ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21.02.2017р. Справа № 905/99/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Мальцева М.Ю., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича комерційна фірма Донбас-Термо, м. Київ

на дії Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Донбас-Термо" м. Київ (ідентифікаційний код 31445803)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Прогрес-цивільпроект" м. Краматорськ (ідентифікаційний код 35538367)

про стягнення заборгованості в сумі 2000,00 грн., пені в розмірі 198,34 грн., інфляції в сумі 1324,20 грн., 3% річних у розмірі 68,71 грн.

За участю представників сторін:

від скаржника: не з'явився

від позивача: не зявився

від ВДВС: не зявився

СУТЬ СКАРГИ:

Рішенням господарського суду Донецької області по справі № 905/99/15 від 02.07.2015 р. позов товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Донбас-Термо" до товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-цивільпроект" про стягнення заборгованості в сумі 2000,00 грн., пені в розмірі 198,34 грн., інфляції в сумі 1324,20 грн., 3% річних у розмірі 68,71 грн. задоволено частково.

2.07.2015 року після набрання рішенням законної сили, судом було видано відповідний наказ.

23.11.2016р. Краматорським міським відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, м. Краматорськ, було винесено Постанову ВП №49094319 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

21.12.2016 р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга б/н, б/д товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Донбас-Термо", м. Київ про визнання незаконними дії Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2016р., справу передано судді Мальцеву М.Ю. у звязку із закінченням повноважень судді Сич Ю.В.

Представники сторін у судове засідання не зявилися, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Керуючись приписами ч.2 ст.121-2 господарського процесуального кодексу України, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Донецької області по справі № 905/99/15 від 02.07.2015 р. позов товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Донбас-Термо" до товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-цивільпроект" про стягнення заборгованості в сумі 2000,00 грн., пені в розмірі 198,34 грн., інфляції в сумі 1324,20 грн., 3% річних у розмірі 68,71 грн. задоволено частково.

22.07.2015 року після набрання рішенням законної сили, судом було видано відповідний наказ.

За приписами ч.1 ст.121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

05.12.2016р. на адресу позивача надійшла постанова Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23.11.2016р. (ВП№ 49094319) про повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке згідно Закону України «Про виконавче провадження» можливо звернути стягнення. Позивач, в межах встановленого законом строку для оскарження дій державного виконавця, звернувся до господарського суду із скаргою.

Господарський суд при розгляді скарги по суті виходить з наступного:

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Згідно ч.1 ст.116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Як встановлено ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.1, ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) . Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2, ст. 18 Закону, виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, Краматорським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №49094319, на підставі п.2, ч.1 ст.37, ст.40 Закону, яким передбачено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно п. 20 розділу 3 наказу від 02.04.2012 № 512/5 Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Посилання скаржника на те, що державним виконавцем на адресу скаржника не надходило жодних документів, у тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження, які б інформували стягувача про хід виконавчого провадження, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки заявник оскаржує саме постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37,40 Закону України «Про виконавче провадження», а не самі дії відділу державної виконавчої служби, тобто зазначене посилання не впливає на перевірку наявності майна боржника, отже не стосується суті оскаржуваної постанови.

Скаржник не довів, що у боржника наявне майно для стягнення та стосовно того що статутний капітал залишився незмінним і складає 46000,00 грн. Окрім того, скаржник не надав обґрунтування, які саме дії Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не виконані.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що скарга на дії Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не підлягає задоволенню за недоведеністю.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, господарським судом за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас Термо», м. Київ про визнання незаконними дії Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови від 23.11.2016р. про повернення виконавчого документа стягувачеві з виконання наказу про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 22.07.2016р. у справі №905/99/15, відмовити в повному обсязі.

Суддя М.Ю. Мальцев