ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.02.2017 р. Справа № 914/257/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі судового засідання Дубенюк Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Комунального підприємства Адміністративно-технічне управління, м.Львів

до відповідача: ОСОБА_1 філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Львів

про відшкодування витрат

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник;

від відповідача: ОСОБА_3 представник.

В С Т А Н О В И В:

Розглядається справа за позовом Комунального підприємства Адміністративно-технічне управління до ОСОБА_1 філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення 5756грн. 40коп. витрат, повязаних з проведенням демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, її транспортуванням та зберіганням.

Ухвалою суду від 10.02.2017р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 28.02.2017р.

В судове засідання 28.02.2017р. представник позивача явку забезпечив, вимоги ухвали суду від 10.02.2017р. виконано частково. Через канцелярію суду (вх.8085/17 від 28.02.2017р.) від позивача подано клопотання №2410-10-1662 від 27.02.2017р., в якому позивач повідомляє суд, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, справи зі спору між сторонами цієї справи, про цей же предмет спору і з тих же підстав немає.

В судове засідання 28.02.2017р. представник відповідача явку забезпечив, вимоги ухвали суду від 10.02.2017р. не виконав.

Крім цього, через канцелярію суду (вх.905/17 від 28.02.2017р.) від позивача подано клопотання №2410-10-1664 від 27.02.2017р., в якому позивач просить змінити первісного відповідача по справі №914/253/17 за позовом Комунального підприємства Адміністративно-технічне управління до ОСОБА_1 філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення витрат, повязаних з проведенням демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, її транспортуванням та зберіганням, належним відповідачем ПАТ «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». До даного клопотання позивачем долучено докази скерування ПАТ «Українська залізниця» копії позовної заяви з додатками, а саме фіскальний чек №317 від 27.02.2017р. та опис вкладення в цінний лист від 27.02.2017р. Представник відповідача проти клопотання №2410-10-1664 від 27.02.2017р. (вх.905/17 від 28.02.2017р.) про заміну неналежного відповідача заперечив.

В обґрунтування поданого клопотання №2410-10-1664 від 27.02.2017р. (вх.905/17 від 28.02.2017р.) про заміну неналежного відповідача, позивач зазначив, що відповідачем в позовній заяві є філія, яка відповідно до норм чинного законодавства не є юридичною особою, а тому не може бути відповідачем у справі. Також зазначив, що регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» є відокремленим підрозділом ПАТ «Українська залізниця», яка в свою чергу є юридичною особою. Проте, жодних доказів, в тому числі установчих документів (положення, статут, довіреність) на підтвердження обставин викладених у клопотанні №2410-10-1664 від 27.02.2017р. (вх.905/17 від 28.02.2017р.), зокрема щодо повноважень філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на представлення інтересів юридичної особи не представлено.

Згідно до ч.2 ст.24 ГПК України господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Із наведеного вбачається, що заміна неналежного відповідача належним проводиться щодо відповідача у справі, який відповідно до вимог ст. 1 ГПК України може виступати учасником (стороною) у господарському процесі і має правовий статус відповідача.

Відповідно до абз.4 п.1.3. Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у разі якщо заява (клопотання) про залучення іншого відповідача або про заміну відповідача залишається судом без задоволення, то ухвала з цього приводу не виноситься, а про відхилення відповідної заяви (клопотання) зазначається в описовій частині рішення суду або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Відтак, враховуючи викладене, та те, що регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» не є юридичною особою та не може виступати стороною у господарському процесі згідно вимог ст. 1 ГПК України, а також те, що не подано доказів на підтвердження обставин викладених у клопотанні про заміну неналежного відповідача, дане клопотання №2410-10-1664 від 27.02.2017р. (вх.905/17 від 28.02.2017р.) про заміну неналежного відповідача задоволенню не підлягає та відхиляється судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, фізичні особи, яким предявлено позовну вимогу.

Частиною 1 ст.1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

У статті 55 ГК України зазначено, що суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону. (ч. 2, 4 ст.64 ГК України).

Згідно ч. 1, 3 ст.95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Пунктом 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розяснено, що відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії N 1 на користь організації "Б" в особі її Н-ської філії таку-то суму".

Також слід зазначити, що п.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам розяснено, що господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Як вбачається з позовної заяви, позивач Комунальне підприємство Адміністративно-технічне управління звернувся в господарський суд з позовом, в якому визначив відповідачем ОСОБА_1 філію Львівська залізниця ПАТ Українська залізниця одноосібно (яка не є юридичною особою) без зазначення юридичної особи.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 філія Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця не є окремою юридичною особою, а є відокремленим підрозділом юридичної особи Публічного акціонерного товариства Українська залізниця. Таким чином, ОСОБА_1 філія Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця до якої заявлено позов, у відповідності до викладених вище норм чинного законодавства не має статусу юридичної особи, а відтак не є юридичною особою, і тому не може бути відповідачем у справі.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Абз. 2 пп. 4.2. п. 4. та пп. 4.2.5. пп. 4.2. п. 4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розяснено, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

Зважаючи на те, що відповідач у даній справі ОСОБА_1 філія Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця не має статусу юридичної особи, відтак суд дійшов висновку про припинення провадження у справі №914/257/17 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, ст. 21, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №914/257/17 припинити.

Суддя Іванчук С.В.