ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Справа № 922/2970/16

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Бондар С.В., Студенця В.І., за участі представників сторін ОСОБА_1 (дов. від 19.10.2011), ОСОБА_2 (дов. від 04.04.2016), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Харківської області від 31 жовтня 2016 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2016 року у справі №922/2970/16 за позовом Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення 136 000 грн та зустрічним позовом про визнання недійсним рішення,

УСТАНОВИВ:
У серпні 2016 року Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення 68 000 грн штрафу та 68 000 грн пені з підстав порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 позов не визнав і подав зустрічний позов про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 4 вересня 2014 року № 196-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 2/12-164-14 з підстав невідповідності закону.

Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України зустрічний позов не визнало.

Рішенням Господарського суду Харківської від 31 жовтня 2016 року (суддя Т. Денисюк), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2016 року, первісний позов задоволено; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 просить постанову скасувати з підстав порушення апеляційним господарським судом статей 50, 52, 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статей 33, 43 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким у первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального Антимонопольного комітету України від 4 вересня 2014 року № 196-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 2/12-164-14 (далі - рішення) визнано, що фізична особа - підприємець ОСОБА_3, не надавши інформацію на вимогу в.о. голови територіального відділення від 18 квітня 2014 року № 02-26/1-1806/11, у встановлений ним строк, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції"; у вигляді неподання інформації територіальному відділу у встановлені головою строки; за вчинене порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 68 000 грн.

Рішення обґрунтовано розглядом справи № 2/01-105-14, розпочатої за ознаками вчинення товариством з обмеженою відповідальністю "Золотий екватор", публічним акціонерним товариством "Укрнафта", приватним підприємством "Маршал" і приватним підприємством "Окко-Бізнес" порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідженням ринку роздрібної реалізації дизельного пального, надісланням територіальним відділенням фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 вимоги про надання інформації щодо його діяльності на території м. Харкова і Харківської області у 2013 році та у січні-квітні 2014 року.

Вимогу надіслано 19 квітня 2014 року рекомендованим листом № 996 та вручено 24 квітня 2014 року уповноваженій особі ОСОБА_3, проте інформацію відповідач надав частково через 39 днів після спливу строку надання інформації.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

За змістом статті 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Антимонопольний комітет України попередив фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 про те, що неподання інформації, подання недостовірної інформації або інформації в неповному обсязі у встановлені в.о. голови територіального відділення строки тягне за собою відповідальність згідно зі статтями 50 і 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", проте в установлений строк фізична особа-підприємець ОСОБА_3 витребувану інформацію не надав.

За змістом пункту 13 частини першої статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, за яке накладається штраф відповідно до частини другої статті 50 цього Закону.

Рішення було направлено на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 супровідним листом від 8 вересня 2014 року № 02-26/2-4016, проте поштове відправлення було повернуто до територіального відділення з відміткою відділення поштового зв'язку: "за відмовою адресата від одержання".

За правилами частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі, якщо вручити рішення, розпорядження немає можливості, зокрема внаслідок: - відсутності фізичної особи за останнім місцем проживання (місцем прописки); - відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно - господарського управління і контролю за відповідною юридичною адресою рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через 10 днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (друкованому виданні відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем прописки, юридичної адреси відповідача).

У зв'язку з неможливістю вручення рішення відповідачу, в газеті "Слобідський край" від 18 лютого 2016 року № 21 було опубліковано повідомлення про прийняття адміністративною колегією територіального відділення зазначеного рішення.

Рішення відповідачем не оскаржувалося, а отже відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" є обов'язковим до виконання.

За правилами частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Штраф у розмірі 68 000 грн фізична особа-підприємець до 29 квітня 2016 року не сплатив і господарські суди дійшли висновку про задоволення первісного позову в цій частині.

За змістом частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

За обставин несплати відповідачем штрафу, господарські суди дійшли висновку про правомірність вимог первісного позову також у частині стягнення пені у заявленому територіальним відділенням розмірі.

Згідно з приписами частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Господарські суди правомірно зазначили, що рішення територіального відділення вважається врученим фізичній особі-підприємцю через десять днів з дня оприлюднення оголошення про прийняття рішення в газеті "Слобідський край" - 29 лютого 2016 року.

За правилами частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як убачається з матеріалів справи, зустрічну позовну заяву в даній справі фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 подано 4 жовтня 2016 року. Отже позивачем пропущено двохмісячний строк на оскарження рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

З огляду на викладене господарські суди правомірно відмовили в задоволенні зустрічного позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Харківської області від 31 жовтня 2016 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2016 року у справі № 922/2970/16 залишити без змін, а касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 без задоволення.

Головуючий, суддя І. М. Васищак
Суддя С. В. Бондар
Суддя В. І. Студенець