ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.02.2017 р. №917/572/16
м. Полтава

Суддя Пушко І.І., розглянувши скарги Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго (вх. №896 від 27.09.2016 року, №895 від 27.09.2016 року, №908 від 03.10.2016 року) на дії державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по виконанню судового наказу № 917/572/16 від 29.08.2016 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Лубнигаз, вул. Л.Толстого, 87, м. Лубни, Полтавська область, 37500

до Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго, вул. Чкалова, 17, м. Лубни, Полтавська область, 37500

про стягнення заборгованості

Представники:

від скаржника ОСОБА_1, довіреність від 29.12.2016 року № 1-17/2661;

від стягувача (позивач) не зявився;

від ДВС не зявився.

Суть справи: Розглядаються скарги Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго (вх. №896 від 27.09.2016 року, №895 від 27.09.2016 року, №908 від 03.10.2016 року) на дії державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по виконанню судового наказу № 917/572/16 від 29.08.2016 року.

Стягувач (позивач) в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Представник органу ДВС, дії якого оскаржуються, в засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. Проти скарги заперечує, зокрема, посилається на те, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»; що 19.09.2016 року винесено постанову про скасування процесуального документа, оскільки державним виконавцем допущено помилку при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 19.09.2016 року.

Скаржником подана заява про відмову від скарги вх. №895 від 27.09.2016 року (а.с. 151-152) на дії державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по виконанню судового наказу № 917/572/16 від 29.08.2016 року щодо винесення постанови від 19.09.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 74 091,92 грн.

Як зазначено в абз. 2 п.9.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до частини другої п. 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо у справі заявлено кілька позовних вимог і позивач відмовився від деяких із них, провадження у справі на підставі п.4 ч. 1 ст. 80 ГПК України припиняється у частині тих вимог, від яких було заявлено відмову (за умови, що судом не буде застосовано припис ч. 6 ст. 22 ГПК України щодо неприйняття відмови від позовних вимог), а розгляд решти позовних вимог здійснюється у загальному порядку.

Оскільки такі дії скаржника не суперечать законодавству, не порушують права і охоронювані законом інтереси будь-яких осіб, заява від 28.02.2017 року приймається господарським судом. Процесуальні наслідки часткової відмови від позову заявнику судом роз'яснені.

Скаржником заявлене клопотання про поновлення строку на оскарження постанови від 16.09.2016 р. про стягнення виконавчого збору в розмірі 37954,47 грн. (том 2, а.с. 118, зворот).

Разом з тим, як свідчить копія супровідного листа Лубенського МРВ ВДВС ГТУ юстиції у Полтавській області, копія вказаної постанови була направлена 26.09.2016р. за вих. №1178/4/13275, та фактично отримана скаржником (боржником) 28.09.2016р. (том 2, а.с.119). Зазначене підтверджується також копією конверта, наданого скаржником, в якому знаходилася отримана ним копія постанови, та на якому є відбиток штемпеля поштового відділення від 27.09.2016р. (том 2, а.с.120).

В свою чергу, скарга на вищезгадану постанову була подана боржником 30.09.2016р., що підтверджується відбитком штемпеля на поштовому конверті, адресованому господарському суду Полтавської області (том 2, а.с.131), та надійшла до суду 03.10.2016р.

Таким чином, скарга була подана в межах строку, встановленого ч.1 ст.1212 ГПК України (в редакції, чинній на момент подання скарги), тому заявлене клопотання залишається судом без розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 23.06.2016 року у справі №917/572/16 позов ПАТ Лубнигаз про стягнення з ОКВПТГ Лубнитеплоенерго грошових коштів задоволено частково. Вирішено стягнути з ОКВПТГ Лубнитеплоенерго, на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації Лубнигаз: 556 268 грн. 96 коп. основний борг; 157 296 грн. 99 коп. пені; 27 353,26 грн. 3% річних; 14 652 грн. 97 коп. судового збору.

На виконання рішення господарським судом Полтавської області 29.08.2016 року видано наказ про примусове виконання рішення, який предявлено до виконання до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Ухвалою від 08.09.2016 року суд розстрочив виконання рішення господарського суду Полтавської області від 23.06.2016 року по справі № 917/572/16 (залишок заборгованості в розмірі 364 891,76 грн.) до червня 2017 року рівними щомісячними платежами за графіком, визначеним судом.

Під час розгляду поданих скарг по суті судом приймається до уваги наступне.

Підставою для винесення постанови від 16.09.2016р. ВП№52153419 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 37954,47 грн. (том 2, а.с.121) державним виконавцем зазначено невиконання наказу в 7-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

Як свідчить п.2 постанови від 09.09.2016р. (а.с.122, том 2) та копія матеріалів виконавчого провадження, наданих органом ВДВС на вимогу суду, боржнику був встановлений строк для добровільного виконання наказу до 16.09.2016р.

В той же час, 08.09.2016р., тобто до відкриття виконавчого провадження, господарським судом Полтавської області була внесена ухвала про розстрочку виконання рішення (том 2, а.с.60-64).

У вказаній ухвалі судом було встановлено, що станом на 07.09.2016р. боржником було сплачено на виконання рішення по справі № 917/572/16 376027,45 грн., залишок боргу складає 364891,76 грн.

Зазначена ухвала набрала законної сили негайно після її прийняття, оскільки інше не передбачено ГПК України (п.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 6 «Про судове рішення).

Як свідчить Єдиний державний реєстр судових рішень, вищевказана ухвала була надіслана судом до ЄДРСР 09.09.2016р. та зареєстрована в ньому 12.09.2016р. (з урахуванням того, що 10-11.09.2016р. були вихідними днями), та оприлюднена 14.09.2016р. Крім того, засвідчена копія цієї ухвали була надана боржником органу ДВС як додаток до листа від 15.09.2016р. вих. № 1-17/1801, про що свідчить напис про отримання (том 2, а.с. 125). Зазначене підтверджується також копією матеріалів виконавчого провадження, наданих органом ДВС на вимогу суду.

Таким чином, на момент винесення оскаржуваних постанов від 16.09.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та від 19.09.2016 року про арешт коштів боржника державний виконавець був обізнаний про винесення судом ухвали від 08.09.2016 року про розстрочку виконання рішення від 23.06.2016 року по справі №917/572/16, а також мав можливість доступу до тексту вказаної ухвали, розміщеному в ЄДРСР з відміткою про набрання нею законної сили 08.09.2016р.

Відповідно до п.7.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

З огляду на зміст ухвали господарського суду Полтавської області від 08.09.2017р., боржнику було надано можливість здійснити сплату залишку заборгованості, стягнутої рішенням господарського суду Полтавської області від 23.06.2016 року, який становив 364891,25 грн. певними частками, з відтермінуванням (відстрочкою) сплати кожної частки до певної дати, встановленої судом. При цьому, першу частину визначеної судом суми боргу в розмірі 40 543,53 грн. боржник мав сплатити до 08.10.2016р.

Відповідно до ч.1 ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Ч.3 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення оскаржуваних дій) передбачала, що виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред'явлення.

Визначення державним виконавцем строку для добровільного виконання рішення згідно з ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» повинно здійснюватися з урахуванням вимог ч. 3 цієї ж статті та з урахуванням строків та частин виконання рішення, визначених ухвалою суду про розстрочку (відстрочку) виконання рішення, яка набрала законної сили та є обовязковою для виконання. Ч.4 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дій) прямо передбачає, що рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що підставою для стягнення виконавчого збору є невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений для його самостійного виконання.

Згідно абз. 1 п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови від 16.09.2016 року ВП№52153419 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 37954,47 грн. не настав строк виконання рішення в частині здійснення першого платежу відповідно до ухвали господарського суду Полтавської області від 08.09.2016р., законні підстави для стягнення з боржника виконавчого збору були відсутні, тому дії виконавця по винесенню постанови підлягають визнанню незаконними, а відповідна постанова визнанню недійсною.

Заперечення субєкта оскарження, викладені у відзиві на скаргу, з посиланням на ч.7 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», визнаються судом необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, дійсно ч.7 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення оскаржуваних дій) передбачає, що у разі виконання рішення, за яким закінчився строк для його самостійного виконання, але судом встановлено відстрочку чи розстрочку виконання рішення, виконавчий збір стягується в порядку, встановленому цим Законом, шляхом виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження.

Із змісту вказаної норми вбачається, що нею врегульована ситуація, коли судом надається відстрочка виконання рішення після того, як почав свій перебіг строк для добровільного виконання рішення в межах виконавчого провадження.

По даній справі у боржника до 08.10.2016р. взагалі не виникло обовязку щодо сплати залишку боргу, оскільки саме до цієї дати згідно з ухвалою суду від 09.09.2016р. боржник мав здійснити перший платіж на виконання рішення по справі.

Строк для добровільного виконання рішення не може закінчитися раніше настання строку для виконання рішення, визначеного ухвалою суду про розстрочку (відстрочку) його виконання.

Крім того, суд звертає увагу, що державним виконавцем оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору не виділялася в окреме виконавче провадження, а виносилася в межах виконавчого провадження ВП №52153419.

Оскаржувана постанова від 19.09.2016р. про арешт коштів боржника у межах суми 815071,13 грн. (том 2, а.с.138) мотивована відсутністю відомостей про самостійне виконання боржником виконавчого документа.

З урахуванням того, що судом встановлено ненастання на момент винесення вказаної постанови строку виконання рішення в частині здійснення першого платежу відповідно до ухвали господарського суду Полтавської області від 08.09.2016р зазначена постанова також підлягає визнанню недійсною, а дії державного виконавця щодо її винесенням незаконними.

Крім того, судом приймається до уваги, що при винесенні даної постанови державним виконавцем не було ніяким чином мотивовано підстави накладення арешту в межах суми 815071,13 грн., яка значно перевищує залишок заборгованості боржника станом на момент накладення арешту. Про часткове виконання рішення суд шляхом добровільної сплати 376027,45 грн. боржник повідомив орган ДВС листом від 15.09.2016р. №1-17/1801, до якого були додані копії платіжного доручення та довідки Ощадбанку про проведення платежів (том 2, а.с. 143). Крім того, факт часткового виконання судового рішення боржником та залишок його заборгованості станом на 07.09.2016р. в розмірі 364891,76 грн. (тобто, в розмірі, більш ніж вдвічі меншому, ніж розмір коштів, на які був накладений арешт) був встановлений ухвалою суду від 08.09.2016р.

При цьому, суд вважає, що саме по собі фактичне звільнення з під-арешту коштів боржника постановою від 28.12.2016р. одночасно з закінченням виконавчого провадження не позбавляє суд можливості надати оцінку діям державного виконавця по винесенню оскаржуваної постанови щодо відповідності таких дій чинному законодавству на момент їх вчинення. Оскаржувана постанова не була скасована в установленому порядку, тому вимоги про визнання її недійсною підлягають задоволенню, оскільки зазначена постанова фактично виконувалася, мала юридичні наслідки, а встановлення факту її недійсності з моменту прийняття внаслідок невідповідності вимогам закону є належним способом захисту прав боржника, у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 80 (п.4), 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скарги Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго (вх. №896 від 27.09.2016 року, №908 від 03.10.2016 року) на дії державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по виконанню судового наказу № 917/572/16 від 29.08.2016 року задовольнити.

2. Визнати дії головного державного виконавця Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 19.09.2016 про арешт коштів боржника у межах суми 815 071,13 грн. (з врахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій) у виконавчому провадженні № 52153419 про примусове виконання наказу господарського суду Полтавської області від 29.08.2016 № 917/572/16 про стягнення з ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» на користь ПАТ «Лубнигаз» заборгованості в розмірі 755 572,18 грн., незаконними.

3. Визнати постанову від 19.09.2016 про арешт коштів боржника у межах суми 815 071,13 грн. (з врахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій), винесену головним державним виконавцем Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 52153419 про примусове виконання наказу господарського суду Полтавської області від 29.08.2016 № 917/572/16 про стягнення з ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» на користь ПАТ «Лубнигаз» заборгованості в розмірі 755 572,18 грн., недійсною.

4. Визнати дії головного державного виконавця Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 16.09.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 37 954,47 грн. у виконавчому провадженні № 52153419 про примусове виконання наказу господарського суду Полтавської області від 29.08.2016 № 917/572/16 про стягнення з ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» на користь ПАТ «Лубнигаз» заборгованості в розмірі 755 572,18 грн., незаконними.

5. Визнати постанову від 16.09.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 37 954,47 грн., винесену головним державним виконавцем Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 52153419 про примусове виконання наказу господарського суду Полтавської області від 29.08.2016 № 917/572/16 про стягнення з ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» на користь ПАТ «Лубнигаз» заборгованості в розмірі 755 572,18 грн., недійсною.

6. Провадження по скарзі (вх. №895 від 27.09.2016 року) про визнання дій головного державного виконавця Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 19.09.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 74 091,92 грн. у виконавчому провадженні № 52153419 про примусове виконання наказу господарського суду Полтавської області від 29.08.2016 № 917/572/16 про стягнення з ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» на користь ПАТ «Лубнигаз» заборгованості в розмірі 755 572,18 грн., незаконними; та визнання постанови від 19.09.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 74 091,92 грн., винесену головним державним виконавцем Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 52153419 про примусове виконання наказу господарського суду Полтавської області від 29.08.2016 № 917/572/16 про стягнення з ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» на користь ПАТ «Лубнигаз» заборгованості в розмірі 755 572,18 грн., недійсною, припинити.

Суддя Пушко І.І.