Агросвіт» 6 390,78 грн 3% річних та 25 629,11 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що ж до вимоги позивача про стягнення з ПП «Агрофірма «Агросвіт» 6 769,42 грн штрафу слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 8.4. договору купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу №ЗУФ-44/03/08 від 25.03.2008 передбачено, що за несплату або несвоєчасну сплату товару покупець сплачує штраф в розмірі 15% від вартості неоплаченого товару та інші штрафні санкції у відповідності до чинного законодавства України.

Як слідує з матеріалів справи та наданих позивачем пояснень, в позовах у справах №№11/166 та 10/52 ТОВ «Тридента Агро» не заявляло вимоги про стягнення з відповідача 2 штрафу, нарахованого на вартість оплаченого з порушенням строків товару у розмірі 45 129,48 грн, у той час як відповідні обставини порушення відповідачем строків оплати товару на зазначену суму встановлені та підтвердженні рішенням господарського суду Львівської області від 06.10.2009 у справі №11/166.

За таких обставин, враховуючи встановлені рішенням господарського суду господарського суду Львівської області від 06.10.2009 у справі №11/166 обставини порушення відповідачем 2 строків оплати вартості поставленого за договором товару, що є підставою для нарахування штрафу в порядку п. 8.4. договору, у той час як обрахунок відповідно заявленої штрафної санкції є арифметично вірним, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з ПП «Агрофірма «Агросвіт» 6 769,42 грн штрафу.

Крім того, разом з позовними вимогами позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів 3 500, 00 грн витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката.

В обґрунтування вищезазначених витрат позивачем суду надано:

- копію договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №26-07/12-2, укладеного 26.07.2012 між позивачем та адвокатом ОСОБА_1, з копією додаткової угоди №1 від 01.08.2014 до відповідного договору;

- копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 №3888 від 29.10.2009 та посвідчення адвоката;

- копію акта здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 10.01.2017 на суму 3 500,00 грн;

- платіжне доручення №93 від 26.07.2012 на суму 3 500,00 грн.

Приписами ч. 1 ст. 44 та ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

У відповідності до п. 6.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК України, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Враховуючи наведене, беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового слухання, участь адвоката у судових засіданнях, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення зазначеної вимоги позивача та стягнення з відповідачів витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, що була встановлена станом на момент звернення позивача до суду 1 600,00 грн, пропорційно розміру присуджених до стягнення сум.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 ГПК України, покладаються судом на відповідачів у повному обсязі пропорційно розміру присуджених до стягнення з відповідачів сум.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 33-35, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 512, 514, 625 Цивільного кодексу України, ст. 173, 175, 193, 230, 232 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Солідарно стягнути з Приватного підприємства «Агрофірма «Агросвіт» (81056, Львівська обл., Городоцький р-н, с. Долиняни, ідентифікаційний код 35389711) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, ідентифікаційний код 38267861) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38039872) 5000 (пять тисяч) грн 00 коп. пені.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Агрофірма «Агросвіт» (81056, Львівська обл., Городоцький р-н, с. Долиняни, ідентифікаційний код 35389711) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38039872) 37 301 (тридцять сім тисяч триста одну) грн 60 коп. пені, 6 769 (шість тисяч сімсот шістдесят девять) грн 42 коп. штрафу, 6 390 (шість тисяч триста девяносто) грн 78 коп. 3% річних, 25 629 (двадцять пять тисяч шістсот двадцять девять) грн 11 коп. інфляційних втрат, 1 501 (одну тисячу пятсот одну) грн 28 коп. витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката та 1 501 (одну тисячу пятсот одну) грн 28 коп. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, ідентифікаційний код 38267861) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38039872) 98 (девяносто вісім) грн 72 коп. витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката та 98 (девяносто вісім) грн 72 коп. судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 28.02.2017.

Суддя В.А. Ярема