ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

03.03.2017 року справа № 908/1/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3В ,
розглянувши апеляційну скаргу Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів
на ухвалу Господарського суду Запорізької області
від31.01.2017
у справі№ 908/1/17 (суддя Черкаський В.І.)
за позовомЛьвівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів
доТовариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "САЛАВАТ", м. Запоріжжя
пропро стягнення 60 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.01.2017 у справі №908/1/17 провадження за позовом Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «САЛАВАТ» про стягнення 60000,00 грн. зупинено до розгляду у справі №908/3315/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «САЛАВАТ» кредиторських вимог Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач - Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити пропущений процесуальний строк для звернення з апеляційною скаргою, прийняти скаргу до провадження, скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.01.2017 у справі №908/1/17 та направити справу №908/1/17 на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України, до скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга підлягає поверненню заявникові, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами чинного законодавства судовий збір справляється його платником самостійно відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 6, 9 Закону України "Про судовий збір".

Згідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (в редакції закону, яка була чинна на момент звернення з апеляційною скаргою до суду).

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, до апеляційної скарги апелянтом додано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору, апелянт зазначає те, що у 2017 фінансовому році тимасовий кошторис Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на І квартал 2017 не передбачає, у звязку із відсутністю відповідного фінансування, коштів на сплату судового збору.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення сплати судового збору вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що є перешкоди для сплати нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 р. N 01-06/2093/15 Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII)).

Однак, колегія зазначає, що положення ст.8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом відстрочити сплату судового збору лише за наявності виняткових обставин.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з урахуванням того, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як доказ на підтвердження викладених аргументів, апелянт надає копію тимчасового кошторису на І квартал 2017 року від 13.01.2017.

Однак, зазначений доказ не є належним та допустимим в даному випадку, оскільки заначений тимчасовий кошторис на І квартал 2017 року (від 13.01.2017) не містить інформації, яка б підтверджувала відсутність коштів для сплати судового збору на рахунках Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на момент звернення з апеляційною скаргою (у зазначеному кошторисі відсутня графа, що передбачає видатки для сплати судового збору).

Апелянт також надає довідку №13/06-226 від 15.02.2017 про відсутність коштів на сплату судового збору, як доказ на підтвердження того, що Львівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України вживаються заходи щодо отримання фінансування, необхідного для сплати судового збору.

Проте, з вказаної довідки не вбачається підтверджень того, що необхідне фінансування буде фактично перераховано на рахунки апелянта до вирішення апеляційної скарги по суті.

Будь-яких інших доводів, а також доказів на підтвердження того, що на рахунках Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України будуть наявні кошти на сплату судового збору та скаржник зможе сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги апелянтом не надано.

Крім того, враховуючи тимчасовий кошторис на І квартал 2017 року та посилання апелянта на те, що вказаним кошторисом не передбачені кошти для сплати судового збору, а також те, що відповідно до ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду розглядається протягом 15 днів, колегія суддів робить висновок про те, що апелянт не зможе сплатити встановлений законом судовий збір до ухвалення рішення по суті.

При цьому, пунктом 2 ч. 3 ст.129 Конституції України та ст. 42 ГПК України закріплено принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як роз'яснено в абзаці 3 п.3.1 постанов Пленуму від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати чи його відстрочення.

Таким чином, Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, як і інші органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, суб'єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови в частині обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг державним органам та бюджетним установам перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення від сплати судового збору чи її відстрочення (в даному випадку заявник просить відстрочити сплату значної для держбюджету суми 1600,00 грн.) призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

З огляду на вищевикладене, апеляційна інстанція не вбачає достатніх правових підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 3 ст. 97 ГПК України.

Проте, апелянт не позбавлений процесуального права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з відповідним клопотанням про відстрочення сплати судового збору, надавши обгрунтувані докази.

Колегія суддів зазначає, що клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.01.2017 року у справі №908/1/17 буде розглянуто судом після усунення обставин, що зявились підставою повернення апеляційної карги та повторного звернення до апеляційного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, що зявились підставою повернення апеляційної карги, сторона у справі має право повторно звернутись до Донецького апеляційного господарського суду в загальному порядку з врахуванням вимог ст. 93 Господарського процесуального Кодексу України.

Керуючись ст.86, п. 3 ст. 97 ГПК, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Львівському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Апеляційну скаргу Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.01.2017 року у справі №908/1/17 - повернути скаржнику.

Матеріали справи №908/1/17 повернути господарському суду Запорізької області.

Додаток (для скаржника): апеляційна скарга б/н, б/д на 2 арк. та додані до неї документи на 11 арк. та поштовий конверт на 1 арк.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді: С.А. Малашкевич

ОСОБА_3