КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р. Справа№ 910/20029/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Агрикової О.В.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю

представників сторін :

від позивача: : не з'явились.

від відповідача: : не з'явились.

від третьої особи: не з'явились.

розглянувши

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР"

на ухвалу

Господарського суду міста Києва

від 21.12.2016 року

у справі № 910/20029/16 (суддя Пригунова А.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР"

до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський

Банк Розвитку"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Бєлломі О.В.

про визнання недійсним договору іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР" до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку" про визнання недійсним договору іпотеки залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАР" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 року у справі № 910/20029/16 та направити вказану справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2017 р. Товариству з обмеженою відповідальністю "АМБАР" відновлено строк подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 року у справі № 910/20029/16, прийнято її до розгляду та порушено апеляційне провадження.

Розгляд справи було призначено на 20.02.2017 року.

20.02.2017 року розгляд справи не відбувся у зв'язку із перебуванням головуючого судді Баранця О.М. на лікарняному.

У зв'язку із виходом 27.02.2017 р. головуючого судді Баранця О.М. з лікарняного, розгляд справи № 910/20029/16 призначено на 06.03.2016 року.

Представником третьої особи подано клопотання про розгляд справи без участі представника останнього.

Представники сторін та третьої особи в судове засідання 06.03.2017 року не з'явилися.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників сторін та третьої особи, враховуючи що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та вимоги ч. 2 ст. 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду має містити, зокрема, стислий виклад суті спору та мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Як вбачається з матеріалів даної справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАР" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку", в якому просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки майнового комплексу № ZXR039523.150005.013 від 30.10.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбар" та Публічним акціонерним товариством "Всеураїнський банк розвитку", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В., зареєстрований в реєстрі за номером 7856, також договори про внесення змін і доповнень до вказаного договору іпотеки від 31.10.2013 р., від 19.11.2014 р. №2 та від 09.09.2015 р. №3.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2016 р. порушено провадження у справі № 910/20029/16, залучено до участі у розгляді даної справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Бєлломі О.В. та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 28.11.2016 р. за участю представників сторін та третьої особи, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Судом першої інстанції зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАР" надати суду - витяг від державного реєстратора про знаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 07.11.2016 року; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору; оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду в судовому засіданні; надіслати на адресу третьої особи копію позовної заяви та доданих до неї документів, докази про що надати суду; належним чином засвідчений належної якості повний пакет позовних матеріалів; належним чином засвідчену, читабельну копію (оригінал для огляду суду) договору іпотеки майнового комплексу ZXR039523.150005.013 від 30.10.2013 р.

Судом першої інстанції попереджено Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАР", що у разі ненадання господарському суду без поважних причин витребуваних судом документів або нез'явлення його представника у судове засідання, позов відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України може бути залишений без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 р. в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд даної справи відкладено через нез'явлення у судове засідання представника позивача та третьої особи та невиконанням учасниками судового процесу вимог ухвали суду від 07.11.2016 р.; явку позивача визнано обов'язковою.

У дане судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР" не з'явився, вимог ухвали суду у справі №910/20029/16 в черговий раз не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представники відповідача та третьої особи на виклик суду не з'явились, вимог ухвали суду у даній справі не виконали.

Відповідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України до судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Пунктом 5 ч. 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю у суду першої інстанції не вбачалось підстав, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "АМБАР" не надано того обсягу відповідних відомостей та доказів на їх підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Так, ненадання позивачем власного письмового підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору також унеможливлює встановлення судом наявності чи відсутності підстав для застосування норм п. 2 ч. 1 ст. 80, п. 2 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначені відомості мають суттєве значення для вирішення даного спору, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено можливості наявності одночасно двох чи більше рішень за участю тих самих сторін, про той же предмет та з тих самих підстав.

В той же час, у суду першої інстанції відсутня можливість отримати відомості щодо наявності таких спорів та судових рішень самостійно.

Позивач у судове засідання не з'явився та не надав суду будь-яких пояснень з приводу наявності/відсутності аналогічних спорів або судових рішень.

Також, ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2016 р. позивача зобов'язано надати суду належним чином засвідчений належної якості повний пакет позовних матеріалів та належним чином засвідчену, читабельну копію (оригінал для огляду суду) договору іпотеки майнового комплексу ZXR039523.150005.013 від 30.10.2013 р., однак позивач вимог ухвали суду не виконав, витребувані судом документи не надав.

При цьому, документи, які надані позивачем у підтвердження викладених обставин, не засвідчені належним чином, відповідно вимог до Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 р., оскільки на документах відсутня дата їх засвідчення. Тож, документи, подані Товариством з обмеженою відповідальністю "АМБАР", не відповідають вимогам п. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 Господарського процесуального кодексу України). Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами Господарського процесуального кодексу.

Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала. Для перевірки достовірності поданих суду документів може бути призначено судову експертизу.

Таким чином, судом першої інстанції було зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАР" надати документи необхідні для вирішення спору, однак позивачем не надано витребуваних судом документів, у зв'язку з чим неможливо з достатньою ймовірністю встановити наявність чи відсутність обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог та взагалі дійти висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог.

Представник позивача на вимогу суду у судове засідання не з'явився, пояснень не надав, витребувані судом документи не надав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Між тим, жодних заяв про неможливість подати витребувані судом документи, клопотань, в тому числі про витребування доказів в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, від Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР" не надходило, об'єктивних причин, що перешкоджали виконанню вимог суду, позивачем не наведено.

Зазначені докази входять до предмету доказування у даній справі та відповідно до ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України необхідні для повного та всебічного розгляду спору.

У відповідності до п.п. 1, 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Неявка позивача в судове засідання перешкоджає з'ясуванню судом всіх обставин справи, всебічному та об'єктивному дослідженню правомірності позовних вимог по справі та прийняттю правильного і обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків.

Згідно з п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції визнав неявку представника позивача у судове засідання неповажною, а оскільки позивач двічі не з'являвся у судові засідання та не надав витребувані судом документи, суд першої інстанції залишив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР" до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Бєлломі О.В. про визнання недійсним договору іпотеки без розгляду відповідно до п. 5. ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини на які посилається позивач в апеляційній скарзі колегією суддів досліджено і визнано такими, що не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Суд першої інстанції належним чином повідомив позивача про дату судового розгляду та направив ухвали на адресу вказану в позовній заяві.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що за наявності відомостей про розгляд Господарським судом м. Києва справи № 910/20029/16, в тому числі відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, невиконання позивачем вимог Господарського суду м. Києва є наслідком власних дій або бездіяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбар».

Виходячи з викладеного, колегія суддів на підставі вищенаведених встановлених та досліджених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103 -106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 року у справі № 910/20029/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи повернути до Господарського міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третій особі.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді О.В. Агрикова

Л.Г. Сітайло