ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2017 року Справа № 904/7513/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Джихур О.В., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 2043 від 25.10.2016 р.,

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність № 4/81 від 03.01.2017 р.,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2016 р. у справі № 904/7513/16

за позовом публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії ОСОБА_3 залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Дніпро

до приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат, м.Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу в сумі 238978грн.44 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2016 р. у справі №904/7513/16 позов публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії ОСОБА_3 залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця задоволено, з приватного акціонерного товариства (далі-ПрАТ)"Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь позивача стягнуто плату за користування вагонами в сумі 234130грн. 84 коп. та збір за зберігання вантажу в сумі 4847грн.64 коп.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з правомірності нарахування позивачем плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у вказаних вище сумах внаслідок затримки вагонів на коліях станції призначення з вини відповідача та з відсутності в матеріалах справи доказів, які б підтверджували обставини щодо відсутності вини відповідача в затримці вагонів;

- не погодившись з рішенням суду, ПрАТ"Північний гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального і процесуального права, а також на неповне та необ"єктивне з"ясування всіх обставин справи просить це рішення скасувати, задовольнити частково позовні вимоги в сумі 7911грн., в іншій частині в позові відмовити;

- у поданій скарзі йдеться про те, що судом не надано оцінки залученим до матеріалів справи повідомленням №№1047/63 від 04.03.2016р. та 1060/63 від 09.03.2016р., з яких вбачається, що товариство зверталося до залізниці з вимогою здійснити подавання спірних вагонів для забирання ПрАТ"Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на колії станції призначення, про те, що диспетчер не прийняв затримані вагони на підходах до станції ОСОБА_3 згідно з наказами №№395, 399, 416 та 417 на наявні вільні колії, про те, що суд не дав належної правової оцінки діям диспетчера, оскільки для цього потрібні спеціальні знання, про неправомірне посилання позивача на акти загальної форми, які стосуються спірних наказів, у зв"язку з чим, останній не довів належним чином вину відповідача у затримці вагонів, а також на те, що п.п.8, 9 Правил користування вагонами і контейнерами визначено загальний час, за який вантажовласником вноситься плата за користування вагонами, цей час включає час затримки вагонів з вини вантажовласника і оскільки позивач не довів вину відповідача у затримці вагонів підстави для нарахування плати за користування вагонами відсутні;

- позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість доводів відповідача про готовність прийняти затримані вагони на свою під"їзну колію, оскільки визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів, а також на те, що обов"язок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною та на знаходження вагонів під технологічними операціями при видачі наказу про затримку законодавством не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2012р. ДП"Придніпровська залізниця"(залізницею) та публічним акціонерним товариством (далі-ПАТ)"Північний ГЗК"(власником колії) укладено договір №ПР/М-12-2/14-1438 НЮдч про експлуатацію залізничної під"їзної колії ПАТ "Північний ГЗК", яка примикає до станцій ОСОБА_3 і Рядова ДП"Придніпровська залізниця".

Відповідно до п.1 на умовах цього договору експлуатується під"їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції ОСОБА_3 залізниці: ОСОБА_3 стрілками №№2,4,6 до колій №6 та №8 станції ОСОБА_3; Рядова стрілкою №8 до колії №6 станції Рядова. Під"їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Згідно з п.п.5, 6 договору здавання вагонів для під"їзної колії зі станцій ОСОБА_3, Рядова здійснюється за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції залізниці прийомоздавальнику власника колії не пізніше ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів з реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2. Вагони, що прибули на станцію ОСОБА_3 залізниці для ПАТ"Північний ГЗК" подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції ОСОБА_3 за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова ОСОБА_3 залізниці подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5,VІ, 7, 8, 9, 10 станції Рядова за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колій.

П.8 договору передбачено, що про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю: повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього залізничного транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання вагонів до здачі, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113.

В п.11 договору сторонами узгоджено, що час перебування вагонів на під"їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Відповідно до п.15 договору власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами, наведеному у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов"язані з ним послуги (Тарифного керівництва №1);

- за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів.

Матеріали справи свідчать також і про те, що по накладних (т.1, а.с.74-90) залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача ПАТ"Північний гірничо-збагачувальний комбінат" порожні власні вагони.

Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 №№6, 7.

За наказом №395 від 03.03.2016р. о 12год. 10хв. у зв"язку з неприйняттям вагонів вантажовласником по причині скупчення на станції ОСОБА_3 залізниці і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу останні були затримані на станції ОСОБА_4.

Відповідно до вказаного наказу позивачем затримано вагони:

- №№ голова 56543465 хвіст 55331953 у кількості 57 вагонів, індекс поїзда 4011-45-4573 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №2134;

За наказом №399 від 04.03.2016р. о 03год. 07хв. у зв"язку з неприйняттям вагонів вантажовласником по причині скупчення на станції ОСОБА_3 залізниці і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу останні були затримані на станції Кривий Ріг Західний.

Відповідно до вказаного наказу позивачем затримано вагони:

- №№ голова 56557853 хвіст 53505988 у кількості 53 вагонів, індекс поїзда 4090-53-4573 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №2138;

За наказом №416 від 08.03.2016р. о 11год. 20хв. у зв"язку з неприйняттям вагонів вантажо-власником по причині скупчення на станції ОСОБА_3 залізниці і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу останні були затримані на станції ОСОБА_5.

Відповідно до вказаного наказу позивачем затримано вагони:

- №№ голова 56963705 хвіст 62117759 у кількості 55 вагонів, індекс поїзда 4876-069-4573 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №2803;

За наказом №417 від 02.03.2016р. о 23год. 15хв. у зв"язку з неприйняттям вагонів вантажо-власником по причині скупчення на станції ОСОБА_3 залізниці і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу останні були затримані на станції станції ОСОБА_5.

Відповідно до вказаного наказу позивачем затримано вагони:

- №№ голова 56543465 хвіст 55331953 у кількості 57 вагонів, індекс поїзда 4011-45-4573 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №434;

Станціями затримки ОСОБА_4, Кривий Ріг Західний та ОСОБА_5 залізниці складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: №28 від 03.03.2016р., №29 від 04.03.2016р., №82 від 08.03.2016р., .№83 від 08.03.2016р. та акти загальної форми ГУ-23: №28 від 03.03.2016р., №29 від 04.03.2016р., №82 від 08.03.2016р.та №83 від 08.03.2016р..

Підставою для складання актів є затримка вагонів через неприйняття їх вантажовласником з причин скупчення вагонів на станції ОСОБА_3 залізниці, які прибули на адресу ПАТ"Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу.

Повідомлення про затримку вагонів №119, що перевозяться в поїзді №2134 ( згідно з наказом №395 від 03.03.2016р.) отримано відповідачем 03.03.2016р. о 12год.30хв..

Повідомлення про затримку вагонів №122, що перевозяться в поїзді №2138 ( згідно з наказом №399 від 04.03.2016) отримано відповідачем 04.03.2016р. о 03год.30хв.

Повідомлення про затримку вагонів №130, що перевозяться в поїзді №2803 (згідно з наказом №416 від 08.03.2016р.) отримано відповідачем 08.03.2016р. о 11год.40хв..

Повідомлення про затримку вагонів №131, що перевозяться в поїзді №2134 (згідно з наказом №417 від 08.03.2016) отримано відповідачем 09.03.2016р. о 0год.15хв..

Відповідно до актів про затримку вагонів форми ГУ-23а:

№28 від 03.03.2016р., що прибули 03.03.2016р. о 11год.24хв. поїздом №2134 відправлені 08.03.2016р. о 18год.40хв. поїздом №2134.

№29 від 04.03.2016р., що прибули 03.03.2016р. о 13год.10хв. поїздом №2138 відправлені 08.03.2016р. о 16год.00хв. поїздом №2138.

№82 від 08.03.2016р., що прибули 08.03.2016р. о 09год.45хв. поїздом №2803 відправлені 09.03.2016р. о 09год.10хв. поїздом №2803.

№183 від 08.03.2016р., що прибули 08.03.2016р. о 20год.20хв. поїздом №2134 відправлені 10.03.2016р. о 21год.40хв. поїздом №2133.

Викладені обставини слугували визначальними для нарахування залізницею плати за користування вагонами у загальній сумі 234130грн.80коп. по відомостях плати форми ГУ-46: №№ 12039125, 12039110, 12039111, 12039112, 13039113, 16039123, 14039117, 11039109, 11039108, 10039121, які підписані представником відповідача із застереженнями про відмову в оплаті з посиланням на те, що шляхи прийому були вільні і на готовність прийняти вагони, а також 4847грн.64коп. збору за зберігання вантажу по накопичувальній картці форми ДУ-92 №25039029, яка з боку відповідача також підписана з аналогічним застереженням.

Відповідно до положень ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч.2 ст.908 та ст.920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами; сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно з ст.42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998р. N457 залізниця зобовязана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Відповідно до ст.46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з ст.119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправ-никами, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до п.2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. N644 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п.3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 25.02.1999 N113 облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а, Актів загальної ф.ГУ-23.

П.4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред'явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ названих Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п.8 розділу ІІІ Правил у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислюваль-ного центру залізниці та на станцію призначення.

П.10 розділу ІІІ Правил встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних докумен-тів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п.12 розділу ІІІ Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30 хв. не врахову-ється, час 30 хв. і більше враховується як повна година.

П.3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334 передбачено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: своєчасного повідомлення відповідача про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу, неприйняття цих вагонів відповідачем, що призвело до їх затримки на підходах до станції призначення, нарахування залізницею плати за користування вагонами в сумі 234130грн.84коп. та збору за зберігання вантажу в сумі 4847грн.64коп. є обґрунтованим і правомірним.

Тому рішення господарського суду про задоволення позовних вимог слід залишити без змін.

Доводи скаржника про відсутність своєї вини у затримці спірних вагонів колегією суддів не прийняті до уваги з огляду на наступне.

Несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог п.33 Правил видачі вантажів та ст.ст.46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом, договором, контрактом, замовленням тощо.

При цьому, відповідно до ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування .

Доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком відповідно до умов договору або іншим чином щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони та доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під'їзну колію вантажовласника скаржник зі свого боку не надав.

Посилання скаржника на направлення на адресу позивача листів №№1047/63 від 04.03.2016р. та 1060/63 від 09.03.2016р. (т.1 а.с.225, 226) як на доказ звернення до залізниці з вимогою здійснити подавання спірних вагонів для забирання колегією суддів визнані безпідставними, оскільки зі станції затримки вагони мають бути відправлені з урахуванням поїзної обстановки.

В абз.3, 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України №0701-11/96/275/14 від 12.06.2014р. зазначено: "Що ж до зайнятості колій на станції призначення з причин, які залежать від вантажоодержувача і через які залізниця не мала можливості доставити вагони на станцію призначення та затримала їх на підходах, то у відповідних питаннях господарським судам слід керуватися пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами, за яким у разі затримки вагонів на станції призначення з причин, що залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми ГУ-23, який підписується представниками станції і вантажовласника. У разі відмови представника вантажовласника підписати акт загальної форми ГУ-23 станція призначення складає акт за названою формою про відмову від підписання акта представником вантажоодержувача.

Водночас слід мати на увазі, що: визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів; вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під"їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під"їзну колію".

У даному випадку, зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПрАТ"Північний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1. пункту 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязків України від 30.08.2005 № 5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно розпорядчим актом станції.

Позивачем до матеріалів справи надані пояснення поїзного диспетчера з обґрунтуванням обставин неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони.

За таких обставин висновок відповідача про наявну можливість у позивача доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій носить односторонній характер.

Керуючись ст.ст.101 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2016 р. у справі №904/7513/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя О.В.Джихур

Суддя О.Г.Іванов

Повна постанова складена 02.03.2017р.