ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Справа № 911/1089/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Владимиренко С.В. - доповідача,
суддів:Демидової А.М.,
Шевчук С.Р.
перевірив касаційну скаргуПриватного підприємства "Стевія БМ"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 року
у справі№ 911/1089/16 господарського суду Київської області
за позовомПриватного підприємства "Стевія БМ"
до Публічного акціонерного товариства "Київобленерго"
прозобов'язання вчинити дії
за участю представників:

позивача - Рубанчук Н.С

відповідача - Солнцева О.В., Іванов А.С.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Стевія БМ" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" про зобов'язання останнього здійснити перерахунок за використання ним реактивної енергії за жовтень 2015 року відповідно до пункту 6.20 Правил користування електричною енергією.

Рішенням господарського суду Київської області від 10.06.2016 року у справі № 911/1089/16 (суддя Мальована Л.Я.) позов задоволено повністю; зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Київобленерго" здійснити перерахунок за використання ним реактивної енергії за жовтень 2015 року відповідно до пункту 6.20 Правил користування електричною енергією; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" на користь Приватного підприємства "Стевія БМ" 1 378 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 року (у складі колегії суддів: головуючий суддя Скрипка І.М., судді: Яковлєв М.Л., Михальська Ю.Б.) рішення господарського суду Київської області від 10.06.2016 року у справі № 911/1089/16 скасовано, прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В касаційній скарзі Приватне підприємство "Стевія БМ" просить скасувати постанову апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого господарського суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів касаційної інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги та відзив на неї, заслухавши представників сторін та суддю-доповідача у даній справі, перевіривши матеріали справи, надану судами попередніх інстанцій юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.07.2012 року між Публічним акціонерним товариством "АЕС Київобленерго" та Приватним підприємством "Стевія БМ" укладено договір про постачання електричної енергії № 220052814, згідно якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 630 кВа, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Відповідно до пунктів 2.3.3., 2.3.4. договору споживач зобов'язався оплачувати вартість електричної енергії згідно умов, викладених в додатку № 4 "Порядок розрахунків за активну електроенергію" та додатку № 6 "Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку". Споживач зобов'язався здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно умов додатку № 5 (5а) "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії". За умовами додатку № 6 договору споживач (позивач) зобов'язався протягом 24 годин з моменту зняття показів лічильників довести їх значення до постачальника електричної енергії.

Згідно пункту 7.3. договору якщо середньомісячне споживання електроенергії споживачем за будь-якою точкою обліку протягом 2 послідовних місяців нижче визначеного пунктом 3.4. Правил користування електричною енергією, постачальник протягом 10 днів наступного розрахункового місяця звертається до власника відповідних засобів обліку щодо приведення стану обліку відповідно до вимог нормативно-технічних документів.

03.07.2012 року на виконання умов договору відділом експлуатації обліку електроенергії та метрології виконано параметризацію лічильника електричної енергії № 1366М, про що складено відповідний протокол, згідно з яким виконано програмування лічильника за загальним тарифом та вказано наступні початкові показання лічильника на момент параметризації: активна використана енергія, сумарна (А+) 1.8.0. - 00000,00 кВтг, активна генерована енергія, сумарна (А+) 2.8.0. - 00000,00 кВтг, реактивна використана енергія, сумарна (R+) 3.8.0. - 00000,00 кВарг, реактивна генерована енергія, сумарна (---) 4.8.0. - 00000,00 кВарг. Оптопорт лічильника після параметризації опломбовано номерною пломбою № 4289458.

27.10.2015 року представниками відповідача проведено технічну перевірку засобу обліку №05021726, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Переяслав - Хмельницький, вул.Шкільна, 42, та складено акт № 122017 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380, відповідно до якого показник генерації (перетікання) електричної енергії в розмірах 11 628,48 кВа, на підставі якого 29.10.2015 року відповідачем виставлено позивачу рахунок - фактуру за реактивні перетоки № за жовтень 2015 року на суму 723529,01 грн. за весь неврахований період споживання, оскільки до 27.10.2015 року такий розмір генерації електричної енергії не обліковувався за показниками реактивної генерації енергії (4.8.0.). Позивач вважає, що відповідачем здійснено корегування позицій на РКА лічильника, про що вказано в Протоколі перевірки параметризації лічильника електроенергії від 29.10.2015 року № 3-000590 - СОЕ, що призвело до порушення пункту 3.20. Правил користування електричною енергією. За актом № 001345-СОЕ збереження пломб від 29.10.2015 року знято пломбу № 4289458 для корегування позицій РКУ лічильника, про що складено протокол перевірки параметризації лічильника електричної енергії № З-000590-СОЕ від 29.10.2015 року. Також 29.10.2015 року складено акт контрольного огляду засобів обліку електричної енергії № 035392, яким не виявлено втручання в роботу лічильника з боку позивача, проте встановлено, що показник використаної реактивної генерованої енергії складає 11649,11 кВарг.

Лічильник введено в експлуатацію на підставі Протоколу параметризації лічильника електричної енергії № 1366М від 03.07.2012 року (завдання №23 від 26 червня 2012р.), в якому вказані початкові показники, за якими здійснюється нарахування спожитої електроенергії.

В період з липня 2012 року по жовтень 2015 року позивачем у наданих відповідачу звітах зазначено нульові показники за реактивну електроенергію. Невідповідність показників лічильника за перетоки реактивної електроенергії, які зазначені позивачем у звітах, фактичним показникам, які відображались на лічильнику, виявлена відповідачем 27.10.2015 року під час проведення технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії та зафіксовано актом технічної перевірки за № 122017. При цьому, за твердженням позивача відповідач 29.10.2015 року під час проведення параметризації лічильника, змінив показник лічильника, провівши коригування порядкового номеру позиції, під якою обліковується реактивна електрична енергія з 6.8.0 на 4.8.0, що вплинуло на правильність обліку показника реактивної електроенергії лічильником і тому показник реактивної електричної енергії на 29.10.2015 року не відображався на дисплеї лічильника.

Відповідач вказані твердження спростовував тим, що 4.8.0 чи 6.8.0 - це лише порядковий номер позиції, під якою обліковується показник реактивної електричної енергії, а не сам показник, оскільки штучно внести показник реактивної електроенергії в лічильник з рідкокристалічним дисплеєм неможливо, так як фактором зміни показника реактивної електричної енергії є лише реактивний струм, спричинений роботою електроустановок споживача. При цьому, позивач не заперечував використання ним з моменту укладення договору холодильників, кондиціонерів, електролюмінісцентних ламп, а тому лічильник обліковував спожиту реактивну електричну енергію з відображенням показників на дисплеї лічильника.

В силу пункту 6.36 Правил користування електричною енергією у разі виникнення у споживача сумніву в правильності показів розрахункових засобів обліку або визнання суми в пред'явленому до сплати документі споживач подає про це заяву постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), в зв'язку з чим позивач направив йому заяву № 85 від 04.11.2015 року, а також звернення щодо надання інформації за якою методикою розрахунку здійснено нарахування суми в розмірі 723 529,01 грн. за жовтень 2015 року, яке залишено без відповіді та задоволення.

Відповідач, в свою чергу, заперечив проти позову, посилаючись на те, що вартість плати за перетікання реактивної електричної енергії нарахована позивачу відповідно до вимог пункту 6.33 Правил користування електричною енергією, додатку № 5 до договору та згідно Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії, а тому перерахунку не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що неправильне відображення реактивної генерованої енергії на дисплеї лічильника, а саме не за грифом 4.8.0., як вказано в протоколі параметризації лічильника електричної енергії № 1366М від 03.07.2012 року, є тимчасовим порушенням розрахункового обліку електричної енергії не з вини позивача, оскільки недоліки в роботі лічильника виникли в результаті неправильного програмування Відділом експлуатації та обліку електроенергії та метрології Публічного акціонерного товариства "АЕС Київобленерго", в зв'язку з чим вимоги Приватного підприємства "Стевія БМ" здійснити перерахунок за використання ним реактивної енергії за жовтень 2015 року відповідно до пункту 6.20 Правил користування електричною енергією суд першої інстанції визнав обгрунтованими.

Переглядаючи судове рішення в апеляційному порядку, апеляційна інстанція скасувала рішення місцевого господарського суду та прийняла нове рішення про відмову в задоволенні позову, вірно зазначивши, при цьому, про помилковість висновків суду першої інстанції про правильність застосування при проведенні розрахунку за використання реактивної енергії за жовтень 2015 року пункту 6.20 Правил користування електричною енергією, можливість нарахування за яким існує лише у випадку наявності тимчасового порушення розрахункового обліку електричної енергії від дня порушення розрахункового обліку до дня його відновлення, яким є день складення спільного акту про покази обліку після завершення ремонтних та налагоджувальних робіт схеми обліку. В той же час, апеляційною інстанцією встановлено факт відсутності доказів проведення сторонами ремонтних та налагоджувальних робіт, відповідність схеми обліку та засобу обліку позивача державним стандартам, придатність його до використання, опломбованість тощо.

Згідно положень пункту 3.28 Правил користування електричною енергією споживачу надано право звернутись до територіальних органів Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики або акредитованих метрологічних служб з метою позачергової повірки засобів обліку, а також до електропередавальної організації (оператора даних комерційного обліку) для позачергової технічної перевірки та/або перевірки програмування засобів обліку, схем їх підключення, правильності роботи, ремонту, заміни або експертизи.

При вирішенні спору апеляційною інстанцією також враховано, що 19.11.2015 року позивачем заявою вих. № 77г ініційоване експертне дослідження засобу обліку № 05021726 щодо показників первинної та повторної параметризації і станом на 30.03.2016 року відбулись дві експертизи відповідно до акта-повідомлення № 2 від 10.12.2015 року про направлення на експертизу трансформаторів струму та акта - повідомлення № 1 від 10.12.2015 року про направлення на експертизу лічильника електроенергії, а крім того, позивач з посиланням на те, що згідно свідоцтва Державного підприємства "Укрметртестстандарт" засіб вимірювальної техніки придатний до застосування, заперечив проти призначення експертизи щодо внесення змін в роботу лічильника, а також щодо зміни показників лічильника № 05021726.

Крім того, апеляційною інстанцією вірно зазначено про відсутність підстав для застосування в жовтні 2015 року до спірних правовідносин сторін пункту 6.20. Правил користування електричною енергією, згідно якого у разі тимчасового порушення розрахункового обліку електричної енергії не з вини споживача обсяг електричної енергії, використаної споживачем від дня порушення розрахункового обліку до дня відновлення розрахункового обліку, за згодою сторін, може бути визначений на підставі показів технічних (контрольних) засобів обліку або розрахований постачальником електричної енергії за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду до порушення розрахункового обліку або наступного після відновлення розрахункового обліку періоду. Датою початку періоду порушення розрахункового обліку вважається перший день поточного розрахункового періоду, у якому було виявлено порушення обліку, або час та день, зафіксовані засобом обліку (автоматизованою системою обліку). За день відновлення обліку приймається день складення спільного акта про покази засобів обліку після завершення ремонтних та налагоджувальних робіт схеми обліку. Розрахунковий період, який використовується для визначення середньодобового обсягу постачання електричної енергії, визначається за згодою сторін. У разі заміни та/або повірки приладів обліку електричної енергії, трансформаторів струму чи напруги, за умови споживання електричної енергії впродовж строку виконання зазначених робіт, обсяг спожитої електричної енергії визначається за фактичним середньодобовим споживанням попереднього розрахункового періоду.

Відтак, за відсутності доказів порушень в роботі приладу обліку, що могли б вплинути на відображення показників лічильника на дисплеї та правильність роботи приладу обліку, схеми підключення, придатність лічильника до використання, відповідність його вимогам державних стандартів, про що також зазначено в акті технічної перевірки від 27.10.2015 року, акті контрольного огляду від 29.10.2015 року та в подальшому підтверджено Протоколом повірки лічильника електричної енергії № 1891 від 10.02.2016 року та протоколами повірки трансформаторів струму №№ 19-16/0283, 319-16/0284, 19-16/0285, виданим Державним підприємством "Укрметртестстандарт", апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про безпідставність вимог позивача щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок за використання реактивної енергії за жовтень 2015 року відповідно до пункту 6.20 Правил користування електричною енергією, оскільки, як зазначалось вище, можливість нарахування за цим пунктом Правил обумовлена тимчасовим порушенням розрахункового обліку електричної енергії та наявністю недоліків у роботі лічильника, на що не звернув уваги господарський суд першої інстанції.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (стаття 32 Господарського процесуального кодексу України). Статтею 34 цього ж кодексу визначено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, всупереч вказаним приписам норм процесуального права, позивачем не надано доказів, які підтверджують неправомірність нарахування відповідачем спірної суми.

Відтак, на підставі вищезазначених обставин, правильно встановлених за наслідками здійсненого аналізу наявних матеріалів справи згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги спростовані вищевикладеним, зводяться до переоцінки обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначені статтями 1115, 1117 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини встановлені апеляційним господарським судом на підставі всебічного, повного й об'єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки суду апеляційної інстанції відповідають цим обставинам, їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, прийнята постанова апеляційної інстанцій відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а тому її слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Стевія БМ" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 року у справі №911/1089/16 залишити без змін.

Головуючий суддяС.В. Владимиренко
СуддіА.М. Демидова
С.Р. Шевчук