РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Справа № 924/988/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Гулова А.Г. , суддя Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Максютинська Д.В

за участю представників сторін:

позивача:ОСОБА_1, довіреність б/н, від 04.07.2016р.

відповідача: ОСОБА_2,довіреність № 187, від 26.12.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 сільської ради Хмельницького району на рішення господарського суду Хмельницької області від 06.12.16р. у справі № 924/988/16 (суддя Магера В.В.)

за позовом ОСОБА_3 сільської ради с. Копистин Хмельницького району

до відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі Хмельницького району електромереж

про визнання недійсним рішення комісії, оформленого протоколом засідання комісії про розгляд протоколів-актів про порушення від 04.05.2016р.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 сільська рада Хмельницького району (надалі - позивач) звернулась в господарський суд Хмельницької області області з позовною заявою (а.с.2) до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (надалі відповідач) просить визнати недійсним рішення комісії ПАТ «Хмельницькобленерго», оформленого протоколом засідання комісії про розгляд протоколів-актів про порушення правил користування електричною енергією від 04.05.2016 року.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.12.2016 року (а.с. 62-65) в позові відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що позивач не довів відсутності факту самовільного підключення. При цьому суд зазначив, що представник позивача про складання акту та відповідне засідання комісії був повідомлений належним чином, будь яких зауважень чи скарг при проведенні перевірки чи розгляді акту від представника позивача не надходило, заперечення щодо обставин правопорушення не надавалися.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою (а.с.76-77) до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 06.12.2016 року у даній справі скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції є невірними та такими, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зокрема зазначає, що при складанні акта про порушення № А003318 від 12.04.2016 до участі в перевірці не було залучено представника ОСОБА_3 сільської ради.

Крім того, судом не взято до уваги неправомірність визначення обсягів спожитої електричної енергії.

В підтвердження викладеного посилається, зокрема, на ту обставину, що під час проведення обрахунку недооблікованої електроенергії невірно визначено формулу, за якою проведено розрахунок, використано коефіцієнти для трьохфазного лічильника замість однофазного, внаслідок чого збільшився розмір штрафних санкцій.

Крім того, апелянт не погоджується із застосуванням періоду завдання шкоди терміном в 231 день, так як дані про наявність електроустановок, що могли споживати електроенергію, на день звернення відсутні.

У своїй апеляційній скарзі позивач також просить скасувати та відстрочити сплату судового збору у зв'язку з тим, що у бюджеті сільської ради не передбачено коштів для сплати судового збору визначеному законом України "Про судовий збір".

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 924/988/16 у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Петухов М.Г., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05 січня 2017 року позивачу поновлено строки апеляційного оскарження, апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 01 лютого 2017 року на 10 годину 00 хв. (а.с.73-74).

Крім того, враховуючи обставини справи з метою забезпечення права Позивача на конституційний захист його прав та з метою фактичної реалізації права сторін на апеляційне оскарження судових рішень та відповідно до положень 8 Закону України "Про судовий збір", вищевказаною ухвалою суду позивачу відстрочено сплату судового збору до 1 лютого 2017 року.

25 січня 2017 року через електронну пошту суду надійшло клопотання позивач про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.87-88).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25 січня 2017 року судове засідання 01.02.2017 призначено у режимі відео конференції із визначенням господарського суду Хмельницької як відповідального за її проведення (а.с. 89-90).

27.01.2017 на адресу суду від позивача надійшла копія платіжного доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.91-92).

30.01.2017 на адресу суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує доводи апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим (а.с.101-104). Зазначає, що твердження скаржника є безпідставними, суперечать матеріалам справи і не базуються на нормах законодавства, що і підтверджено рішенням суду.

В судовому засіданні від 01.02.2017р. представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає, що дане рішення прийняте за неповного з'ясування обставин по справі, що мають значення для правильного вирішення, з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача заперечила проти доводів апеляційної скарги та надала свої пояснення.

Водночас представник відповідача - ОСОБА_2 заявила усне клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та визначити господарський суд Хмельницької області, відповідальним за проведення відеоконференції, під час розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з урахуванням норм ст.ст. 22, 74-1 ГПК України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 розгляд справи відкладено на 01.03.2017 на 10 год. 00 хв. (а.с.108-109).

20.02.2017 на адресу суду надійшло доповнення відповідача до відзиву на апеляційну скаргу, в яких останній зазначає, що нарахування обсягу недооблікованої електроенергії здійснювалась за формулою, передбаченою п.2.7 «Методики визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією». Оскільки самовільне підключення було здійснено проводом СІП5 з перерізом16 (як зазначено в акті про порушення), то нарахування обсягу і вартості не облікованої електроенергії відповідно здійснювалось по перерізу проводу, а не по потужності , оскільки представникам електропостачальника було відмовлено в наданні паспортних даних електрообладнання.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду - ОСОБА_5 від 01.03.17р. у справі № 924/988/16 у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Василишина А.Р. та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів. Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до колегії суддів у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Петухов М.Г., суддя Гулова А.Г.

В судовому засіданні, яке відбулось 01 березня 2017 року, представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 03.02.2009 року між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам субєктам підприємницької діяльності під №79, п.1 якого обумовлено, що постачальник (відповідач) продає електроенергію для забезпечення потреб електроустановок споживача (позивача) з приєднаною потужністю згідно дод. 7 кВт., а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно договору та додатками, що є його невідємними частинами.

За п.2.1. договору під час виконання умов договору, а також вирішення усіх питань, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Згідно п.4.2.3. договору споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електричної енергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до „Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем-юридичною особою „Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.96р. за №28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.96р. за № 417/1442 (із змінами від 04.02.10р. за №105) за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням у разі неправомірних дій споживача.

У п.4.4 договору вказано, що у разі виявлення однією із сторін договору порушень іншою стороною, за які законодавством передбачено застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній ОСОБА_6 порушень.

Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання ОСОБА_6.

3 вересня 2015 року відповідач направив позивачу лист, де стверджував, що для внесення змін у вищевказаний договір необхідно подати додаткові матеріали.

З матеріалів справи вбачається, що представниками відповідача 12 квітня 2016 року, як зазначено в акті, було проведено перевірку відповідача, за результатами якої складено акт про порушення №А 003318, де зазначено, що позивач при користуванні електроенергією порушив п.10.2 ПКЕЕ самовільне приєднання струмоприймачів вуличного освітлення до мережі енергопостачальної організації.

Акт підписано трьома представниками відповідача та у графі „З актом ознайомлений споживач або уповноважена особа міститься відмітка - ОСОБА_6 від підпису відмовився.

4 травня 2016 року комісія у складі: заступника директора РЕМ, юрисконсульта, керівника юр. Групи, провідного інженера та інженера з НС, у присутності представника ОСОБА_1 (про що вказано у протоколі) розглянула акт про порушення ПКЕЕ від 12 квітня 2016 року № А003318, за результатами чого прийнято рішення:

- акт про порушення складений правомірно. Споживач причетний до виявленого порушення ПКЕЕ, яке здійснив шляхом порушення п. 10.2 ПКЕЕ - самовільне приєднання струмоприймачів вуличного освітлення до мереж енергопостачальної організації;

- Згідно п.6.40-6.42 ПКЕЕ та п.2.1.5, 2.3. методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ провести розрахунок за період 231 день з 25.08.15 по 14.04.16;

- розрахунковий добовий обсяг споживання енергії здійснити за Методикою;

- до протоколу додається розрахунок для оплати 30 468, 06 грн.

Вказане рішення комісії оформлене протоколом засідання комісії по розгляду протоколів актів про порушення ПКЕЕ від 4 травня 2016 року. Протокол підписаний представниками відповідача та містить напис „Від підпису представник споживача ОСОБА_1 відмовився.

Згідно доданого розрахунку обсягу недорахованої електроенергії на підставі акта № А003318 розмір оплати складає 30 468, 06 грн.

Засідання комісії із вищевказаного питання здійснювалось за присутності голови сільради ОСОБА_7 26 квітня 2016 року, де останнє було перенесено на 4 травня 2016 року у звязку із заявою споживача про необхідність надання додаткових матеріалів. Дане вбачається з протоколу засідання комісії від26.04.16. та заяви ОСОБА_7 від 26 квітня 2016 р.

Про направлення копії протоколу засідання комісії по розгляду протоколів актів про порушення ПКЕЕ від 04.05.16 на адресу позивача свідчать: лист №460 від 04.05.16р. та копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, з відміткою про вручення 11.05.16р. з штампом пошти з підписом представника про отримання.

Також до справи додано:

- акт про опломбування засобів обліку електроенергії споживача ОСОБА_3 с/р від 22.09.16;

- акт прийняття в експлуатацію приладів обліку електроенергії споживача ОСОБА_3 с / р від 22.09.16;

- керівництво по експлуатації лічильника електроенергії НІК 2102.

Позивач, вважаючи, що рішення комісії, яке оформлене протоколом від 04.05.2015 року про застосування до нього фінансової санкції в розмірі 30468,06, прийняте Відповідачем неправомірно та, на його думку, на підставі недійсного акту, а тому звернувся з позовом до суду, в якому просить його скасувати.

Відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на об'єктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної і теплової енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням врегульовані Законом України «Про електроенергетику».

Згідно частини 1 статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Приписами частини 1 статті 27 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Відповідно до пункту 1.3 Правил користування електричною енергією (затверджених Постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28), постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

В силу пункту 5.1 Правил користування електричною енергією, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

За п.п.6.40-6.42 ПКЕЕ (ці пункти, згідно спірного протоколу застосовані при розрахунку не облікованої енергії) у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006р. №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656;

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень (п.6.40);

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці (п.6.41);

На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків (п.6.42).

За приписами статті 235 Господарського кодексу України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Частини 1, 2 статі 237 Господарського кодексу України передбачено, що підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Пунктом 2.1 пункту 5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (надалі Методика), методика застосовується на підставі акту про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог Правил та в разі виявлення таких порушень Правил, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

Відповідно до пункту 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, та за наявності Договору величина розрахункового добового обясгу споживання електричної енергії визначається за формулою: W доб.с.п.н.=Р с.п. х t вик.с.п. х Кв.

За змістом п.2.5 Методики, у випадку ненадання споживачем паспортних даних струмоприймачів представники постачальника повинні обчислювати поту3жність виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення «Правил користування електричною енергією» струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології.

З врахуванням вищенаведених норм діючого законодавства, котре направлено на регулювання відносин щодо постачання теплової енергії, колегія суду констатує, що умовою застосування оперативно-господарської санкції відповідно до положень Договору та приписів законодавства є порушення відповідного зобовязання його стороною, що полягає у порушенні споживачем - Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення струймоприймачів.

Як вбачається з матеріалів справи, акт про порушення № А003318 від 12.04. 2016 року складений в присутності споживача голови сільської ради ОСОБА_7, який відмовився від підписання даного акту (проте пояснень чи зауважень до його змісту не надав). Зокрема, було зазначено про відмову споживача від підпису і вказаний факт засвідчений підписами чотирьох працівників відповідача.

Зважаючи на наявність чотирьох підписів представників електропостачальної організації в акті про порушення, колегія суддів вважає безпідставним твердження Позивача, викладені в апеляційній скарзі, щодо того, що акт не підписаний Позивачем чи його представником, з огляду на його відсутність під час проведення перевірки.

Відповідно до пункту 2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 16 грудня 2015 року № 3 «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання», в чинному законодавстві чітких критеріїв щодо особи, як «представника споживача», при застосуванні пункту 6.41 Правил відсутні, а тому, в разі відмови споживача підписати акт (його відсутності) у ньому робиться запис про відмову, у цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації); споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання; акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що нормативне положення пункту 6.41 Правил передбачає способи захисту прав як споживача, так і постачальника електричної енергії. Так, якщо позивач не погоджується зі змістом акта, він робить зауваження про це в самому акті. Втім, і постачальник енергії має засоби для захисту своїх прав у разі, коли споживач відмовляється від підпису акта (або не надає доказів своїх повноважень, або відмовляється назвати своє прізвище та/або посаду чи від участі у проведенні перевірки). Правила передбачають дійсність акта про порушення, якщо він підписаний трьома представниками постачальника. Законодавство не надає електропостачальнику інших засобів довести факт порушення Правил споживачем (якщо представник не називає свого прізвища та посади, не надає доказів своїх повноважень), як підпису акт про порушення Правил трьома особами.

Як визначено пунктом 2.1 Методики, цей нормативно-правовий акт застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, встановленому цією Методикою, з урахуванням вимог Правил. У разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства. До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується.

Як зазначалося вище, у разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Таким чином, для застосування припису абзацу п'ятого пункту 6.41 Правил відмовитися від підписання акта має саме споживач.

Що ж стосується посилання позивача в апеляційній скарзі на дефекти акта про порушення, зокрема, заповнення розділу 3 акту без застосування відповідних засобів вимірювальної техніки, використання яких вимагається п.2.6 Методики, а також відсутності зафіксованих в акті показників встановленого приладу обліку на дату складання акта, то колегія суддів зазначає таке.

Колегія суддів констатує, що пункту 2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 16 грудня 2015 року № 3 «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання», дефекти акту не спростовують факту порушення правил користування електроенергією, що знайшли своє відображення у зазначеному акті, для донарахування споживачу суми недорахованої електричної енергії визначальним є саме факт порушення Правил, який може доводитися у тому числі, але не виключно, актом.

Відтак, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку, єдиним можливим до застосування доказом порушення споживачем Правил є акт порушень із зазначенням усіх необхідних даних, а не зазначення у акті пункту Правил, порушеного споживачем, не тягне за собою недійсності такого рішення Відповідача, оскільки суть самого ж порушення вказана в акті, за результатом розгляду якого прийнято відповідне рішення.

Окрім того, такий вид порушення ПКЕЕ (котрий зазначений відповідачем в акті про порушення) визначений, окрім ПКЕЕ, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, а саме в пункті 2.1 Методики «Методика застосування на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ», підпункту 5 зазначено: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

З огляду на що, колегія суддів зауважує, що в акті про порушення міститься достатньо необхідних даних для визначення обсягу завданих збитків.

Розглядаючи доводи позивача щодо неправомірності застосування вихідних даних для розрахунку обсягів спожитої електроенергії, колегія суддів відхиляє їх у зв»язку із наступним.

Колегією суддів встановлено, що нарахування обсягу недооблікованої електроенергії здійснювалась за формулою, передбаченою п.2.7 «Методики визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», відповідно до якого величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії визначається за формулою:

Wдоб.с.п.н.=Рс.п.*t вик.с.п.,

де Рс.п. потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулою:

Рс.п=3*І*ном.фаз.*cos(фі).

Оскільки самовільне підключення було здійснено проводом СІП5 з перерізом16 (як зазначено в акті про порушення), то нарахування обсягу і вартості не облікованої електроенергії відповідно здійснювалось по перерізу проводу, а не по потужності, оскільки представникам електропостачальника було відмовлено в наданні паспортних даних електрообладнання.

Відтак, застосована формула Рс.п.=60*0,22*0,9=11,88кВт, де 60 коефіцієнт, що застосовується до марки проводу СІП5 з перерізом 16 (що передбачено Правилами улаштування електроустановок), 0,22 пропускна здатність однофазного лічильника, 0,9 cos(фі). Час використання самовільного підключення протягом доби 12 год. Визначається за формулою :

Wдоб.=Рс.п.*tдоб. Кв=11,88*12*0,5=71 кВт/в день.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновками суду щодо правильності застосування вищевказаної формули під час обчислення обсягу недооблікованої електроенергії та відповідно розрахунку добового обсягу споживання електричної енергії.

Разом з тим, колегія суддів, вивчивши матеріали справи, не погоджується із періодом, який застосовано при обчисленні розміру санкцій, та який вказано у спірному рішенні комісії від 04.05.2016, у зв»язку із наступним.

Зокрема, відповідно до п.2.7 Методики, для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії за Дпер. береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користуванння електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявленння порушення до дня усунення самовільного підключення.

Відповідачем у спірному рішенні комісії зазначено період з 25.08.2015 по 12.04.2016 року, при цьому початок періоду нарахування відповідач вважає дату листа ОСОБА_3 сільської ради до відповідача № 391 від 25.08.2015, яким сільрада просить відновити електропостачанння і опломбувати лічильник вуличного освітлення в с.Колибань по вул. Гагаріна. За твердженням представника, оскільки 25.08.2015р. позивач звернувся із заявою про відновлення електропостачання, слід вважати, що у останнього виникла технічна можливість для підключення електроустановок.

Разом з тим, відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів, які б стверджували факт набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою. Також матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачем вчинялися дії для з"ясування даних обставин. Також матеріали справи не містять даних щодо здійснення останньої перевірки енергопостачальною організацією споживача. Тобто вихідних даних для з"ясування кількості днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок (дата набуття власності на електроустановки або дата останньої технічної перевірки) відповідачем при прийнятті доскаржуваного рішення не встановлено.

Разом з тим колегією суддів встановлено, що 06.04.2016 між ОСОБА_3 сільською радою та ПП ОСОБА_8 укладено договір №4, згідно якого останній виконує поточний ремонт вуличного освітлення с.Колибань, КТП70 по вул. Кошевого, Шевченка, Жовтнева, Пушкіна, Чапаєва Хмельницького району, Хмельницької області. В подальшому, між сторонами даного договору складено акт приймання виконаних будівельних робіт №4 за 08.04.2016, та Хмельницьким РЕМ видано технічні умови стандартного приєднання №84 електроустановок до електичних мереж на точці забезпеченння потужності КТП 70 по вул. Жовтневій в с.Колибань.

Також позивачу видані технічні умови № 83 на точці забезпеченння потужності КТП 253 по вул. Гагаріна в с.Колибань, у зв"язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що порушення, яке зафіксовано на об"єкті КТП 70, не може стосуватися підключення електропостачання по вул. Гагаріна, а тому дата звернення позивача з листом про відновлення енергопостачання від 25.08.2015р. по вул. Гагаріна не може вважатися датою, з якої слід обчислювати кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок (у відповідності до абз. 7 п. 2.7 Методики), оскільки стосується іншого об"єкта.

Відтак, докази набуття споживачем права власності на електроустановки, що розміщені по вул. Гагаріна з точкою забезпечення потужності КТП-70, відсутні, як і докази їх функціонуванння чи перевірки. Тому, колегія суддів приходить до висновку, що дата 25.08.2015, зазначена у спірному рішенні комісії, не може бути врахована як початок періоду нарахуванння вартості необлікованої електроенергії.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів при дослідженні матеріалів дійшла висновку про порушенння відповідачем вимог Методики при винесенні спірного рішення, оформленого протоколом від 04.05.2016, внаслідок чого дане рішенння не може вважатись правомірним та таким, що підлягає виконанню.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З вищевказаних підстав колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним рішення комісії ПАТ «Хмельницькобленерго», оформленого протоколом засідання комісії про розгляд протоколів-актів про порушення правил користування електричною енергією від 04.05.2016 року, підлягають до задоволення.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання Позивача (скаржника), викладені в апеляційній скарзі, документально обґрунтованими, такими, що не в повній мірі досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. Судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для визнання спірного рішення комісії недійсним, тому апеляційна скарга позивача підлягає до задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 06.12.2016 року - скасуванню.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги відповідно до статті 49 господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 сільської ради Хмельницького району від 21.12.16р. задоволити.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 06 грудня 2016 року у справі №924/988/16 скасувати. Прийняти нове рішення. Визнати недійсним рішення комісії ПАТ «Хмельницькобленерго», оформлене протоколом засідання комісії про розгляд протоколів-актів про порушення правил користування електричною енергією від 04.05.2016 року.

Стягнути із ОСОБА_4 акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (29016, Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Храновського, буд.11-А, ідентифікаційний код 22764695) на користь ОСОБА_3 сільської ради Хмельницького району ( 31345, Хмельницька область, Хмельницький район, с.Копитин, вул.Леніна, буд.84, ідентифікаційний код 4403700) витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 1378 грн. та витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 1515,80 грн.

Господарському суду Хмельницької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №924/988/16 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Петухов М.Г.