РІШЕННЯ

06 березня 2017 року Справа № 913/65/17

Провадження №34/913/65/17

Господарський суд Луганської області у складі:

головуючий суддя Іванов А.В.

при секретарі судового засідання помічнику судді Головко А.І.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Стахановський завод технічного вуглецю", м. Старобільськ Луганської області

про стягнення 73 984 520, 93 грн.

У судовому засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, представник за довіреністю б/н від 10.02.2017 (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1С.);

від відповідача представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства Стахановський завод технічного вуглецю з вимогою про стягнення з відповідача 71 529 865 грн. 77 коп. та судового збору у сумі 206 700 грн. 00 коп.

Згідно з постановою Правління Національного банку України від 17.12.2015 №898 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2015 №230 Про початок процедури ліквідації АТ Банк Фінанси та Кредит з 18.12.2015 по 17.12.2017 розпочато процедуру ліквідації АТ Банк Фінанси та Кредит, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ Банк Фінанси та Кредит, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 18.12.2015 по 17.12.2017.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.09.2016 «Про зміну уповноваженої особи на ліквідацію та делегування повноважень ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит»» було відсторонено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_3, відкликано її повноваження з 04.09.2016, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ Банк Фінанси та Кредит, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_1 з 05.09.2016.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання покладених на відповідача обов'язків щодо сплати кредитних коштів за Договором про мультивалютну кредитну лінію №1272м-08 від 27.11.2008.

У відповідності до вимог ст. 21 Господарського процесуального кодексу України 12.01.2017 року здійснено автоматичний розподіл в автоматизованій системі документообігу суду та справу передано на розгляд судді Іванову А.В.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.01.2017 було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 07.02.2017 о 15 год. 30 хв.

20.01.2017 позивач надіслав клопотання про залучення додаткових документів від 19.01.2017, до якого додав виписку по особистому рахунку ПАТ Стахановський завод технічного вуглецю за період з 27.11.2008 по 25.12.2016 за Кредитним договором №1272м-08 від 27.11.2008, яке суд розглянув та залучив до справи.

26.01.2017 на адресу суду надійшли письмові пояснення №27-1785/17 від 24.01.2017 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які суд залучає до матеріалів справи.

07.02.2017 розгляд справи було відкладено на 15.02.2017 у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та невиконання вимог ухвали суду від 12.01.2017.

Представником позивача до відділу документального забезпечення суду була надана заява №3-243000/616 від 02.02.2017 про збільшення розміру позовних вимог, яку суд відхилив у зв'язку з несплатою судового збору в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України Про судовий збір - відсутність сплати судового збору.

У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст.6 Закону України Про судовий збір у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Ухвалою від 15.02.2017 розгляд справи було відкладено на 27.02.2017.

22.02.2017 позивачем було надане клопотання з доданням копій меморіальних ордерів ПАТ «Стахановський завод технічного вуглецю» за кредитним договором №1272м-08 від 27.11.2008 в підтвердження заборгованості, які судом залучені до справи.

27.02.2017 позивачем через канцелярію суду було подано клопотання про долучення документів до справи, зокрема, актів звірки розрахунків по договору про мультивалютну кредитну лінію №1272м-08 від 27.11.2008, та платіжного доручення від 22.02.2017 №21828 про сплату судового збору в сумі 36 819, 83 грн. за подання заяви про збільшення позовних вимог.

27.02.2017 розгляд справи було відкладено на 06.03.2017.

03.06.2017 представником позивача до відділу документального забезпечення суду була надана заява №б/н від 01.03.2017 про збільшення розміру позовних вимог до 73 984 520 грн. 93 коп.

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України вказана заява приймається судом до розгляду. В подальшому справа розглядається з її урахуванням.

Представник відповідача правом на участь у судовому засіданні не скористався, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вимоги ухвал суду від 12.01.2017, 07.02.2017, 15.02.2017 та від 27.02.2017 відповідач не виконав, причини ненадання витребуваних доказів суду не повідомлено, відзив на позовну заяву не надав, проти позову не заперечував. Тому суд розглянув позов за наявними матеріалами в справі.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

27.11.2008 року між Публічним акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит (надалі - Банк, Кредитор, Позивач) та Публічним акціонерним товариством Стахановський завод технічного вуглецю (надалі - Позичальник, Боржник, Відповідач) був укладений Договір про мультивалютну кредитну лінію №1272м-08 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Кредитного договору Банк надає Позичальнику грошові кошти в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості та цільового використання.

Згідно з п. 1.1.1. Кредитного договору, надання кредитних коштів здійснюється окремими частинами (траншами) на умовах, визначених Кредитним договором в межах невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості в сумі 250 000 000,00 грн., зі сплатою за користування кредитними коштами процентів відповідно до пп. «а» п. 3.1. цього договору, а за користування кредитними коштами з моменту, зазначеного у п.п. «б», «в» п. 3.1. цього договору, сплатити проценти у підвищеному розмірі.

13.08.2015 між сторонами була укладена додаткова угода, згідно якої п. 1.1.1. кредитного договору було викладено в наступній редакції:

« 1.1.1. Надання кредитних коштів здійснюватиметься окремими частинами (траншами) на умовах, визначених цим договором в межах відновлюваної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 63 600 000, 00 грн., згідно з Графіком зниження ліміту кредитної лінії, зі сплатою за користування кредитними коштами процентів відповідно до розділу 3 цього договору».

Згідно з п. 1.2. кредитного договору в редакції додаткової угоди від 13.08.2014 для обліку кредитних коштів, що видаються в рахунок кредитної лінії, банк відкриває позичкові рахунки:

в національній валюті України - гривні:

№№ 2063.1.00.01835.02; 2063.9.001835.033; 2063.2.00.01835.01; 2063.8.001835.034; 2063.7.001835.035; 2063.3.001835.039; 2063.3.001835.040; 2063.5.001835.048; 2063.4.001835.049; 2063.4.001835.050.

в доларах США - №№2063.4.00.01835.09; 2063.6.00.01835.07; 2063.5.00.01835.08;

в рублях РФ- №2063.9.00.01835.04.

Згідно з п. 2.1.3. Кредитного договору валютою траншів у рамках Кредитного договору є гривня, долар США та рублі РФ (в редакції додаткової угоди 02.10.2013).

У п. 2.5. кредитного договору в редакції додаткової угоди від 14.04.2014 зазначено, що позичальник зобовязується повернути всі отримані кредитні кошти у валютах заборгованості по кожному траншу до 26.12.2016 згідно з Графіком зниження ліміту кредитної лінії, указаного в п.1.1.1. договору шляхом переказу грошових коштів на відповідні позичкові рахунки. Погашення заборгованості за кожним траншем здійснюється у тій самій валюті, у якій були надані кредитні кошти.

Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору в редакції додаткової угоди від 13.08.2014, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами окремо за кожним траншем, які знаходяться на наступних рахунках, виходячи з наступних процентних ставок:

a) №2063.2.00.01835.01 - 14,00% річних за період з 01.12.2012 по 31.05.2013;

- №2063.2.00.01835.01 8,35 % річних за період з 01.06.2013 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.1.00.01835.02 10,25 % річних за період з 26.01.2014 до 31.03.2014;

- №2063.1.00.01835.02 23,00 % річних за період з 01.04.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.9.001835.033 22,00 % річних за період з 26.01.2014 до 31.03.2014;

- №2063.9.001835.033 23,00 % річних за період з 01.04.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.8.001835.034 23,00 % річних за період з 21.02.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.7.001835.035 23,00 % річних за період з 17.03.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.3.001835.039 25,00 % річних за період з 14.04.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.3.001835.040 23,00 % річних за період з 08.05.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.5.001835.048 23,00 % річних за період з 04.06.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.4.001835.049 25,00 % річних за період з 18.07.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.4.001835.050 25,00 % річних за період з 13.08.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.6.00.01835.07 10,25 % річних за період з 18.07.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.5.00.01835.08 8,35 % річних за період з 18.07.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.4.00.01835.09 8,35 % річних за період з 18.07.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору;

- №2063.9.00.01835.04 10,25 % річних за період з 18.07.2014 до терміну повернення кредиту, указаного в п.2.5 цього договору.

Згідно пп. b) та с) п. 3.1. кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 02.10.2013) за кредитом в національній валюті України - 44,00 % процентів річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, зазначеним в п. 2.5 цього договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані п.п 4.5., 6.1. Кредитного договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом;

- за кредитом в доларах США - 20,50 % процентів річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, зазначеним в п. 2.5 Кредитного договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані п.п 4.5., 6.1. Кредитного договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом;

- за кредитом в рублях РФ - 20,50 % процентів річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, зазначеним в п. 2.5 Кредитного договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані п.п 4.5., 6.1. Кредитного договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом;

c) у разі порушення Позичальником строків погашення кредиту згідно з Графіком зниження ліміту кредитної лінії:

- за кредитом в національній валюті України - 44,00 % процентів річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, зазначеним в п. 2.5 цього договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані п.п 4.5., 6.1. Кредитного договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом;

- за кредитом в доларах США - 20,50 % процентів річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, зазначеним в п. 2.5 Кредитного договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані п.п 4.5., 6.1. Кредитного договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом;

- за кредитом в рублях РФ - 20,50 % процентів річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, зазначеним в п. 2.5 Кредитного договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані п.п 4.5., 6.1. Кредитного договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом;

Пунктом 3.4. Кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 06.02.2015) нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно та щоквартально.

Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору Позичальник сплачує проценти за останній звітний період (тобто звітний період, в якому настає термін повернення кредиту) не пізніше за термін повернення кредиту, що вказаний в п. 2.5. цього договору.

За умовами п. 6.1. кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 02.10.2013) Банк має право вимагати повернення виданих кредитних коштів та сплати процентів за весь час користування кредитом до настання терміну, що вказаний в п. 1.1. цього договору, а Позичальник зобовязаний повернути отримані кредитні кошти та сплатити усі проценти протягом 1(одного) дня з моменту отримання вимоги Банку у випадках, коли позичальник не сплатив процентів за користування кредитними коштами; мав місце факт прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами, комісійної винагороди або основної суми боргу; не виконав або виконав неналежним чином умови п. 5.1. договору; припускався інших порушень умов цього договору.

25.11.2016 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надіслав відповідачу вимогу про порушення основного зобовязання №3-243210/12349, згідно з якою вимагає протягом 1 робочого дня з моменту отримання цієї вимоги достроково повернути в повному обсязі видані кредитні кошти, сплатити відсотки за весь період користування кредитом та пеню в розмірі 71 529 743 грн. 54 коп.

Банк виконав свої зобовязання за Кредитним договором в повному обсязі, надавши Відповідачу кошти в розмірі та на умовах Кредитного договору, що підтверджено копіями меморіальних ордерів, які додані до клопотання б/н від 21.02.2017.

За порушення строків повернення кредиту та/чи сплати процентів позичальник зобов'язався сплачувати банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. (п. 7.1. договору).

Як вбачається з заяви про збільшення розміру позовних вимог, позичальник своєчасно не виконував свої зобовязання по сплаті заборгованості по кредиту та відсоткам, внаслідок чого сума заборгованості за Кредитним договором по тілу кредиту станом на 26.12.2016 становить 4 726 грн. 53 коп., сума строкової заборгованості по відсоткам складає 55 324 358 грн. 39 коп., сума простроченої заборгованості по відсоткам складає 16 210 573 грн. 20 коп.

Це підтверджено випискою по особистому рахунку ПАТ Стахановський завод технічного вуглецю за період з 27.11.2008 по 25.12.2016 за Кредитним договором №1272м-08 від 27.11.2008, яка додана до клопотання б/н від 19.01.2017.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору, вимог Цивільного кодексу України. Припиняються зобов'язання виконанням, проведеним належним чином, відповідно ст. 599 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 10561 ЦК процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Крім того, відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Неналежне виконання Позичальником своїх обов'язків за Кредитним договором призвело до прострочення виконання грошового зобов'язання, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

У заяві про збільшення розміру позовних вимог від 01.03.2017 позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 73 984 520 грн. 93 коп.

За клопотанням (вх. №1547/17 від 27.02.2017) позивачем надано акт розрахунків по договору про мультивалютну кредитну лінію №1272м-08 від 27.11.2008 за період з 27.11.2008 по 25.12.2016. Згідно цього розрахунку загальна сума заборгованості відповідача по тілу кредиту та по відсоткам складає 71 539 658, 12 грн., заборгованість по пені складає 2 444 862, 81 грн.

Оскільки, заборгованість за Кредитним договором по тілу кредиту станом на 26.12.2016 становить 4726 грн. 53 коп., а сума заборгованості по відсоткам склала 71 534 931,59 грн., строк на їх оплату настав, розрахунок позивача за клопотанням є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, м. Старобільськ входить до переліку цих населених пунктів.

Отже, суд відмовляє у задоволенні нарахування пені.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 232 069 грн. 06 коп.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 510, 526, 530, 610, 614, 1054, 10561 Цивільного кодексу України, ст. 175 Господарського кодексу України, ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Стахановський завод технічного вуглецю задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Стахановський завод технічного вуглецю (92700, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Монастирська, буд. 71А, ідентифікаційний код 05389959) на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 (м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код 09807856) заборгованість в сумі 71 539 658 грн. 12 коп., з яких сума заборгованості по тілу кредиту - 4 726 грн. 53 коп., сума строкової заборгованості по відсоткам - 55 324 358 грн. 39 коп., сума простроченої заборгованості по відсоткам - 16 210 573 грн. 20 коп., та витрати по сплаті судового збору в сумі 232 069 грн. 06 коп.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 07.03.2017.

Суддя А.В. Іванов