ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"06" березня 2017 р. Справа № 922/3151/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Барбашова С.В., суддя Медуниця О.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 (вх.№723 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 12 січня 2017 року по справі № 922/3151/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Економ-Схід", м. Харків,

2. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Кременчук,

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна», м. Київ,

4. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м.Хмельницький,

5. Фізичної особи ОСОБА_1, м. Верхівцеве, Дніпровська область,

про захист права інтелектуальної власності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення 310 000,00 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.01.2017 року по справі № 922/3151/16 (суддя Макаренко О.В.) в позові відмовлено частково. Визнано порушеними належні Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) "ІНФОРМАЦІЯ_3" відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_2 від 11.06.2007 та знак для товарів і послуг (торговельну марку) "ІНФОРМАЦІЯ_2" відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_3 від 11.04.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Економ-Схід" (місцезнаходження: 61052, Харківська область, м. Харків, вул. Слов'янська, 3, ). Визнано порушеними належні Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) "ІНФОРМАЦІЯ_3" відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_2 від 11.06.2007 та знак для товарів і послуг (торговельну марку) "ІНФОРМАЦІЯ_2" відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_3 від 11.04.2016 року громадянином України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що полягає у незаконному використанні в мережі Інтернет. Стягнуто з громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 збитки, спричинені незаконним використанням знаків для товарів і послуг (торговельних марок): "ІНФОРМАЦІЯ_3" за свідоцтвом на знак для товарів і послуг НОМЕР_2 від 11.06.2007 та "ІНФОРМАЦІЯ_2" за свідоцтвом на знак для товарів і послуг НОМЕР_3 від 11.04.2016 у розмірі 300 000,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Економ-Схід" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штраф у розмірі 10 000,00 грн за порушення зобов'язань, що передбачені п. 4.2. Ліцензійного договору на використання знаків для товарів і послуг від 06.01.2009 року. Зобов'язано громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у семиденний термін з дня набрання рішенням суду законної сили, за власний рахунок опублікувати інформацію у державному друкованому засобі масової інформації, газеті "Голос України" про порушення права інтелектуальної власності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, наступного тексту: "З травня 2016 року по вересень 2016 року на сторінках веб-сайту мережі магазинів "DiskontPlace" за адресою: http://diskont-place.com.ua/ незаконно використовувалися торговельні марки: "ІНФОРМАЦІЯ_3" та "ІНФОРМАЦІЯ_2", власником яких є Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, цинічно порушуючи права інтелектуальної власності та вводячи споживачів в оману". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Економ-Схід" на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 756,00 грн. Стягнуто з громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 (місцезнаходження: 02002, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 7 256,00 грн. В решті позову відмовити.

Фізична особа ОСОБА_1 (п'ятий відповідач) з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при його прийнятті, просить скасувати рішення господарського суду повністю та прийняти нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Також, скаржник просить поновити пропущений строк для подання апеляційної скарги та звільнити його від сплати судового збору.

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і має бути повернута скаржнику виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній особі право подати до суду будь-який позов, який стосується її прав і обов'язків, та в подальшому оскаржувати будь-яке рішення суду у апеляційній та касаційні інстанції.

Однак, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З огляду на норми процесуального законодавства вбачається, що подання апеляційної скарги на рішення господарського суду має відбуватись з дотриманням певних умов. Зокрема, за приписами частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги до неї не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, проте в наданому клопотанні про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги Фізична особа ОСОБА_1 посилається на те, що перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Також, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

З аналізу положень чинного в Україні законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Згідно зі ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, відсутність коштів, необхідних для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484 VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"), господарський суд позбавлений права надавити перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до роз'яснень п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7, клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Так, за нормами вказаної статті звільнення від сплати судового збору є правом суду та не кореспондується з автоматичним обов'язком суду звільнити її від сплати судового збору, а відповідна заява сторони розглядається, виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України у своїй ухвалі від 09.11.2015 у справі №917/1847/14.

Колегія суддів враховує, що наведеної правової позиції також дотримується Верховний Суд України при застосуванні ст.8 Закону України "Про судовий збір" (ухвали ВСУ від 13.11.2015 у справі №910/3551/15-г та від 17.11.2015 у справі №923/1899/14).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що клопотання Фізичної особи ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. За таких обставин апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Щодо клопотання заявника апеляційної скарги про відновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду з апеляційною скаргою на рішенням господарського суду Харківської області від 12.01.2017 року по справі №922/3151/16, то воно не підлягає розгляду у зв'язку з поверненням апеляційної скарги заявникові.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити Фізичній особі ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Повернути Фізичній особі ОСОБА_1 апеляційну скаргу на рішення господарського суду Харківської області від 12 січня 2017 року по справі №922/3151/16.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 43-х арк., в тому числі: апеляційна скарга б/н від 17.02.2017р. з додатками на 33-х арк.; поштові квитанції з описами вкладення цінних листів від 17.02.2017р. на 10-и арк.; та поштовий конверт.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Медуниця О.Є.