ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

09.03.2017 Справа № 904/6388/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів: Орєшкіна Е.В., Сизько І.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року у справі № 904/6388/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

про відшкодування збитків та зобов`язання припинити дії, які порушують право,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року (суддя Петрова В.І.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" про відшкодування збитків та зобов`язання припинити дії, які порушують право.

Не погодившись з вказаним рішенням позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 оскаржує його на предмет невідповідності нормам матеріального права, неповного з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року та прийняти нове.

До апеляційної скарги позивачем додано клопотання про відстрочку сплати судового збору, яке останній мотивує важким фінансовим становищем, оскільки пенсійна допомога Фізичної особи ОСОБА_2 складає всього 1 408 грн. щомісячно, інших доходів вона не має.

Ознайомившись з матеріалами справи, апеляційної скарги, клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про необхідність повернення даної апеляційної скарги з наступних підстав.

Частиною 3 ст.94 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08 липня 2011 року, що набрав чинності 01 листопада 2011 року.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір складає 1 розмір мінімальної заробітної плати (п.п.1, 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в редакції Закону станом на 26.09.2015р.).

За подання апеляційної скарги на рішення господарського суду ставка судового збору складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

При цьому слід зазначити, що відповідно до п.п.2.10, 2.13, 2.15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами та доповненнями) у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру; судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги); Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Оскільки позивачем було заявлено позов як за вимогами майнового характеру - про стягнення збитків в сумі 695 898,38 грн., так і за вимогами немайнового характеру - про зобов`язання припинити дії, які порушують право (а саме, підключення споживача до електромережі) та відповідно сплачено 10 438,48 грн. та 1 378 грн. судового збору (платіжні квитанції № 1/149 від 13.07.2016р., № 1/4 від 28.07.2016р. (а.с.11-12)), то судовий збір за подачу апеляційної скарги має становити: 10 438,48 грн. (судовий збір за майновими вимогами)+1 378,00 грн. (судовий збір за немайновими вимогами)=11 816,48 грн. х 110% = 12 998,13 грн.

Положеннями ст.8 Закону України "Про судовий збір" передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, а саме: враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що при розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (ст.8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (ст.5 Закону) господарським судам слід враховувати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З наведенного випливає, що надання стороні відстрочки сплати судового збору є правом суду і може мати місце за наявності виключних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 в четвертий раз звертається з даною апеляційною скаргою на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року у справі №904/6388/16 до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Так ухвалами суду від 15 листопада 2016 року, 30 листопада 2016 року (головуючий суддя Виноградник О.М., судді Дмитренко Г.К., Чимбар Л.О.), 07 лютого 2017 року (головуючий суддя Джихур О.В., судді Орєшкіна Е.В., Сизько І.А.) апеляційну скаргу повернуто позивачу на підставі п.п.2,3,4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України.

Статями 91-106 Господарського процессуального кодексу України визначено порядок подання апеляційної скарги до суду, вимоги щодо оформлення апеляційної скарги. Однією із основних умов для звернення з апеляційною скаргою до господарського суду є додання доказів сплати судового збору (ч.3 ст.94 Господарського процессуального кодексу України).

З апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 вбачається, що позивачем подано клопотання про надання відстрочки сплати судового збору.

Клопотання апелянта про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення постанови у даній справі задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду серед юридичних осіб мають також й громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до приписів ст.128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст.58 цього Кодексу. Громадянин -підприємець здійснює свою діяльність на засадах свободи підприємництва та відповідно до приписів, передбачених у статті 44 цього Кодексу.

Згідно статті 24 Цивільного кодексу України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Отже статус фізичної особи -підприємця відрізняється від правового статусу фізичної особи.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_3 як фізичною особою -підприємцем, але докази в обґрунтування клопотання про відстрочку сплати судового збору надані нею як фізичною особою, оскільки йдеться про розмір отриманої нею пенсії. В той же час, відповідні докази в обґрунтування отримання нею прибутків (збитків) від здійснення підприємницької діяльності апелянтом не надано.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання про відстрочку сплати судового збору відсутні.

Враховуючи наведене апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ч.1 п.3 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року у справі № 904/6388/16 повернути апелянту.

Додаток на адресу позивача: апеляційна скарга з додатковими матеріалами на 13 аркушах.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.А. Сизько