РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2017 р. Справа № 918/1159/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Олексюк Г.Є. ,

судді Гудак А.В.

при секретарі Дроздюк О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явились

відповідача - не з'явились

третіх осіб - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на рішення господарського суду Рівненської області від "28" грудня 2016 р. у справі № 918/1159/16

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до відповідача ОСОБА_1 міської ради Рівненської області

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 міське комунальне підприємство

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ Вараш 30"

третя особа 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку "Перемоги 32 А"

про визнання рішень незаконними

Рішенням господарського суду Рівненської області від "28" грудня 2016 р. у справі №918/1159/16 (суддя Горплюк А.М.) у задоволенні позову Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" до ОСОБА_1 міської ради Рівненської області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 міське комунальне підприємство, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ Вараш 30", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку "Перемоги 32 А" про визнання рішень незаконними відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Рівненської області від "28" грудня 2016 р. у справі № 918/1159/16 позивач - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти дану апеляційну скаргу до провадження, скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 28 грудня 2016 року у справі № 918/1159/16 і прийняти у даній справі нове рішення, яким поданий ВП «Рівненська АЕС» позов до ОСОБА_1 міської ради Рівненської області задоволити у повному обсязі.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник посилається на положення ст. 74, 78, 136, 144 ГК України, ст. 5, 11, 52, 66 ЗУ "Про виконавче провадження" та вказує, що рішеннями ОСОБА_1 міської ради №373 та №377 від 07.10.2016р. орган місцевого самоврядування вирішив передати багатоквартирні будинки № 32А по мікрорайону Перемоги та № 30 по мікрорайону Вараш з комунальної власності в управління ОСББ «Перемоги 32А» та ОСББ «ОСББ Вараш 30». Відповідно рішення прийнято з порушення вказаних вимог та існуючої заборони на передачу зазначеного майна, встановленої постановами державного виконавця про накладення арешту, що є безумовною підставою для його скасування.

Зокрема, скаржник звертає увагу суду на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савицький проти України» зазначається, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

В той же час, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» зазначається, що пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Крім того, у своєму позові ВП «Рівненська АЕС» зазначало про те, що оскаржувані рішення ОСОБА_1 міської ради Рівненської області були прийняті із порушенням законодавства про доступ до публічної інформації, а також з порушенням норм Регламенту ОСОБА_1 міської ради Рівненської області. Це зумовлено тим, що проекти таких рішень не були належним чином оприлюднені у передбачений законодавством строк, а також такі проекти не пройшли обговорення в депутатських комісіях і тому висновки таких комісій відсутні. Окрім цього, проекти даних рішень не були завізовані юридичним відділом виконавчого комітету міської ради. Зазначене свідчить про те, що приймаючи оскаржувані рішення ОСОБА_1 міська рада Рівненської області грубо порушила встановлену процедуру прийняття таких рішень, що в свою чергу, згідно положень частини десятої ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є підставою для визнання їх незаконними. При цьому детальне обґрунтування з приводу зазначених порушень було ВП «Рівненська АЕС» викладено у позовній заяві. Втім, місцевий господарський суд, на думку скаржника, на такі обставини уваги не звернув та не надав їм жодної правової оцінки.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2017р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на рішення господарського суду Рівненської області від "28" грудня 2016 р. у справі № 918/1159/16 прийнято до провадження.

03.03.2017р. ОСОБА_1 міська рада Рівненської області надала апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу. Просить рішення господарського суду Рівненської області від "28" грудня 2016 р. у справі № 918/1159/16 залишити без змін. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на рішення господарського суду Рівненської області від "28" грудня 2016 р. у справі №918/1159/16 залишити без задоволення.

06.03.2017р. надійшов відзив від ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку "Перемоги 32 А". Зазначає, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.03.2016 р. ВП № 49574822 накладено арешт, зокрема, на весь будинок Перемоги 32А, 65 з 65 квартир якого є приватною власністю громадян і тому не може одночасно перебувати у комунальній власності, як це стверджується в апеляційній скарзі на рішення господарського суду Рівненської області від 28 грудня 2016 року. Тому при розгляді справи №918/1159/16 прошу розглянути відповідність постанови ВП № 49574822 законодавству України.

06.03.2017р. надійшов відзив від ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ Вараш 30". Звертає увагу суду, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.03.2016 р. ВП №49574822 накладено арешт, зокрема, на весь будинок Вараш ЗО, 69 з 71 квартири якого та приміщення магазину «Надстиря» є приватною власністю громадян і тому не може одночасно перебувати у комунальній власності, як це стверджується в апеляційній скарзі на рішення господарського суду Рівненської області від 28 грудня 2016 року. Тому при розгляді справи №918/1159/16 прошу розглянути відповідність постанови ВП №49574822 законодавству України.

Також, від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Зазначає, що свою апеляційну скаргу підтримує та просить її задоволити.

07.03.2017р. в судове засідання представники Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", ОСОБА_1 міської ради Рівненської області, ОСОБА_1 міського комунального підприємства, ОСОБА_2 примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ Вараш 30", ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку "Перемоги 32 А" не прибули, проте про розгляд апеляційної скарги повідомлялися належним чином. Про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення наявні в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р., у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, постановою в.о. начальника ОСОБА_2 ДВС ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 березня 2016 року ВП № 48712338 на підставі наказу Господарського суду Рівненської області від 01 вересня 2015 року №918/557/15 про стягнення з ОСОБА_1 міського комунального підприємства на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" заборгованості в сумі 819 672 грн. 28 коп., 262 413 грн. 82 коп. пені, 26 782 грн. 15 коп. трьох процентів річних, 673 146 грн. 70 коп. інфляційних втрат та 40 888 грн. 58 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього на суму 1 822 903 грн. 53 коп., було накладено арешт на майно ОСОБА_1 міського комунального підприємства, зокрема, на житлові будинки за адресою: Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Вараш мікрорайон буд. 30 та Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Перемоги мікрорайон, буд. 32А. Даною постановою також було накладено заборону здійснювати відчуження, передачу, або пошкодження цього майна.

Згідно з постановою в.о. начальника ОСОБА_2 ДВС ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 березня 2016 року ВП № 48876623 на підставі наказу Господарського суду Рівненської області від 14 вересня 2015 року № 918/915/15 про стягнення з ОСОБА_1 міського комунального підприємства на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" заборгованості за березень 2015 року в сумі 2 509 711 грн. 42 коп., 202 156 грн. 94 коп. пені, 20 215 грн. 68 коп. трьох процентів річних, 42 645 грн. 02 коп. інфляційних втрат, а всього на суму 2 774 729 грн. 06 коп., було накладено арешт на майно ОСОБА_1 міського комунального підприємства, зокрема, на житлові будинки за адресою: Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Вараш мікрорайон буд. 30 та Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Перемоги мікрорайон, буд. 32А. Цією постановою також було накладено заборону здійснювати відчуження, передачу, або пошкодження цього майна.

Відповідно до постанови в.о. начальника ОСОБА_2 ДВС ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 березня 2016 року ВП № 49574822 на підставі наказу Господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2015 року № 918/1228/15 про стягнення з ОСОБА_1 міського комунального підприємства на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" заборгованості в сумі 4 471 030 грн. 76 коп., 407 979 грн. 21 коп. пені, 44 426 грн. 63 коп. трьох процентів річних, 39 451 грн. 16 коп. інфляційних втрат та 80 563 грн. 00 коп. судового збору, а всього на суму 5 043 450 грн. 76 коп., було накладено арешт на майно ОСОБА_1 міського комунального підприємства, зокрема, на житлові будинки за адресою: Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Вараш мікрорайон буд. 30 та Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Перемоги мікрорайон, буд. 32А. Зазначеною постановою також було накладено заборону здійснювати відчуження, передачу, або пошкодження цього майна.

16 травня 2016 року на все нерухоме майно ОСОБА_1 міського комунального підприємства було накладено обтяження, згідно наявної у матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Постановою в.о. начальника ОСОБА_2 ДВС ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 травня 2016 року у зведеному ВП № 44201994, до якого входять, зокрема, вищенаведені накази Господарського суду Рівненської області, було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 міського комунального підприємства та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить наведеному боржнику.

07 жовтня 2016 року рішенням ОСОБА_1 міської ради Рівненської області №373 вирішено передати багатоквартирний будинок, який розташований за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, Перемоги мікрорайон буд. 32А з комунальної власності в управління ОСББ " Перемоги 32А".

07 жовтня 2016 року Рішенням ОСОБА_1 міської ради Рівненської області №377 вирішено передати багатоквартирні будинки, які розташовані за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, Вараш мікрорайон, буд 30 з комунальної власності в управління ОСББ " Вараш 30".

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Реалізуючи передбачене у вказаній нормі право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача або ж запобіжить його порушенню. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема судовий захист цивільного права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ч.2 ст. 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Отже, при вирішенні спору суд з'ясовує характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний позивачем спосіб.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в зясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були або ж можуть бути вони порушеними.

При цьому, слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обовязків. Відповідно до них цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обовязки.

Матеріальний аспект захисту охоплюється положеннями глави 3 ЦК України, в якій йдеться саме про захист цивільних прав та інтересів.

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать субєктам цивільного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування базового рівня, статус та повноваження яких визначаються Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

За приписами ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам міст належить право комунальної власності, зокрема, на рухоме і нерухоме майно, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, нежитлові приміщення, та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою.

Згідно п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Аналізуючи наведені норми права суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач від імені та в інтересах територіальної громади відповідно до закону має право здійснювати правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами комунальної власності.

Судова колегія апеляційного суду зазначає, що відповідно до п. 1.1. статуту ОСОБА_1 міського комунального підприємства, затвердженого рішенням ОСОБА_1 міської ради №31 від 15.12.2015р., підприємство створене відповідно до рішення сесії ОСОБА_1 міської ради від 21.12.1999р. №81.

Згідно п. 1.2. статуту ОСОБА_1 міська рада є засновником і власником підприємства.

Відповідно до п. 1.10. статуту підприємство не відповідає за зобов'язаннями власника, а власник не відповідає за зобов'язаннями підприємства.

Метою створення підприємства є створення сприятливих умов для суб'єктів господарювання, які утримують об'єкти соціальної інфраструктури, збереження функціонального призначення цих об'єктів (п. 2.1. статуту).

Підприємство користується правом господарського відання щодо закріпленого за ним майна. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються власником підприємства (п.п.п 2.4., 2.5 статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, комунальне майно територіальної громади міста ОСОБА_1 закріплене за ОСОБА_1 міським комунальним підприємством на праві господарського відання.

Так, статтею 136 ГК України визначено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що перебування на балансі та закріплення за ОСОБА_1 міським комунальним підприємством на праві господарського відання багатоквартирних житлових будинків, розташованих за адресою: Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Вараш мікрорайон буд. 30 та Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Перемоги мікрорайон буд. 32А , не підтверджує набуття останнім у встановленому законом порядку права власності на даний будинок, а лише надає можливість підприємству здійснювати свою статутну діяльності для забезпечення потреб територіальної громади міста у послугах з обслуговування та ремонту житла, тощо. В силу п. 1.10. статуту ОСОБА_1 міського комунального підприємства, ОСОБА_1 міська рада, як власник комунального підприємства, не відповідає за зобов'язаннями останнього, тому вимоги позивача (стягувача) у зведеному виконавчому провадженні, боржником за яким є комунальне підприємство не можуть бути задоволенні за рахунок майна відповідача.

Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про наявність у ОСОБА_1 міського комунального підприємства належним чином оформленого права власності на багатоквартирні будинки, які розташовані за адресою: Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Вараш мікрорайон, буд. 30 та Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Перемоги мікрорайон буд. 32А.

Також, як встановлено апеляційним судом, оскаржуваними рішеннями міська рада передала багатоквартирні будинки з комунальної власності в управління ОСББ "ОСББ Вараш 30" та ОСББ "Перемоги 32 А".

Судовою колегією апеляційного суду з`ясовано, що 04.08.2016р. протоколом №1 загальних зборів ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ Вараш 30" вирішено створити ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ Вараш 30", затверджено статут об'єднання, а 31.05.2016р. №0000467 проведено державну реєстрацію ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ Вараш 30", про що свідчить виписка з ЄДРЮОФОПГО наявна в матеріалах справи.

Також, 29.06.2016р. №0000481 проведено державну реєстрацію ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку "Перемоги 32 А", про що свідчить виписка з ЄДРЮОФОПГО наявна в матеріалах справи.

Судова колегія зазначає, що Закон України "Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків" визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку" об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

За приписами ст. 4 Закону України "Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку" об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. ОСОБА_3 створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об'єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що міська рада, здійснюючи права власника, вправі передавати в управління майно комунальної власності іншій особі, в даному випадку, обєднанню співвласників багатоквартирних будинків, в свою чергу обєднання, які створені власниками житлових квартир, житлових будинків за адресою: Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Вараш мікрорайон, буд. 30 та Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Перемоги мікрорайон, буд. 32-А, вправі здійснювати спільне управління будинками, оскільки це право унормоване ЗУ "Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків".

Згідно п. 2 роз'яснення Вищого господарського суду України від 26.01.2000р. №02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Судом апеляційної інстанції враховується, що відповідач від імені та в інтересах територіальної громади відповідно до вищезазначеного судом законодавства реалізував надане йому право власника, прийнявши рішення про передачу в управління житлових будинків, які знаходиться у комунальній власності; передача будинків в управління не змінила їх форми власності; багатоквартирні будинки не належить комунальному підприємству (боржнику) на праві власності; засновник і власник комунального підприємства (відповідач) не відповідає за зобов'язаннями останнього. За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що за рахунок житлових будинків за адресою: Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Вараш мікрорайон, буд. 30 та Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Перемоги мікрорайон, буд. 32А не можуть бути задоволенні вимоги позивача у зведеному виконавчому провадженні.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами як наявне порушення, так і можливість порушення його прав та законних інтересів в майбутньому прийняттям міською радою рішень від 07 жовтня 2016 року № 373 "Про передачу багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Перемоги мікрорайон буд. 32А з комунальної власності на баланс/управління ОСББ "Перемоги 32А" та від 07 жовтня 2016 року № 377 "Про передачу багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: Рівненська обл., м. Кузнецовськ, Вараш мікрорайон буд. 30 з комунальної власності на баланс/управління ОСББ "ОСББ Вараш 30", тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для визнання цих рішення недійсним.

Доводи позивача про порушення порядку оприлюднення рішень та надання часу для прийняття зауважень та пропозицій, як підстави для визнання їх недійсним, судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки позивач у встановленому законом порядку не довів наявності тих обставин, з якими закон безпосередньо повязує можливість визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, а судом апеляційної інстанції не встановлено факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача внаслідок прийнятті таких рішень.

Колегія суддів зазначає, що усі зазначені вище та проаналізовані положення чинного законодавства кореспондуються з нормами статей 13, 41 Конституції і ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якими закріплені основні принципи здійснення права власності та його обмеження. Відтак, колегія суддів критично оцінює посилання, скаржника на рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савицький проти України» та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» з вищевикладених підстав, а відтак відхиляє їх.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційного суду приходить до висновку, що позов безпідставний та необґрунтований, тому в його задоволенні правомірно відмовлено судом першої інстанції.

Колегія суддів не вважає доводи скаржника переконливими, а тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Як розяснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав для скасування або зміни рішення, встановлених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на рішення господарського суду Рівненської області від "28" грудня 2016 р. у справі № 918/1159/16 залишити без задоволення, рішення господарського суду Рівненської області - без змін.

Справу № 918/1159/16 повернути до господарського суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.