ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.02.2017р. Справа №905/3574/16

за позовом: Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м.Вишгород, в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м.Мирноград,

до відповідача: Державного підприємства «Красноармійськвугілля», м.Мирноград,

про стягнення ,14 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Державне підприємство «Регіональні електричні мережі», м.Вишгород в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м.Мирноград звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Красноармійськвугілля», м.Мирноград про стягнення:

- заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 809732442,99 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- заборгованості за реактивну електричну енергію - 20890,87 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- перевищення договірної величини споживання - 998,86 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- пені за несвоєчасне виконання зобовязань зі сплати за спожиту електроенергію - 42975312,02 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- втрат від інфляції за період прострочення оплати за спожиту електроенергію - 249277362,50 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- 3% річних 34131929,90 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

07.02.2017р. до господарського суду надійшла заява б/н від 07.02.2017р. про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» заявило вимоги про стягнення:

- заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 809732442,99 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- заборгованості за реактивну електричну енергію - 2065,98 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- перевищення договірної величини споживання - 998,86 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- пені за несвоєчасне виконання зобовязань зі сплати за спожиту електроенергію - 42849188,38 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- втрат від інфляції за період прострочення оплати за спожиту електроенергію - 249277362,50 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- 3% річних 34246432,04 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

У судовому засіданні 22.02.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви б/н від 07.02.2017р.

Виходячи з того, що нормами ст.22 Господарського процесуального кодексу України встановлено право позивача до прийняття рішення по справі зменшити або збільшити розмір позовних вимог, судом розглядається позов Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» з урахуванням заяви б/н від 07.02.2017р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №1/96-03-25 від 01.06.2005р. про постачання електричної енергії, внаслідок чого у Державного підприємства «Красноармійськвугілля» утворилась заборгованість за активну електроенергію в сумі 809732442,99 грн та реактивну електроенергію у розмірі 2065,98 грн.

Одночасно, за твердженням позивача, у серпні 2016 року відповідачем було перевищено ліміт електроспоживання, внаслідок чого Державним підприємством «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» заявлено до стягнення 998,86 грн.

Наявність обставин несвоєчасного здійснення розрахунків за договором №1/96-03-25 від 01.06.2005р. стало підставою для нарахування 3% річних, пені та інфляційних втрат за простроченими зобовязаннями відповідача.

Відповідач у відзиві №4-20 від 01.02.2017р. з розрахунком основної заборгованості за активну електроенергію в розмірі 809732442,99 грн, реактивну електроенергію 2065,98 грн, перевищення договірної величини споживання - 998,86 грн погодився. Водночас, відповідач зазначив, що відповідно до договору про збільшення позовної давності від 30.08.2016р. сума пені за несвоєчасне виконання зобовязань зі сплати за активну електроенергію в розмірі 1296951,46 грн, індекс інфляції, 3% річних в розмірі 943691,77 грн вже були нараховані позивачем, відтак наданий позивачем розрахунок не відповідає дійсності.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що відповідач, зокрема, у судове засідання, 22.02.2017р. не зявився, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Крім того, судом враховано, що згідно з ухвалою господарського суду від 07.02.2017р. присутність сторін у судовому засіданні 22.02.2017р. обовязковою не визнавалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Як свідчать матеріали справи, 01.06.2005р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) було підписано договір №1/96-03-25 про постачання електричної енергії, відповідно до розділу 1 якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

За приписами п.9.5 договору №1/96-03-25 від 01.06.2005р. (в редакції додаткової угоди б/н від 28.01.2011р.) останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2015р. Договір уважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази припинення дії спірного правочину, враховуючи зміст пояснень б/н від 17.01.2017р. позивача, суд дійшов висновку, що зобовязання сторін за вказаною угодою автоматично продовжувались кожний наступний рік та були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

За приписами п.п.2.1.2, 2.2.3 договору №1/96-03-25 від 01.06.2005р. позивач зобовязався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, а споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії.

Як свідчать матеріали справи, за період з серпня 2012 року по січень 2013 року, липні 2013 року, жовтні 2013 року лютому 2014 року, серпні 2014 року листопаді 2016 року постачальником поставлено споживачу активну електроенергію згідно з наступними актами прийому-передачі:

- №00195 від 31.08.2012р. за серпень 2012 року на суму 16427416,86 грн (14762597 кВт/год),

- №00237 від 30.09.2012р. за вересень 2012 року на суму 15617167,64 грн (14053042 кВт/год),

- №00249 від 31.10.2012р. за жовтень 2012 року на суму 17357441,96 грн (15536491 кВт/год),

- №00273 від 30.11.2012р. за листопад 2012 року на суму 18266354,25 грн (16397215 кВт/год),

- №00301 від 31.12.2012р. за грудень 2012 року на суму 21397522 грн (19322907 кВт/год),

- №00013 від 31.01.2013р. за січень 2013 року на суму 22398859,84 грн (20045357 кВт/год),

- №00183 від 31.07.2013р. за липень 2013 року на суму 16957483,40 грн (14315261 кВт/год),

- №00264 від 31.10.2013р. за жовтень 2013 року на суму 19596995,49 грн (16190783 кВт/год),

- №00294 від 30.11.2013р. за листопад 2013 року на суму 19086366,15 грн (15663829 кВт/год),

- №00321 від 31.12.2013р. за грудень 2013 року на суму 21222281,61 грн (17420558 кВт/год),

- №00015 від 31.01.2014р. за січень 2014 року на суму 20985272,85 грн (17097705 кВт/год),

- №00043 від 28.02.2014р. за лютий 2014 року на суму 19527526,92 грн (16007568 кВт/год),

- №00193 від 31.08.2014р. за серпень 2014 року на суму 20639953,11 грн (14949473 кВт/год),

- №00220 від 30.09.2014р. за вересень 2014 року на суму 21809255,17 грн (15103924 кВт/год),

- №00242 від 31.10.2014р. за жовтень 2014 року на суму 23645255,94 грн (16419917 кВт/год),

- №00270 від 30.11.2014р. за листопад 2014 року на суму 24744536,72 грн (17081906 кВт/год),

- №00294 від 31.12.2014р. за грудень 2014 року на суму 26393001,68 грн (17591603 кВт/год),

- №00009 від 31.01.2015р. за січень 2015 року на суму 28084455,67 грн (17716022 кВт/год),

- №00060 від 28.02.2015р. за лютий 2015 року на суму 23909630,66 грн (15401322 кВт/год),

- №00521 від 31.03.2015р. за березень 2015 року на суму 26755810,48 грн (15751778 кВт/год),

- №00049 від 30.04.2015р. за квітень 2015 року на суму 23977510,45 грн (13853528 кВт/год),

- №00078 від 31.05.2015р. за травень 2015 року на суму 23197037,56 грн (13536410 кВт/год).

- №00100 від 30.06.2015р. за червень 2015 року на суму 22213036,96 грн (12929890 кВт/год),

- №00109 від 31.07.2015р. за липень 2015 року на суму 23491983,21 грн (13182764 кВт/год),

- №00119 від 31.08.2015р. за серпень 2015 року на суму 22109823,87 грн (12435956 кВт/год),

- №00129 від 30.09.2015р. за вересень 2015 року на суму 23279856,29 грн (13140132 кВт/год),

- №00140 від 31.10.2015р. за жовтень 2015 року на суму 25859777,14 грн (14394466 кВт/год),

- №06125 від 30.11.2015р. за листопад 2015 року на суму 101554,49 грн (62654 кВт/год),

- №00169 від 30.11.2015р. за листопад 2015 року на суму 25239920,04 грн (14126921 кВт/год),

- №00185 від 31.12.2015р. за грудень 2015 року на суму 26479398,94 грн (14829293 кВт/год),

- №00044 від 31.01.2016р. за січень 2016 року на суму 28213263,89 грн (15326267 кВт/год),

- №00069 від 29.02.2016р. за лютий 2016 року на суму 25257182,62 грн (13635162 кВт/год),

- №00082 від 31.03.2016р. за березень 2016 року на суму 25371564,82 грн (13757297 кВт/год),

- №00094 від 30.04.2016р. за квітень 2016 року на суму 23087600,59 грн (12641140 кВт/год),

- №00116 від 31.05.2016р. за травень 2016 року на суму 24551281,47 грн (12571822 кВт/год),

- №00149 від 30.06.2016р. за червень 2016 року на суму 22875150,75 грн (11696175 кВт/год),

- №00159 від 31.07.2016р. за липень 2016 року на суму 25895886,24 грн (12294284 кВт/год),

- №00179 від 31.08.2016р. за серпень 2016 року на суму 27905634,58 грн (13500715 кВт/год),

- №00196 від 30.09.2016р. за вересень 2016 року на суму 26802855,53 грн (12866455 кВт/год),

- №00220 від 31.10.2016р. за жовтень 2016 року на суму 31417940,44 грн (13801549 кВт/год),

- №00235 від 31.11.2016р. за листопад 2016 року на суму 33492538,62 грн (14590746 кВт/год).

Крім того, електропостачальною організацією було надано Державному підприємству «Красноармійськвугілля» послуги з перетоку реактивної електроенергії у листопаді 2016 року на суму 446974,62 грн, що підтверджується актом прийому-передачі №00236 від 30.11.2016р.

Як вказує позивач, відповідач встановлений договором обовязок по оплаті електричної енергії у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого Державним підприємством «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» заявлено вимоги про стягнення боргу за активну електроенергію в сумі 809732442,99 грн та перетоки реактивної електроенергії в розмірі 2065,98 грн (з урахуванням заяви б/н від 07.02.2017р.).

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу норм ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За правилами п.3.1.1 договору №1/96-03-25 від 01.06.2005р. постачальник має право одержувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами.

За приписами п.4 додатку №22 «Порядок розрахунків» до договору №1/96-03-25 від 01.06.2005р. остаточний розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді електроенергію, плату за перетікання реактивної енергії, плату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату недорахованої електроенергії, сум на відшкодування збитків, та інші споживач здійснює самостійно на підставі наданих постачальником актів прийому-передачі, у 3-х денний термін з дня отримання, згідно банківських реквізитів, вказаних постачальником в актах прийому-передачі.

Ухвалою суду від 23.12.2016р. сторони було зобовязано надати письмові пояснення з посиланням на підтверджуючі документи стосовно дат надання/отримання актів прийому-передачі електроенергії за періоди серпень 2012 року - січень 2013 року, липень 2013 року, жовтень 2013 року лютий 2014 року, серпень 2014 року жовтень 2016 року.

Відповідно до письмових пояснень б/н від 17.01.2017р. Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» датою отримання актів прийому-передачі електроенергії слід вважати дату складання кожного акту прийому-передачі, додаткових документів про надання/отримання вказаних актів сторонами не складалось.

За змістом листа №4-36 від 17.02.2017р. Державного підприємства «Красноармійськвугілля» дати отримання актів відображені на екземплярах актів прийому-передачі електроенергії позивача з посиланням на підпис представника відповідача, яким було отримано вказані акти.

Відтак, з урахуванням змісту п.3.1.1 договору №1/96-03-25 від 01.06.2005р., п.4 додатку №22 «Порядок розрахунків» до вказаного правочину, господарським судом встановлено, що строк виконання зобовязань відповідача з оплати активної електроенергії, послуг з перетоку реактивної електроенергії за спірними місяцями настав.

Проте, за твердженнями позивача, які відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростовані, всупереч умовам укладеного договору і положенням ст.ст.526, 692 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, Державне підприємство «Красноармійськвугілля» за одержану електричну енергію у повному обсязі не розрахувалось.

Ухвалою господарського суду від 23.12.2016р. сторони було зобовязано провести розширену звірку розрахунків (з ініціативи позивача) за предметом позову з визначенням періодів нарахування заборгованості та первісних документів, на підставі яких проведена відповідна операція. Акт звірки надати до суду.

Виходячи зі змісту акту звірки розрахунків №01341/1 від 01.12.2016р. за договором №1/96-03-25 від 01.06.2005р., підписаного на виконання вимог суду, заборгованість відповідача за звітний період станом на 01.12.2016р. за спожиту активну електроенергію за періоди серпень 2012 року - січень 2013 року, липень 2013 року, жовтень 2013 року лютий 2014 року, серпень 2014 року жовтень 2016 року дорівнює 809732442,99 грн, за послуги з перетікання реактивної електроенергії у листопаді 2016 року складає 2065,98 грн. Крім того, як зазначалось, наявність заборгованості у визначених розмірах підтверджена відповідачем у відзиві №4-20 від 01.02.2017р.

Відтак, приймаючи до уваги, що позивач зобовязання за договором №1/96-03-25 від 01.06.2005р. виконав належним чином, зауважень щодо кількості та якості спожитої електричної енергії від відповідача не надходило, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за спірним договором обовязки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь позивача суми боргу за активну електроенергію 809732442,99 грн, реактивну електроенергію 2065,98 грн, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом п.4.2.2 договору №1/96-03-25 від 01.06.2005р. у випадку споживання електроенергії понад договірну величину за розрахунковий період, визначену згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику пятикратну вартість електроенергії визначеної, як різниця фактично спожитої і договірної величини.

За приписами ч.6 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» у разі перевищення договірних величин електроспоживання споживач зобовязаний сплатити постачальнику двократну вартість різниці між фактично спожитою та встановленою договірною величиною електроспоживання.

Додатком №1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу» до вказаного договору було встановлено обсяг постачання електричної енергії по Відокремленому підрозділу «УПТС» у серпні 2016 року на рівні 4 тис. кВт/год.

При цьому, у серпні 2016 року відповідач фактично спожив 4463 кВт/год, що перевищує встановлений договором ліміт на 463 кВт/год.

Відтак, з огляду на наявність обставин перевищення договірних величин енергоспоживання, позивач оформив та надав відповідачу акт прийому-передачі №00180 від 31.08.2016р. на компенсацію двократної вартості різниці між фактично спожитою та встановленою договірною величиною електроспоживання.

Вказаний документ отриманий представником відповідача без зауважень та заперечень.

Водночас, наявний у матеріалах справи акт звірки розрахунків №01341/1 від 01.12.2016р. за договором №1/96-03-25 від 01.06.2005р. відображає заборгованість відповідача за перевищення договірних величин станом на 01.12.2016р. у розмірі 998,86 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи приписи ч.6 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» та зміст п.4.2.2 договору №1/96-03-25 від 01.06.2005р., позовні вимоги про стягнення з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь позивача 998,86 грн за перевищення договірних величин електроспоживання також підлягають задоволенню у повному обсязі.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.2.1 договору №1/96-03-25 від 01.06.2005р. визначено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3 2.2.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №22 «Порядок розрахунків», споживач сплачує постачальнику пеню за кожний день прострочення платежу, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, а сума боргу сплачується з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відтак, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в сумі 42849188,38 грн за період з 04.12.2015р. по 10.12.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у листопаді 2015 року листопаді 2016 року, послуг з перетікання реактивної електроенергії у листопаді 2016 року та перевищення договірних величин електроспоживання у серпні 2016 року.

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку, з огляду на те, що позивач припустився помилок при визначенні початку перебігу строків для нарахування неустойки у грудні 2015 року, березні, квітні, червні, серпні, листопаді 2016 року, суд дійшов висновку, що сума пені за простроченими зобовязання відповідача по оплаті активної електроенергії, спожитої у листопаді 2015 року листопаді 2016 року, послуг з перетікання реактивної електроенергії у листопаді 2016 року та перевищення договірних величин електроспоживання у серпні 2016 року (в межах визначених позивачем періодів), становить 42683665,15 грн.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 34246432,04 грн за період з 04.09.2012р. по 10.12.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої за період з серпня 2012 року по січень 2013 року, у липні 2013 року, жовтні 2013 року лютому 2014 року, серпні 2014 року листопаді 2016 року, послуг з перетікання реактивної електроенергії у листопаді 2016 року та перевищення договірних величин електроспоживання у серпні 2016 року.

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку з урахуванням того, що у день фактичної оплати відсотки річних не нараховуються, а також з огляду на те, що позивач припустився помилок при визначенні початку перебігу строків для нарахування відсотків річних, суд дійшов висновку, що сума 3% річних за простроченими зобовязання відповідача по оплаті активної електроенергії, спожитої за період з серпня 2012 року по січень 2013 року, у липні 2013 року, жовтні 2013 року лютому 2014 року, серпні 2014 року листопаді 2016 року, послуг з перетікання реактивної електроенергії у листопаді 2016 року та перевищення договірних величин електроспоживання у серпні 2016 року (в межах визначених позивачем періодів), становить 34226330,17 грн.

Крім того, Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у розмірі 249277362,52 грн за період з 04.09.2012р. по 10.12.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої за період з серпня 2012 року по січень 2013 року, у липні 2013 року, жовтні 2013 року лютому 2014 року, серпні 2014 року вересні 2016 року, послуг з перетікання реактивної електроенергії у листопаді 2016 року та перевищення договірних величин електроспоживання у серпні 2016 року.

Дослідивши розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, суд зазначає про наступне:

За приписами п.3.2 постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на вищенаведене, базою для нарахування інфляційної складової боргу є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Як встановлено, позивачем при здійсненні розрахунку інфляційних збитків вказаних правил враховано не було, а також частково невірно визначено індекси інфляції, які підлягали застосуванню у спірний період, що призвело до безпідставного збільшення заявленої до стягнення суми інфляційної складової боргу.

За розрахунком суду, інфляційні збитки позивача становлять 239401500,13 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних, інфляційних втрат, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення пені, процентів річних та інфляційних підлягають частковому задоволенню, а саме на суми 42683665,15 грн, 34226330,17 грн та 239401500,13 грн.

Разом з цим, суд зазначає, що твердження відповідача стосовно того, що сума пені, 3% річних, інфляційні вже були нараховані згідно з договором про збільшення позовної давності від 30.08.2016р., не знайшли свого підтвердження.

Згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 206700 грн підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м.Вишгород в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м.Мирноград до Державного підприємства «Красноармійськвугілля», м.Вугледар (з урахуванням заяви б/н від 17.01.2017р.) про стягнення:

- заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 809732442,99 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- заборгованості за реактивну електричну енергію - 2065,98 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- перевищення договірної величини споживання - 998,86 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- пені за несвоєчасне виконання зобовязань зі сплати за спожиту електроенергію - 42849188,38 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- втрат від інфляції за період прострочення оплати за спожиту електроенергію - 249277362,52 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- 3% річних 34246432,04 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Соборна, буд.1, ) на користь Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (73000, Київська область, м.Вишгород, ПАТ «УКРГІДРОЕНЕРГО», ) в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (85323, Донецька обл., м.Мирноград, пров.Кузнецький, 1Б, код ЄДРПОУ ВП 26390719) заборгованість за спожиту активну електричну енергію в розмірі 809732442,99 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Соборна, буд.1, ) на користь Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (73000, Київська область, м.Вишгород, ПАТ «УКРГІДРОЕНЕРГО», ) в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (85323, Донецька обл., м.Мирноград, пров.Кузнецький, 1Б, код ЄДРПОУ ВП 26390719) заборгованість за реактивну електричну енергію 2065,98 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Соборна, буд.1, ) на користь Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (73000, Київська область, м.Вишгород, ПАТ «УКРГІДРОЕНЕРГО», ) в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (85323, Донецька обл., м.Мирноград, пров.Кузнецький, 1Б, код ЄДРПОУ ВП 26390719) перевищення договірної величини споживання - 998,86 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Соборна, буд.1, ) на користь Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (73000, Київська область, м.Вишгород, ПАТ «УКРГІДРОЕНЕРГО», ) в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (85323, Донецька обл., м.Мирноград, пров.Кузнецький, 1Б, код ЄДРПОУ ВП 26390719) пеню за несвоєчасне виконання зобовязань зі сплати за спожиту електроенергію 42683665,15 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Соборна, буд.1, ) на користь Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (73000, Київська область, м.Вишгород, ПАТ «УКРГІДРОЕНЕРГО», ) в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (85323, Донецька обл., м.Мирноград, пров.Кузнецький, 1Б, код ЄДРПОУ ВП 26390719) втрати від інфляції за період прострочення оплати за спожиту електроенергію - 239401500,13 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Соборна, буд.1, ) на користь Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (73000, Київська область, м.Вишгород, ПАТ «УКРГІДРОЕНЕРГО», ) в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (85323, Донецька обл., м.Мирноград, пров.Кузнецький, 1Б, код ЄДРПОУ ВП 26390719) 3% річних у розмірі 34226330,17 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Соборна, буд.1, ) на користь Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (73000, Київська область, м.Вишгород, ПАТ «УКРГІДРОЕНЕРГО», ) в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (85323, Донецька обл., м.Мирноград, пров.Кузнецький, 1Б, код ЄДРПОУ ВП 26390719) судовий збір в сумі 204869,44 грн на р/р 90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

У судовому засіданні 22.02.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 27.02.2017 р.

Суддя Ю.О.Паляниця