ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Справа № 910/10348/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Владимиренко С.В. - доповідач,
суддів:Демидової А.М.,
Шевчук С.Р.
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Дорадо"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 20.12.2016р.
та рішеннягосподарського суду міста Києва від 14.09.2016р.
у справі№910/10348/16 господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Дорадо"
до відповідачів:1. Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "КД "Коктебель" 3. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (КМНО) Байдик Тамари Михайлівни
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: 1. Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області 2. Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції
провизнання іпотеки припиненою, визнання договору іпотеки припиненим, скасування обтяження іпотекою та заборони відчуження, зобов'язання вчинити дії

за участю представників

позивача - не з'явились;

відповідачів 1. Сидоренко Ю.Л., Пономаренко О.В.;

2. не з'явились;

3. не з'явились;

третіх осіб 1. не з'явились;

2. не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Дорадо" (надалі в тексті постанови - ТОВ "Компанія Дорадо" та/або позивач, та/або іпотекодавець) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом (із урахуванням клопотання б/н від 20.07.2016р., яке було прийняте судом до розгляду на підставі статті 22 Господарського процесуального кодексу України) до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" (надалі в тексті постанови відповідач-1 та/або Банк, та/або ПАТ "Родовід Банк"), Товариства з обмеженою відповідальністю "КД Коктебель" (надалі в тексті постанови - ТОВ "КД Коктебель" та/або відповідач-2) та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (КМНО) Байдик Тамари Михайлівни про:

- визнання припиненою іпотеки земельних ділянок, зареєстрованої згідно Договору іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстраційний номер 476), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М.;

- визнання припиненим Договору іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстраційний номер 476), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М.;

- скасування обтяження іпотекою та заборони відчуження, накладені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. щодо земельних ділянок, що належать ТОВ "Компанія Дорадо" як власнику, і які визначені як предмет іпотеки за Договором іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстраційний номер 476, заборони відчуження №№ 477, 478), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М.;

- зобов'язання відповідача - ПАТ "Родовід Банк" надати в установленому по рядку приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. та реєстраційній службі Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області заяву і всі необхідні документи для проведення державної реєстрації припинення іпотеки та обтяжень з вилученням (виключенням) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційних записів № № 477, 478 щодо земельних ділянок, що належать позивачу, як власнику, і які визначені як предмет іпотеки за договором іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстраційний номер 476);

- зобов'язання відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (КМНО) Байдик Тамару Михайлівну зняти всі наявні обмеження іпотекою, заборони відчуження та вилучити (виключити) реєстраційні записи № № 477, 478 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з проведенням державної реєстрації їх припинення щодо земельних ділянок, що належать позивачу як власнику, і які визначені як предмет іпотеки за договором іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстраційний номер 476), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М.;

- стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір за подання ТОВ "Компанія Дорадо" позовної заяви.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.09.2016р. (суддя Цюкало Ю.В.) у справі №910/10348/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016р. (колегією суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Отрюха Б.В., Тищенко А.І.) у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі. Не погоджуючись з вищезазначеними рішенням та постановою, ТОВ "Компанія Дорадо" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016р. та рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2016р. у справі №910/10348/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідачів судові витрати.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Родовід Банк" зазначає про безпідставність вимог заявника касаційної скарги та вважаючи законними та обґрунтованими судові акти попередніх інстанцій, просить відмовити ТОВ "Компанія Дорадо" у задоволенні касаційної скарги.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.02.2017р. касаційну скаргу ТОВ "Компанія Дорадо" було прийнято до розгляду та призначено слухання справи №910/10348/16 на 28.02.2017р. о 12 год.15 хв. Явка представників сторін обов'язковою не визнавалась.

Разом з тим, 27.02.2017р. від представника заявника касаційної скарги ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності №б/н від 04.02.2015р. надійшло клопотання про відкладення слухання справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника позивача, оскільки останній задіяний у слідчих діях у кримінальному провадженні №0000023, про проведення яких стало відомо лише 24.02.2017р., а директор ТОВ "Компанія Дорадо" - ОСОБА_8 на даний час перебуває у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами. Документів, які б підтверджували викладені у заяві обставини додано не було.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про залишення його без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Згідно ст.1118 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга у випадках, передбачених пунктом 1 частини першої статті 107 цього Кодексу, розглядається протягом одного місяця, а у випадках, передбачених пунктом другим частини першої статті 107 цього Кодексу, - протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття касаційної скарги до провадження Вищим господарським судом України.

Зважаючи на відсутність у матеріалах справи документів, які б підтверджували зазначені представником ТОВ "Компанія Дорадо" обставини, наведені у його заяві, а також те, що заявником не заявлялось клопотання про продовження строків розгляду спору у відповідності до вимог ч.3 ст.69 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи обмеження встановлені зазначеною вище ст.1118 Господарського процесуального кодексу України стосовно місячного строку вирішення спору у суді касаційної інстанції, який в даній справі закінчувався 02.03.2017р., колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про розгляд вимог касаційної скарги ТОВ "Компанія Дорадо" у судовому засіданні, що відбулось 28.02.2017р.

Так, обговоривши доводи касаційної скарги та відзив на неї, заслухавши представників відповідача-1 та суддю-доповідача у даній справі, перевіривши матеріали справи, надану судами попередніх інстанцій юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09.10.2009р. між ПАТ "Родовід банк" (Банк) та ТОВ "КД Коктебель" (Позичальник) було укладено Кредитний договір №79.1/002-КЛТ-09 (надалі - Кредитний договір), відповідно до пункту 1.1 якого ним встановлюються мета, порядок та умови видачі (надання) Банком в майбутньому кредитів (траншів) Позичальнику в гривні в межах загальної суми 200000000 (двісті мільйонів) на основі Додаткових договорів про видачу (надання) кредиту (траншу) до цього Договору, які є його невід'ємною частиною; порядок та умови погашення (повернення) позичальником отриманих кредитів, нарахування та сплати процентів за отриманими кредитами; види забезпечення виконання зобов'язань позичальника; порядок плати за користування кредитами (траншами); порядок плати за послуги, що надаються Банком Позичальнику; відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредитів, а також взаємні права та зобов'язання сторін, що виникають/виникнуть при видачі/наданні Банком кредитів.

За змістом пункту 1.2. Кредитного договору кредитні зобов'язання Банку щодо видачі/надання кредитів (траншів) та зобов'язання Позичальника щодо погашення кредитів (траншів), сплати процентів, комісій, а також інші права та зобов'язання сторін, передбачені цим Договором, виникають з моменту укладення сторонами за взаємною згодою Додаткових договорів про видачу кредитів до цього Договору, що є його невід'ємними частинами, в межах ліміту кредитування та суми кредитів, передбачених такими Додатковими договорами. Строк користування кожним окремим кредитом (траншем) визначається відповідним Додатковим договором.

У п.1.2 Кредитного договору сторони погодили, що заборгованість за кредитами, наданими за договором, має бути погашена в строки, вказані у відповідних додаткових договорах, але не пізніше 07.10.2011р.

Згідно пункту 2.8. Кредитного договору повернення кредитів здійснюється згідно з умовами, визначеними Додатковими договорами до цього Договору, з урахуванням вимог пункту 3.4.4. цього Договору, але не пізніше терміну, визначеному пунктом 1.2. цього Договору.

Процентна ставка за користування кредитами встановлюється в розмірі 22% річних (пункт 2.9. Кредитного договору).

За змістом пункту 3.4.4. Кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за цим договором рівними частинами в останні 6 (шість) місяців користування кредитними коштами, а повністю погасити заборгованість за кредитами, наданими за цим договором, у строк, встановлений пунктом 1.2. цього договору, на рахунки Банку, що вказані у відповідних додаткових договорах.

У розділі 5 Кредитного договору сторони погодили строк дії договору, умови внесення до нього змін та доповнень. Так, згідно пункту 5.4. Кредитного договору усі додатки, зміни та доповнення умов цього договору здійснюються в письмовій формі, підписуються уповноваженими на це представниками сторін і скріплюються печатками обох сторін, за винятком випадків односторонньої зміни умов, передбачених договором.

Судам також встановлено, що 01.02.2010р. Банк та ТОВ "КД Коктебель" (позичальник) уклали між собою Додатковий договір №6 до Кредитного договору від 09.10.2009р. №79.1/002-КЛТ-09, згідно якого пункт 2.9. Кредитного договору було викладено у новій редакції: " 2.9. Процентна ставка за користування кредитами встановлюється в розмірі 18% річних". Також, пунктом 2 Додаткового договору №6 сторони погодили, що позичальник зобов'язується в строк до 01.04.2010р. оформити в якості додаткового забезпечення зобов'язань за Кредитним договором іпотеку земельної ділянки площею не менше 3,0 га, оціночною вартістю згідно висновку незалежного експерта не менше 7000000 грн.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 19.03.2010р. між ТОВ "Компанія Дорадо", ТОВ "КД Коктебель" та ПАТ "Родовід Банк" було укладено Договір іпотеки №79.1/002-ІІІ.1-09, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М., зареєстрований в реєстрі за №476 (надалі - договір іпотеки), відповідно до пункту 1.1. якого іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника перед іпотекодержателем за Кредитним договором № 79.1/002-КЛТ-09 від 09.10.2009р., додатковими договорами та можливими змінами та доповненнями до нього, які чинні на момент укладення цього договору та можуть бути укладені після його укладання (кредитний договір) щодо сплати процентів, комісійних винагород, неустойки (штрафу, пені), вчасно та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за кредитним договором та цим договором (основне зобов'язання), передає в іпотеку іпотекодержателю, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, дві земельні ділянки, а саме: - земельну ділянку, площею 1,8097 га, кадастровий номер :02:002:0051, що розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки - для ведення підсобного сільського господарства; - земельну ділянку, площею 1,6699 га, кадастровий номер :02:001:0004, що розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки - для ведення підсобного сільського господарства, земельна ділянка надалі - "предмет іпотеки" та/або "нерухоме майно".

У п. 6.3. Договору іпотеки сторони погодили, що він набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання основного зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі. Сторони домовилися, що одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору накладається заборона на відчуження предмету іпотеки в порядку, встановленому чинним законодавством.

30.12.2011р. між ТОВ "КД Коктебель" та ПАТ "Родовід Банк" було укладено Додатковий договір №12 до Кредитного договору (надалі - Додатковий договір №12), відповідно до якого сторони внесли зміни до Кредитного договору, погодивши, зокрема, новий строк повернення кредиту, а саме, не пізніше 31.12.2014р. (пункт 1 Додаткового договору №12 до Кредитного договору).

Укладення зазначеної додаткової угоди і стало підставою для виникнення спору у даній справі, оскільки позивач, вважає, що в силу положень статті 604 Цивільного кодексу України та статті 17 Закону України "Про іпотеку" зобов'язання позичальника - ТОВ "КД Коктебель" перед ПАТ "Родовід Банк" за Кредитним договором від 09.10.2009 №79.1/002-КЛТ-09 припинено з 08.10.2011р. внаслідок новації на підставі укладеного між ПАТ "Родовід Банк" (банком-кредитором) та ТОВ "КД Коктебель" (позичальни ком) Додаткового договору №12 до вказаного вище Кредитного договору.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст.598 Цивільного кодексу України врегульовано, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

У відповідності до положень частини 2, 4 статті 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

З аналізу норм чинного в Україні законодавства та положень доктрини права вбачається, що ознаками новації є наявність взаємної згоди сторін стосовно умов припинення дії попереднього зобов'язання та умов нового зобов'язання, припинення всіх додаткових зобов'язань та виникнення між тими ж особами нового зобов'язання. Тобто новацією є не зміна певної частини первісного зобов'язання, а укладення між тими ж сторонами нового зобов'язання, яке і є підставою для припинення попереднього зобов'язання та додаткових зобов'язань. Аналогічної правової позиці дотримується і Верховний суд України у своїх постановах від 09.09.2014 у справах № 5011-35/1533-2012-19/522-2012, №5011-35/1272-2012-42/527-2012, №5011-1/1043-2012-42/528-2012; від 16.09.2014 у справі № 5011-42/1230-2012-69/542-2012; від 23.09.2014 у справі № 5011-35/1271-2012; від 30.09.2014 у справах №5011-35/1534-2012-42/553-2012, № 922/2339/13, висновки якого відповідно до ст.11128 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та повинен враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Дослідивши у відповідності до вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України наявний у матеріалах справи Додатковий договір №12 до Кредитного договору, суди дійшли обґрунтованого висновку стосовно того, що він не припиняє дії Кредитного договору та зобов'язання за останнім, не створює сторонами нового зобов'язання, оскільки лише змінює строк повернення кредиту та інші положення основного зобов'язання, які не впливають на суть останнього, а відтак, і не є новацією. При цьому, судами зазначено, що у п.18 Додаткового договору №12 передбачено, що окрім внесених ним до Кредитного договору змін, "Інші пункти Кредитного договору залишаються без змін. Сторони підтверджують, що укладення цього Додаткового договору не є домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новацією) та сторони не мають на меті здійснення такої заміни". Згідно пункту 19 Додаткового договору №12 він є невід'ємною частиною Кредитного договору та набуває чинності з дати підписання сторонами.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з касаційною скаргою у даній справі її заявник зазначає про порушення судами попередніх інстанцій вимог ст.17 Закону України "Про іпотеку", ч.ч. 2, 4 ст.604 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.180 Господарського кодексу України, оскільки за переконанням останнього Кредитний договір було укладено на строк по 07.10.2011р., а тому він є припиненим, що свідчить про припинення зобов'язань за іпотечним договором, укладеним між ним та банком, в забезпечення виконання Кредитного договору.

Проте зазначені доводи ТОВ "Компанія Дорадо" є помилковими та такими, що не ґрунтуються на нормах права з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статей 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які забезпечувальні зобов'язання, які випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти свою дію у разі, якщо основне зобов'язання залишилося невиконаним. За змістом абзацу 3 статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки (стаття 11 Закону України "Про іпотеку"). Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) бере на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки).

За змістом статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Як встановлено судами, відповідно до пункту 1.2. Кредитного договору заборгованість за кредитами, наданими за договором, має бути погашена в строки, вказані у відповідних додаткових договорах, але не пізніше 07.10.2011р. Водночас, положеннями пунктів 5.1., 5.2., 5.3. Кредитного договору встановлено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до повного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим договором та припиняється належним виконання його умов. Строк дії цього Кредитного договору є час, впродовж якого існують зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії цього договору. Тобто, як вірно вказано судами попередніх інстанцій, строком дії Кредитного договору за умовами останнього є час, впродовж якого існують зобов'язання сторін. Кредитний договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов'язань за ним.

Судами також досліджено, що відповідно до п. 3.6. Договору іпотеки у випадку пролонгації строку виконання основного зобов'язання та будь-яких інших змін умов Кредитного договору, цей договір зберігає силу до повного виконання умов, передбачених Кредитним договором. Згідно пункту 6.3. Договору іпотеки він набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання основного зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з вірними висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що враховуючи відсутність у матеріалах справи документів, які б свідчили про належне та повне виконання відповідачем-2 зобов'язань за Кредитним договором як у встановлений пунктом 1.2. Кредитного договору строк, так і станом на час розгляду справи в суді, а також зважаючи на зазначені вище висновки стосовно помилковості позиції заявника касаційної скарги про новацію кредитного договору, доводи ТОВ "Компанія Дорада" про припинення основного зобов'язання, а відтак і необхідність застосування ч.1 ст.17 Закону України "Про іпотеку" до договору іпотеки є помилковими та такими, що не знайшли свого підтвердження.

Доводи заявника касаційної скарги про порушення відповідачем-1 та відповідачем-2 у період з 08.10.2011р. по 29.11.2011р. ч.3 ст.180 Господарського кодексу України, оскільки останніми не було досягнуто домовленості стосовно порядку нарахування та сплати відсотків по кредиту, є безпідставними та такими, що не спростовують зазначених вище висновків судів. Зазначені обставини не змінюють обов'язку іпотекодавця нести відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Не ґрунтуються на нормах права і доводи ТОВ "Компанія Дорада" про відсутність у сторін Додаткового договору №12 правових підстав для його укладення, оскільки права та обов'язки останніх за Кредитним договором могли бути здійснені до 07.10.2011р. включно, тобто як вважає заявник касаційної скарги - до дати закінчення строку дії кредитного договору. Проте як вже зазначалось вище, відповідно до п.п. 5.1., 5.2., 5.3. Кредитного договору він набирає чинності з дня його підписання і діє до повного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим договором та припиняється належним виконання його умов. Тобто, настання погодженого сторонами строку виконання зобов'язання не звільняє сторін від обов'язків його належного виконання та не позбавляє права вносити зміни до договору в межах строку його дії.

Не можуть бути прийняті до уваги судом касаційної інстанції і доводи заявника стосовно порушення банком підпункту 3.4.9. п.3.4. розділу 3 кредитного договору, оскільки предметом спору у даній справі є встановлення наявності чи відсутності підстав для визнання іпотеки припиненою з огляду на припинення основного зобов'язання, а не оскарження дій банку по реалізації своїх прав чи обов'язків за кредитним договором.

Необґрунтованими та такими, що спростовуються здійсненими судами висновками в оскаржуваних судових актах є доводи ТОВ "Компанія Дорада" про ненадання оцінки наявному у матеріалах справи листу відповідача-1 від 30.11.2012 №20.1-11-б.б/8002. Водночас, доводи заявника касаційної скарги про суть намірів банку внаслідок направлення даного листа є непереконливими та такими, що ґрунтуються на власному вільному тлумаченні заявником даного доказу у справі, який не може бути оцінений судом касаційної інстанції в силу вимог ст.1117 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання ТОВ "Компанія Дорада" на неприйняття до уваги судами попередніх інстанцій висновків Вищого господарського суду України у справі №46/287 є також необґрунтованими, оскільки обставини, встановлені судами у зазначеній справі є відмінними від тих, які встановлені в межах згаданої справи.

Відтак, враховуючи вищезазначене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з обґрунтованими висновками судів першої та апеляційної інстанцій про недоведеність позивачем наявності визначених законом підстав для визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором. Разом з тим, колегія суддів погоджується і з висновками судів стосовно решти позовних вимог ТОВ "Компанія Дорада", які є похідними від первісної вимоги про визнання припиненою іпотеки земельних ділянок, відтак, вірно залишені без задоволення судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, оскільки це суперечить меті касаційного перегляду справи, що полягає у перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що решта доводів, викладених у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин та не впливають на правильність вищенаведених висновків судів попередніх інстанцій у цій справі, Вищий господарський суд України не знайшов законних підстав для повного або часткового задоволення вимог касаційної скарги, а тому постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115,1117,1119,11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Дорадо" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016р.у справі №910/10348/16 залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

С.Р.Шевчук