РІШЕННЯ

27 лютого 2017 року Справа № 913/102/17

Провадження № 25/913/102/17

Розглянувши матеріали позовної заяви

Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничпром", м. Попасна Луганської області

про стягнення 308 499 грн. 52 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Іноземцева Л.В.

Секретар судового засідання помічник судді Ткаченко Д.І.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 - заступник начальника відділу реструктуризації заборгованості та стягнення філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", довіреність №154 від 01.02.2017;

від відповідача: представник не прибув.

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничпром" про стягнення заборгованості за кредитним договором №93 від 10.10.2012 в загальній сумі 308 499 грн. 52 коп., з яких:

- 80 168 грн. 03 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 08.02.2016 по 09.01.2017;

- 11 536 грн. 84 коп. 3% річних за прострочення повернення кредиту за період з 08.02.2016 по 09.01.2017;

- 4 642 грн. 93 коп. 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 08.02.2016 по 09.01.2017;

- 16 580 грн. 96 коп. пеня за прострочення повернення кредиту за період з 02.12.2013 по 13.04.2014;

- 97 173 грн. 71 коп. - пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 06.12.2013 по 15.12.2016;

- 78 349 грн. 42 коп. інфляційні втрати за прострочення повернення кредиту за період з березня 2014 року по листопад 2016 року;

- 20 047 грн. 63 коп. інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014 року по листопад 2016 року.

Позовні вимоги з посиланням на статті 525, 526, 610, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України), статті 193, 230 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України) обґрунтовані порушенням відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором №93 від 10.10.2012, що укладений між сторонами цієї справи.

Відповідач проти позову частково заперечує. У відзиві №УЗП-03/17ю від 15.02.2017 на позовну заяву зазначає, що пеня нарахована позивачем неправомірно, оскільки товариство зареєстроване у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р. Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 юридичним особам, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Крім того, позивач неправомірно заявив до стягнення відсотки за користування кредитом за період з 08.02.2016 по 09.01.2017, оскільки у додатковому договорі №2 від 16.12.2016 до кредитного договору №93 сторони встановили кінцеву дату нарахування відсотків за користування кредитом 16.12.2016. При визначенні періоду нарахування інфляційних втрат за прострочення сплати кредиту та відсотків за користування ним банком не враховане рішення Господарського суду Луганської області від 13.06.2016 у справі №913/461/16, згідно якого з ТОВ "Укрзалізничпром" стягнуто на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління інфляційні нарахування за простроченим кредитом за період з березня 2014 року по грудень 2015 року та інфляційні нарахування за простроченими відсотками за період з вересня 2014 року по грудень 2015 року.

У судове засідання 27.02.2017 представник відповідача подав додаткові пояснення №УЗП-05/17ю від 24.02.2017 та заявив клопотання про розгляд справи без його участі, яке судом задовольняється.

Дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази в підтвердження заявлених вимог і заперечень проти них, вислухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

10.10.2012 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10012/0183 філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" (ПАТ "Державний ощадний банк України") позивачем у справі, як банком, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничпром" (ТОВ "Укрзалізничпром") відповідачем у справі, як позичальником, укладений договір овердрафту №93, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в розмірі 2 000 000 грн. 00 коп. на оплату платіжних документів у випадку відсутності коштів на його поточному рахунку з кінцевим терміном повернення до 09.10.2013, а позичальник зобов'язався систематично та безумовно спрямовувати грошові кошти, які надходять на його користь, на рахунок, відкритий в Луганському обласному управління АТ "Ощадбанк", забезпечуючи таким чином погашення кредиту. (а.с. 19-22)

Договір овердрафту №93 від 10.10.2012 має Додаток №1, згідно якого позичальнику відкрито три поточні рахунки у філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк". (а.с. 23)

06.09.2013 до договору овердрафту №93 укладений додатковий договір про реструктуризацію №1, яким сторони змінили статус договору овердрафту №93 від 10.10.2012 на статус "кредитний договір" і виклали назву договору в наступній редакції "кредитний договір №93 від 10.10.2012". (а.с. 24-25)

У зв'язку з реструктуризацією кредитного договору змінено його суттєві умови.

Відповідно до п.2.1, 2.2 кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику одноразово кредит у розмірі 1 879 500 грн. 00 коп. з остаточним терміном повернення до 09.04.2014, а позичальник зобов'язався отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені договором строки кредит, сплатити проценти та інші платежі.

У п. 2.3 договору сторони погодили наступний графік погашення кредиту:

Дата погашенняСума основної суми боргу до погашення, гривень
30.09.2013268 500,00 (двісті шістдесят вісім тисяч п'ятсот грн. 00 коп.)
07.11.2013268 500,00 (двісті шістдесят вісім тисяч п'ятсот грн. 00 коп.)
29.11.2013268 500,00 (двісті шістдесят вісім тисяч п'ятсот грн. 00 коп.)
31.12.2013268 500,00 (двісті шістдесят вісім тисяч п'ятсот грн. 00 коп.)
31.01.2014268 500,00 (двісті шістдесят вісім тисяч п'ятсот грн. 00 коп.)
28.02.2014268 500,00 (двісті шістдесят вісім тисяч п'ятсот грн. 00 коп.)
09.04.2014268 500,00 (двісті шістдесят вісім тисяч п'ятсот грн. 00 коп.)
Згідно з п.2.6 договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти, що нараховуються за фіксованою процентною ставкою, розмір яких становить 20% річних.

Підпунктом 2.6.1.4 договору встановлено, що у випадку порушення зобов'язань позичальника, встановлених п.5.3.5 договору (позичальник зобов'язаний, починаючи з 01.12.2012, забезпечити надходження грошових коштів на поточні рахунки, відкриті в установах АТ "Ощадбанк", в обсязі не менше 100 (сто) відсотків від загальної суми надходжень на всі поточні рахунки позичальника за квартал, виходячи з даних щоквартальних довідок всіх обслуговуючих банків позичальника), банк встановлює процентну ставку в розмірі 22% річних, починаючи з першого дня звітного місяця, що слідує за кварталом, в якому відбулось порушення зобов'язань позичальника, та закінчуючи останнім днем кварталу, в якому таке зобов'язання буде виконане/дотримане. Сторони домовились, що встановлення процентної ставки за користування кредитом відповідно до цього пункту договору не є зміною в односторонньому порядку умов договору.

Відповідно до пп.2.6.1.2 договору проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається.

Згідно з пп.2.6.1.3 договору нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти повинні бути сплачені позичальником не пізніше 05 числа місяця, наступного за звітним, а в разі дострокового погашення кредиту одночасно з погашенням кредиту.

Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або майновим поручителем взятих на себе обов'язків та недотримання умов, передбачених договором та/або документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за договором), у тому числі, але не виключно, якщо позичальник вчасно не сплатив суму кредиту, її частину або проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за договором. (пп.3.3.1 договору)

Договором передбачена відповідальність позичальника за порушення строків повернення кредиту, оплати процентів та комісії, зокрема, згідно пп.7.1.1 договору позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення.

У п. 9.1 договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності до 10 (десяти) років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафних санкцій, неустойки, пені та інших платежів), що передбачені умовами договору.

До кредитного договору №93 від 10.10.2012 сторони уклали додатковий договір №2 від 16.12.2016, яким змінили кінцеву дату нарахування процентів та виклали пп.2.6.1.2 договору в наступній редакції: "Проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до 16.12.2016. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається."

Господарським судом Луганської області рішенням від 13.06.2016 у справі №913/461/16 встановлений факт порушення ТОВ "Укрзалізничпром" прийнятих зобов'язань за кредитним договором №93 від 10.10.2012, суд постановив рішенням про стягнення з ТОВ "Укрзалізничпром" на користь ПАТ "Державний ощадний банк України":

- 417 623 грн. 50 коп. заборгованості за кредитом;

- 125 078 грн. 93 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 06.08.2014 по 07.02.2016;

- 27 508 грн. 96 коп. 3% річних за простроченим кредитом за період з 02.12.2013 по 07.02.2016;

- 3 116 грн. 88 коп. 3% річних за простроченими відсотками за період з 06.12.2013 по 07.02.2016;

- 299 547 грн. 24 коп. інфляційних втрат за простроченим кредитом за період з березня 2014 року по грудень 2015 року;

- 25 778 грн. 67 коп. інфляційних втрат за простроченими відсотками за період з вересня 2014 року по грудень 2015 року.

На виконання рішення судом був виданий наказ №913/461/16 від 06.07.2016.

Відповідач рішення суду у справі № 913/461/16 не виконав, борг за кредитом, проценти за користування ним, 3% річних за прострочення сплати кредиту та відсотків за користування ним, інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту та відсотків за користування ним не погасив, що стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду про стягнення:

- 80 168 грн. 03 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 08.02.2016 по 09.01.2017;

- 11 536 грн. 84 коп. 3% річних за прострочення сплати кредиту за період з 08.02.2016 по 09.01.2017;

- 4 642 грн. 93 коп. 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 08.02.2016 по 09.01.2017;

- 16 580 грн. 96 коп. пені за прострочення повернення кредиту за період з 02.12.2013 по 13.04.2014;

- 97 173 грн. 71 коп. - пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 06.12.2013 по 15.12.2016;

- 78 349 грн. 42 коп. інфляційних втрат за прострочення повернення кредиту за період з березня 2014 року по листопад 2016 року;

- 20 047 грн. 63 коп. інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014 року по листопад 2016 року.

Доказів повного або часткового погашення заборгованості за кредитним договором №93 від 10.10.2012 відповідач суду не подав.

Розглянувши обставини справи в їх сукупності, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Правовідносини між сторонами, що повязані з кредитуванням, визначені укладеним між ними кредитним договором № 93 від 10.10.2012 і регулюються главою 71 ЦК України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За правилами частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Рішенням від 13.06.2016 Господарського суду Луганської області у справі № 913/461/16 встановлений факт порушення відповідачем зобов'язань з повернення суми одержаного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за період з 06.08.2014 по 07.02.2016 за кредитним договором №93 від 10.10.2012.

В силу статті 35 ГПК України зазначений факт не підлягає доведенню, рішення суду у справі № 913/461/16 є обов'язковим для виконання.

Як свідчать матеріали справи відповідач рішення суду від 13.06.2016 у справі №913/461/16 не виконав, кредит та відсотки за користування ним не повернув, у зв'язку з чим позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за період з 08.02.2016 по 09.01.2017 в сумі 80 168 грн. 03 коп.

Сума відсотків за користування кредитом фактично нарахована позивачем до 16.12.2016, враховуючи умови додаткового договору №2, за яким останнім днем нарахування відсотків є 16.12.2016. Водночас в позовній заяві вказаний період розрахунку з 08.02.2016 по 09.01.2017, що розцінюється судом як описка.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, з відповідача слід стягнути відсотки за користування кредитом за період з 08.02.2016 по 16.12.2016 в сумі 80 168 грн. 03 коп.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язань, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі і грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконане в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, правомірним є нарахування позивачем на прострочені суми неповернутого в строк кредиту та несплачених відсотків 3 % річних та втрат від інфляції.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахованих 3% річних за прострочення повернення суми кредиту та прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами, дійшов висновку, що заявлена сума до стягнення розрахована вірно та підлягає задоволенню.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню:

3% річних за прострочення сплати кредиту за період з 08.02.2016 по 09.01.2017 в сумі 11 536 грн. 84 коп.;

3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 08.02.2016 по 09.01.2017 в сумі 4 642 грн. 93 коп.

Одночасно при перевірці розрахунку інфляційних втрат за прострочення повернення кредиту та відсотків за користування ним суд дійшов висновку, що позивач невірно визначив період нарахування останніх, не врахувавши період, за який стягнуто інфляційні втрати рішенням Господарського суду Луганської області від 13.06.2016 у справі №913/461/16. Крім того, позивач включив до розрахунку суми та період стягнутих рішенням Господарського суду Луганської області від 13.06.2016 у справі №913/461/16 інфляційних втрат, додавши до них період, заявлений у цій справі.

Таким чином, інфляційні втрати за прострочення повернення кредиту в цій справі обчислюються з січня 2016 року по листопад 2016 року і становлять 47 438 грн. 75 коп., інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом обчислюються з січня 2016 року по листопад 2016 року і становлять 6 074 грн. 26 коп., у задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в сумі 0 грн. 88 коп. слід відмовити.

Враховуючи, що рішенням Господарського суду Луганської області від 13.06.2016 №913/461/16 вирішено спір між сторонами цієї справи в частині стягнення інфляційних втрат за прострочення повернення кредиту за період з березня 2014 року по грудень 2015 року та інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014 року по грудень 2015 року, провадження в цій справі в частині заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат за прострочення повернення кредиту за період з березня 2014 року по грудень 2015 року в сумі 30 910 грн. 67 коп. та інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014 року по грудень 2015 року в сумі 13 972 грн. 49 коп. слід припинити на підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК України.

При вирішенні позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення сплати кредиту та відсотків за користування ним суд виходить з наступного.

У зв'язку із невиконанням відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором №93 щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним позивач, як кредитор, має право на неустойку у вигляді пені.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання (частина 1 статті 550 ЦК України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обовязку в натурі (частина 1 статті 552 ЦК України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано (частина 6 статті 232 ГК України).

Як зазначалось вище, за умовами договору до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в 10 років.

У звязку з невиконанням відповідачем у встановлений строк зобовязань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ним, позивачем на підставі пп. 7.1.1 договору нарахована пеня за несвоєчасне непогашення кредиту за період з 02.12.2013 по 13.04.2014 в сумі 16 580 грн. 96 коп. та пеня за несвоєчасне непогашення відсотків за користування кредитом за період з 06.12.2013 по 15.12.2016 в сумі 97 173 грн. 71 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничпром" як субєкт підприємницької діяльності зареєстроване і здійснює підприємницьку діяльність у м. Попасна Луганської області.

Верховною Радою України 02.09.2014 прийнятий Закон № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі по тексту - Закон № 1669), яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 2 Закону № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

30.10.2014 на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Закону № 1669 розпорядженням № 1053-р Кабінету Міністру України затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого серед інших включено м. Попасна Луганської області.

Дія зазначеного розпорядження була зупинена розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053", яке оскаржується у судовому порядку.

02.12.2015 Кабінет Міністрів України розпорядженням № 1275-р затвердив повний перелік заселених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і цим же розпорядженням визнано такими, що втратили чинність:

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція";

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053".

Згідно Переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015, до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, віднесено і м. Попасна Луганської області.

Суд, перевіривши розрахунок позивача та враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення повернення кредиту за період з 02.12.2013 по 13.04.2014 в сумі 16 580 грн. 96 коп. визнає обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 06.12.2013 по 15.12.2016 в сумі 97 173 грн. 71 коп. нарахована і пред'явлена до стягнення позивачем неправомірно в порушення статті 2 Закону № 1669 та частини 6 статті 232 ГК України. З огляду на зазначене до стягнення підлягає пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 06.12.2013 по 13.04.2014 в сумі 269 грн. 95 коп., у задоволенні решти позовних вимог в сумі 96 903 грн. 76 коп. слід відмовити.

Доводи позивача про те, що відсотки за користування кредитом не є основною сумою зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим пеня, що нарахована за порушення строків їх сплати, не підпадає під дію Закону №1669, судом відхиляється за необґрунтованістю.

За своєю правовою природою кредитний договір не може бути безоплатним, тобто безвідсотковим. Основними ознаками кредиту є строковість, платність і зворотність. Сплата процентів за користування кредитними коштами є невід'ємною умовою кредитування, тому як сам кредит так і проценти є складовими основного зобов'язання за кредитним договором. За кредитним договором, що укладений сторонами цієї справи, позичальник зобов'язався повернути одержані кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Тому перелічені зобов'язання для позичальника є основними, а несплачені проценти за користування кредитом основним боргом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничпром" підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача стягується 166 711 грн. 72 коп., з яких:

- 80 168 грн. 03 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 08.02.2016 по 16.12.2016;

- 11 536 грн. 84 коп. 3% річних за прострочення повернення кредиту за період з 08.02.2016 по 09.01.2017;

- 4 642 грн. 93 коп. 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 08.02.2016 по 09.01.2017;

- 16 580 грн. 96 коп. пеня за прострочення повернення кредиту за період з 02.12.2013 по 13.04.2014;

- 269 грн. 95 коп. - пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 06.12.2013 по 13.04.2014;

- 47 438 грн. 75 коп. - інфляційні втрати за прострочення повернення кредиту за період з січня 2016 року по листопад 2016 року;

- 6 074 грн. 26 коп. - інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з січня 2016 року по листопад 2016 року.

Відповідно до статей 44, 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 500 грн. 67 коп.

У судовому засіданні відповідно до статті 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44, 49, п.2 ч.1 ст.80, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничпром" про стягнення 308 499 грн. 52 коп. задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничпром" (93300, Луганська область, Попаснянський район, м. Попасна, вул. 60 років утворення СРСР, буд. 2Б, ідентифікаційний код 32082194) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 36, ідентифікаційний код 09304612) заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 80 168 грн. 03 коп., 3% річних за прострочення повернення кредиту в сумі 11 536 грн. 84 коп., 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в сумі 4 642 грн. 93 коп., пеню за прострочення повернення кредиту в сумі 16 580 грн. 96 коп., пеню за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в сумі 269 грн. 95 коп., інфляційні втрати за прострочення повернення кредиту в сумі 47 438 грн. 75 коп., інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в сумі 6 074 грн. 26 коп., судовий збір в сумі 2 500 грн. 67 коп., наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

3.Провадження у справі в частині стягнення інфляційних втрат за прострочення повернення кредиту в сумі 30 910 грн. 67 коп. та інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в сумі 13 972 грн. 49 коп. припинити на підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК України.

4. У задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в сумі 96 903 грн. 76 коп. та інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в сумі 0 грн. 88 коп. відмовити.

5.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

6.Повний текст рішення складено і підписано 28.02.2017.

Суддя Л.В. Іноземцева