ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2017 р.Справа № 922/4665/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю
до Приватного акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД"
про застосування наслідків недійсності правочину
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 16.01.2017 р.;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 07.02.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2016 року Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю звернулась до Господарського суду Харківської області з позов до Приватного акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД" у якому просить суд застосувати наслідки недійсності договору №БК/1Н-02-08 від 18 лютого 2008 року, укладеного між Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю та Закритим акціонерним товариством "ТММ-ЕНЕРГОБУД", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ТММ-ЕНЕРГОБУД", з будівництва житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 13; повернути Фірмі "Т.М.М." - Товариство з обмеженою нежитлові приміщення 1 поверху №1-9 загальною площею 227,2 кв. м в житловому будинку літ. "А-7" по вул. Бакуліна, 13, м. Харків, передані Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю Закритому акціонерному товариству "ТММ-ЕНЕРГОБУД", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ТММ-ЕНЕРГОБУД" на виконання Договору про пайову участь в будівництві №БК/1Н-02-08 від 08 лютого 2008 року, укладеного між ними; визнати за Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю право власності на нежитлові приміщення 1 поверху №1-9 загальною площею 227,2 кв. м в житловому будинку літ. "А-7" по вул. Бакуліна, 13, м. Харків.

В обґрунтування позову зазначає, що рішення Господарського суду Херсонської області від 06 грудня 2016 року у справі №923/1254/16 визнано недійсним Договір про пайову участь у будівництві №БК/1Н-02-08 від 08 лютого 2008 року, укладений між Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю та Приватним акціонерним товариством "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД"). Посилаючись на ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, позивач просить повернути нежитлові приміщення 1 поверху №1-9 загальною площею 227,2 кв. м в житловому будинку літ. "А-7" по вул. Бакуліна, 13, м. Харків, які були ним передані відповідачу на виконання вимог Договору про пайову участь у будівництві №БК/1Н-02-08 від 08 лютого 2008 року, а також визнати право власності на спірний об'єкт нерухомого майна.

Представник позивача в судовому засіданні 23 лютого 2017 року підтримує позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Крім того, супровідним листом від 23.02.2017 р. (вх. №6329 від 23.02.2017 р.) на підтвердження набрання законної сили рішенням про визнання договору недійсним надав наказ №923/1254/16 від 23.12.2016 р. на примусове виконання рішенням.

Представник відповідача вирішення спору залишає на розсуд суду, також надав письмові пояснення (вх. №4999 від 13.02.2017 р.) з приводу того, що спірні нежитлові приміщення не є предметом кредитного договору та договору іпотеки, відсутні зареєстровані будь-які заборони відчуження цього майна, станом на момент розгляду справи право власності на них зареєстроване за ПрАТ "ТММ-ЕНЕРГОБУД".

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Між Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (Підприємство) та Закритим акціонерним товариством "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ТММ-ЕНЕРГОБУД", Пайовик) було укладено Договір про пайову участь в будівництві № БК/1Н-02-08 житлового будинку по вулиці Бакуліна, 13, м. Харків від 18 лютого 2008 року (надалі Договір), предметом якого є внесення Пайовиком пайового внеску в будівництво житлового будинку на умовах цього договору.

15 квітня 2011 року між сторонами був підписаний акт, згідно з яким Фірма "Т.М.М." - ТОВ передала, а ПрАТ "ТММ-ЕНЕРГОБУД" прийняло нежитлові приміщення 1 поверху № 1-9 загальною площею 227,2 кв. м. в житловому будинку літ. "А-7" по вулиці Бакуліна 13, м. Харків.

На підставі розпорядження Харківського міського голови № 6560 від 15.12.2011 року ПрАТ "ТММ-ЕНЕРГОБУД" було видане Свідоцтво про право власності від 28.12.2011 на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-9 загальною площею 227,2 кв. м., які розташовані в житловому будинку літ. "А-7" по вул. Бакуліна, 13, м. Харків.

Враховуючи те, що рішення Господарського суду Херсонської області від 06 грудня 2016 року у справі №923/1254/16 визнано недійсним Договір про пайову участь у будівництві №БК/1Н-02-08 від 08 лютого 2008 року, укладений між Підприємством та Пайовиком, Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю звернулась до господарського суду за захистом свого права шляхом застосування наслідків недійсності правочину.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 06 грудня 2016 року у справі №923/1254/16 визнано недійсним Договір про пайову участь у будівництві №БК/1Н-02-08 від 08 лютого 2008 року, укладений між Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю та Закритим акціонерним товариством "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ТММ-ЕНЕРГОБУД").

Дане судове рішення набрало законної сили, що не заперечується відповідачем по справі.

Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно частин 1, 3 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Згідно з абз. 5 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності відповідно до статей 215 та 216 ЦК, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Отже, статус заінтересованої особи та можливість подання відповідної позовної заяви для захисту порушених прав та законних інтересів законодавець безпосередньо пов'язує з наявністю у такої особи права та/або законних інтересів, що порушені вчиненням оспорюваного правочину.

З урахуванням викладеного позивач у справі має право захищати свої порушені права шляхом заявлення вимог про застосування реституції за недійсним правочином.

Згідно з ч. 2 ст. 208 Господарського кодексу України у разі визнання недійсним зобов'язання з інших підстав кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, зокрема - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції).

При цьому з пункту 2.5.1 вказаної Постанови вбачається, що визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину; винятки з цього правила можливі, якщо вони випливають із закону.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами недійсного правочину є Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю та Закрите акціонерне товариство "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ТММ-ЕНЕРГОБУД").

На виконання умов недійсного правочину Позивачем було передано Відповідачу нежитлові приміщення 1 поверху № 1-9 загальною площею 227,2 кв. м. в житловому будинку літ. "А-7" по вулиці Бакуліна 13, м. Харків, що підтверджується належним чином завіреним Актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 15 квітня 2011 року (т. I, арк. с. 25).

Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин справи та зазначених приписів законодавства, з огляду на доведеність факту передачі спірних нежитлових приміщень на виконання умов Договору про пайову участь в будівництві № БК/1Н-02-08 житлового будинку по вулиці Бакуліна, 13, м. Харків від 18 лютого 2008 року, який у подальшому судом визнаний недійсним, отримані нежитлові приміщення за вказаним договором підлягають поверненню Відповідачем.

Разом з цим, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження повернення відповідачем нежитлових приміщень 1 поверху № 1-9 загальною площею 227,2 кв. м. в житловому будинку літ. "А-7" по вулиці Бакуліна 13, м. Харків, у звязку з цим, позовні вимоги про повернення спірних нежитлових приміщень позивачу підлягають задоволенню.

З приводу вимоги щодо визнання за позивачем право власності на нежитлові приміщення 1 поверху № 1-9 загальною площею 227,2 кв. м. в житловому будинку літ. "А-7" по вулиці Бакуліна 13, м. Харків, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, власник не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами.

За змістом ст.328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У зв'язку з тим, що спірне майно - нежитлові приміщення 1 поверху № 1-9 загальною площею 227,2 кв. м. в житловому будинку літ. "А-7" по вулиці Бакуліна 13, м. Харків - зареєстроване за відповідачем на підставі Розпорядження Харківського міського голови "Про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно" № 6560 від 15 грудня 2011 року, є доведеним факт оспорення права власності позивача на спірне нерухоме майно.

Згідно зі ст.ст. 387, 392 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, суд визнає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, вимогу позивача про визнання за Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю право власності на нежитлові приміщення 1 поверху №1-9 загальною площею 227,2 кв. м в житловому будинку літ. "А-7" по вул. Бакуліна, 13, м. Харків.

Враховуючи викладене, позов Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у даній справі, що складаються з 158.878,00 грн. судового збору, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статями 216, 328, 387, 392 Цивільного кодексу України, статтями 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Повернути Фірмі "Т.М.М." - Товариство з обмеженою (04116, м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3, ) нежитлові приміщення 1 поверху №1-9 загальною площею 227,2 кв. м в житловому будинку літ. "А-7" по вул. Бакуліна, 13, м. Харків, передані Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю Закритому акціонерному товариству "ТММ-ЕНЕРГОБУД", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (73003, АДРЕСА_1, ) на виконання Договору про пайову участь в будівництві №БК/1Н-02-08 від 08 лютого 2008 року, укладеного між ними.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Визнати за Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3, )право власності на нежитлові приміщення 1 поверху №1-9 загальною площею 227,2 кв. м в житловому будинку літ. "А-7" по вул. Бакуліна, 13, м. Харків.

6. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (73003, АДРЕСА_1, ) на користь Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою (04116, м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 158.878,00 грн.

7. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_3

/Справа №922/4665/16/