РІШЕННЯ

"03" лютого 2017 р.Справа № 921/696/16-г/11

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

Розглянув справу

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна", вул. Жилянська, 5-Б, м. Київ

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик", вул. Степана Будного, 36, м. Тернопіль

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ", м. Київ, вул. Васильківська, 34; Фізична особа- підприємець ОСОБА_4, АДРЕСА_1

про cтягнення заборгованості в сумі 113 628,00 грн.

За участю представників сторін:

Позивача: ОСОБА_5 - представник ТОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна";

Відповідача: ОСОБА_6; ОСОБА_7 - представники "Роялті Логістик";

Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4.

Суть справи: Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 10 листопада 2016 року порушено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" вул. Жилянська, 5-Б, м. Київ 33, 01033; поштова адреса: 08130, Київська обл., с. Чайки, вул.Антонова, 1-а до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик" вул. Степана Будного, 36, м. Тернопіль, 46400 про cтягнення заборгованості в сумі 113 628,00 грн.; розгляд справи призначено на 22 листопада 2016 року.

В порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 13.12.2016р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з ІІ "ЦЕППЕЛІН Україна ТОВ", ідентифікаційний код 301780004 м.Київ, вул. Васильківська,34 та Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2; зобов"язано третіх осіб до дня розгляду справи надати господарському суду письмові пояснення щодо предмету спору.

26 грудня 2016 року на електронну адресу господарського суду Тернопільської області від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" надійшов лист (вх. № 22253) від 26.12.2016 року із додатками: лист № 231 від 21.12.2016р. ТОВ з іноземними інвестиціями "ЦЕППЕЛІН Україна ТОВ" із бухгалтерською довідкою щодо вартості вантажу, наданого до перевезення ТОВ "Роялті Логістик"; додаткові пояснення №178 від 26.12.2016 року щодо кількості та вартості вантажу.

27 грудня 2016 року на адресу господарського суду Тернопільської області від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" надійшли наступні документи: клопотання (вх. № 22326) від 27.12.2016р. про витребування доказів; клопотання (вх. № 22327) від 27.12.2016р. про продовження розгляду спору на 15 днів; пояснення (вх. № 22328) від 27.12.2016 р. щодо оформлення спірного перевезення; клопотання ( вх. № 22334) від 27.12.2016 р. про долучення доказів до матеріалів справи /копія Договору № Z-1209 транспортного експедирування від 01.01.2012р. між ТОВ "ОСОБА_8 ЛОДЖІСТІКС Україна" та ТОВ з ІІ "ЦЕППЕЛІН України ТОВ"; копія Претензії ТОВ з ІІ "ЦЕППЕЛІН Україна ТОВ"; копії банківських виписок та платіжних доручень про оплату згідно претензії б/н від 28.09.2016р.; аркуші фотографій формату А4 - при завантаженні та при розвантаженні автомобіля; аркуші INVOICE постачальника Caterpillar sarl.

27 грудня 2016 року на адресу господарського суду Тернопільської області від ТОВ з ІІ "ЦЕППЕЛІН Україна ТОВ" надійшли документи, а саме: Бухгалтерська довідка про балансову вартість вих. № 5504 від 26.12.2016р.; попередні пояснення вих. № 505 від 26.12.2016р.; додаткові пояснення вих. № 178 від 26.12.2016р..

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі із підстав зазначених у позовній заяві. Крім того, надав суду для огляду оригінали документів, долучених до клопотання (вх. № 22334) від 27.12.2016 року та подав суду клопотання про виклик в судове засідання для надання пояснень працівника ФОП ОСОБА_4 - водія-експедитора ОСОБА_9.

Представники відповідача в судовому засіданні 27 грудня 2016 року заперечували щодо позовних вимог та просили суд в позові відмовити.

Ухвалою суду зобов'язано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фізичній особі- підприємцю ОСОБА_4, АДРЕСА_3 до дня розгляду справи надати господарському суду письмові пояснення щодо предмету спору; в порядку ст. 30 ГПК України викликати в судове засідання для надання пояснень ОСОБА_9, АДРЕСА_4, адреса роботи: вул. С.Будного, 34, вк. 134, м. Тернопіль.

17 січня 2017 року на адресу господарського суду Тернопільської області від ОСОБА_9 надійшли письмові пояснення (вх. № 3825) від 17 січня 2017 року щодо перевезення по маршруту Чайки-Комсомольськ.. В судове засідання ОСОБА_9 не з'явився.

17 січня 2017 року на адресу господарського суду Тернопільської області від ТОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" надійшли пояснення (вх. № 3850) від 17 січня 2017 року.

В судовому засіданні 17 січня 2017 року представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі із підстав зазначених у позовній заяві. Разом з тим, просили відкласти розгляд справи для виклику в судове засідання ОСОБА_9.

17 січня 2017 року на адресу господарського суду Тернопільської області від ТОВ з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" надійшло клопотання № 120117 від 12 січня 2017 року про долучення до справи доказів, що підтверджують обставини нестачі вантажних місць.

Представник відповідача а судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог та просить суд в позові відмовити. Разом з тим, надав для огляду оригінал ТТН № 00011363; № 000113961; № 000113965; №000113966; 000114201.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 17.01.2017р. розгляд справи відкладено на 23 січня 2017 року; в порядку ст. 30 ГПК України викликано в судове засідання для надання пояснень ОСОБА_9, АДРЕСА_4, адреса роботи: вул. С.Будного, 34, вк. 134, м. Тернопіль.

23 січня 2017 року на адресу господарського суду Тернопільської області від ФОП ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення (вх. № 4217) від 22 січня 2017 року щодо перевезення по маршруту Чайки- Комсомольськ.

23 січня 2017 року на адресу господарського суду Тернопільської області від ТОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" надійшло клопотання (вх. № 4277) від 23.01.2017 року про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копія службової записки, яка містить інформацію про обставини втрати частини вантажу.

23 січня 2017 року в судове засідання ОСОБА_9 для надання пояснень не прибув. Разом з тим, в судове засідання прибувала ОСОБА_10П./мати/. Зазначила про те, що останній перебуває на лікарняному, в підтвердження надала суду довідку медичного закладу про стан здоров'я.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі із підстав зазначених у позовній заяві. Разом з тим, просив відкласти розгляд справи та викликати в судове засідання ОСОБА_11.

Ухвалою господарського суду від 23.01.2017р. розгляд справи відкладено на 03.02. 2017 р. на 11 год. 00 хв.; повторно, в порядку ст. 30 ГПК України викликано в судове засідання для надання пояснень ОСОБА_9, АДРЕСА_4.

03.02.2017р. на адресу господарського суду Тернопільської області від позивача по справі ТОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" надійшло клопотання про призначення автотранспортної (транспортно-трасологічної) експертизи в порядку ст..41 ГПК України.

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін розяснено права та обовязки сторін, передбачені ст.ст.22, 81-1 ГПК України та третій особі розяснено права третіх осіб, передбачені ст..27 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

26.09.2016р. між замовником ТОВ " ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" та перевізником ТОВ «Роялті Логістик» була підписана Заявка-Договір на перевезення вантажів № DD/КІ/FТ-27-09-2015, з якої вбачається, що дата та час завантаження товару 26.09.2016р. о 18-00 год. Київ, ОСОБА_12, 1А; адреса пункту розвантаження товару: Комсомольськ (Еристово), дата та час розвантаження 27.09.2016р. об 11 год. 00 хв.; транспортний засіб державний: ДАФ ВО5573АМ; прізвище водія ОСОБА_9.

Підписуючи дану заявку, Перевізник погоджується з наступними особливими умовами перевезення:

1. Нормативний простій під завантаженням та розвантаженням складає 12 годин.

2. Неустойка за запізнення під завантаження/розвантаження складає 100 грн. за кожну почату годину.

3. Неустойка за понаднормовий простій одного автомобіля складає 100 грн. за кожну годину простою.

Перевізник несе відповідальність за повну або часткову втрату, недостачу або пошкодження вантажу, що відбулося в проміжку часу між прийняттям вантажу для перевезення і його здачею вантажоодержувачу у розмірі вартості втраченого /знищеного/ або пошкодженого вантажу відповідно до вантажосупровідних документів та іншу відповідальність, передбачену законодавством.

26.09.2016р. між ТОВ «Роялті Логістик» та перевізником СПД ФО ОСОБА_4 було укладено Договір-заявку № 1012049 на виконання перевезення.

Як вбачається з товарно-транспортних накладних №№ 000114201, 000113961, 000113963, автомобільним перевізником є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КАТ ОСОБА_3 Україна», замовником є ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ», вантажовідправником є ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ», 03022, м.Київ, вул..Васильківська, 34, вантажоодержувачем є ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ», Полтавська обл.., Комсомольський район, Село Колхозна Гора, Волошинська вул.,1; водій ОСОБА_9

Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача в судовому засіданні, вантаж був завантажений на наданий відповідачем автомобіль, який був опломбований, номери пломби №№ 0003744, 0003178.

27.09.2016р. автомобіль прибув на місце розвантаження без пломб, частинна вантажу була відсутня в кількості семи місць вантажу, а саме:

1. 1 місце № 3416311 із запчастинами CATERPILLAR (ТТН № 000113961);

2. 2 місця № 3260109 та № 3419464 із запчастинами CATERPILLAR (ТТН № 000113963);

3. 4 місця автомобільні шини, придбані в ТОВ «Таєрс-Асістанс».

Вартість вантажу, який було втрачено, становить 113 628,00 грн.

28.09.2016р.Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" на адресу ТОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" була надіслана Претензія про відшкодування збитків відповідно до рахунку-фактури від 28.09.2016р. та рахунку-фактури № ТА-0011912 в сумі 113 628,00 грн.

Платіжними дорученнями № 3888 від 30.09.3016р., № 4431 від 02.11.2016р., № 4818 від 30.11.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КАТ ОСОБА_3 Україна» сплатило на рахунок ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" 113 628,00 грн.

06.10.2016р. ТОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" надіслало на адресу ТОВ «Роялті Логістик» Вимогу за вих..№ 361 про сплату (відшкодування) збитків (часткової втрати вантажу) в сумі 113 628,00 грн.

Не відшкодування ТОВ «Роялті Логістик» збитків, заподіяних частковою втратою вантажу в сумі 113 628,00 грн. послужило підставою для звернення ТОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" з позовом до господарського суду за захистом своїх прав та інтересів.

Розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" про призначення автотранспортної (транспортно-трасологічної) експертизи в порядку ст..41 ГПК України, господарський суд вважає подане клопотання таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ст..41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

У відповідності до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

В клопотанні про про призначення автотранспортної (транспортно-трасологічної) експертизи ТОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" ставить наступні питання для дослідження експертом:

а/ яка відстань між місцем завантаження с.Чайка Київської області (вул..Антонова, 1-А) та місцем розвантаження с.Колхозна Гора, Полтавської області (вул..Волошинська, 1) автомобіля НОМЕР_2;

б/ яка звичайна швидкість для автомобіля ДАФ реєстр. № НОМЕР_3 для проїзду відстані між с.Чайка Київської області (вул..Антонова, 1-А) та місцем розвантаження с.Колхозна Гора, Полтавської області (вул..Волошинська, 1);

в/ яка обставина (зупинка, поломка та ін..) могла бути причиною того, що спірний автомобіль ДАФ реєстр. № НОМЕР_3 подолав відстань між с.Чайка Київської області (вул..Антонова, 1-А) та місцем розвантаження с.Колхозна Гора, Полтавської області (вул..Волошинська, 1) за час з 22 год. 12 хв. До 11 год. 10 хв.;

г/ який проміжок часу необхідний для проїзду автомобіля ДАФ реєстр. № НОМЕР_3 для проїзду відстані між с.Чайка Київської області (вул..Антонова, 1-А) та місцем розвантаження с.Колхозна Гора, Полтавської області (вул..Волошинська, 1).

Предметом даного спору є відшкодування вартості втраченого вантажу та позивач повинен довести протиправну поведінку, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, вину.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що сторонами подано достатньо доказів в обгрунтування своїх заявлених вимог та поданих заперечень, яким суд надасть відповідну правову оцінку, відтак вважає клопотання позивача про призначення судової експертизи безпідставним та таким, що призведе до затягування спору по суті.

Дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив:

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч.1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст.908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За умовами ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень третьої особи ОСОБА_4, ОСОБА_4 займається підприємницькою діяльністю, а саме, перевезенням вантажів.

26.09.2016р. здійснювалось перевезення вантажу по маршруту Чайки-Комсомольськ автомобілем НОМЕР_4, водієм ОСОБА_9, який працює в СПД ФО ОСОБА_4

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 000114201 найменування вантажу: Автозапчастини за №№ 43005, 43004, 43003, 43002, 43001; відповідно до товарно-транспортної накладної № 000113961 найменування вантажу: Автозапчастини за №№ 3243137, 3260101, 3416311, 3416357, 3416372, 952353, 953737; відповідно до товарно-транспортної накладної № 000113963 найменування вантажу: Автозапчастини за №№ 3189049, 3260109, 3285718, 3285728, 3285842, 3285844, 3285846, 3285856, 3285865, 3285885, 3285906, 3285917, 3415671, 3415675, 3419364, 3419375, 3419426, 3419450, 3479037, 3479181, 953102, 953103, 953119, 953120, 954669.

При прибутті транспортного засобу було виявлено, що автомобіль прибув на місце розвантаження без пломб, за твердженням позивача частина вантажу була відсутня в кількості семи місць вантажу, а саме:

1. 1 місце № 3416311 із запчастинами CATERPILLAR (ТТН № 000113961);

2. 2 місця № 3260109 та № 3419464 із запчастинами CATERPILLAR (ТТН № 000113963);

3. 4 місця автомобільні шини, придбані в ТОВ «Таєрс-Асістанс». / В товарно-транспортній накладній № 000114201 зазначено: немає 4-х місць/.

Розділом 15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні врегульовано порядок складання актів. Так, у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за формою, що наведена в додатку 4. Перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті, зокрема обставини (пошкодження упаковки, вантажу), які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін. Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними. Жодна із сторін не має права відмовитись від підписання акта. У разі незгоди зі змістом акта кожна із сторін має право викласти в ньому свою думку в рядку "Особливі відмітки" і засвідчити її підписом. При відмові від складання акта або від внесення записів у товарно-транспортну накладну у випадках недостачі, псування або ушкодження вантажу акт складається за участю представника незацікавленої сторони. Для засвідчення складання акта на вільному місці зворотного боку товарно-транспортної накладної записується дата складання і про що складений акт (наприклад: "Про недостачу місць", "Про порушення пломби" та ін.).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема письмових пояснень ТОВ ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" /вх..№ 21457 від 13.12.2016р./, Акт про втрату вантажу /багажу/ між вантажоотримувачем та автомобільним перевізником не складався, а нестача вантажу зазначалась /відмічалась/ в товарно-транспортних накладних ТТН № 000114201, ТТН № 000113961, ТТН № 000113963.

17.01.2017р. на адресу господарського суду Тернопільської області від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ", м. Київ надійшло клопотання вих..№ 120117 від 12.01.2017р. про долучення до матеріалів справи доказів, а саме:

1. Службову записку комірника ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" ОСОБА_13 про нестачу вантажних місць, складену 12.01.2017р.;

2. Службову записку завідуючого складом ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" ОСОБА_14 про нестачу вантажних місць, складену 12.01.2017р.;

3. Акт № 1 по ТТН 000113961 від 26.09.2016р. /дата складання 27 вересня 2016р./ про відсутність одного вантажного місця /акт підписано завідуючим складом ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" ОСОБА_14 та комірником ОСОБА_13;

4. Акт № 2 по ТТН 000113963 від 26.09.2016р. /дата складання 27 вересня 2016р./ про відсутність двох вантажних місць /акт підписано завідуючим складом ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" ОСОБА_14 та комірником ОСОБА_13;

5. Акт № 3 по ТТН 000114201 від 26.09.2016р. /дата складання 27 вересня 2016р./ про відсутність чотирьох вантажних місць /акт підписано завідуючим складом ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" ОСОБА_14 та комірником ОСОБА_13

На запитання суду представник позивача в судовому засіданні пояснив, що зазначені акти про відсутність вантажу, надані ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ", були складені після порушення провадження у даній справі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, письмових пояснень ТОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" щодо кількості та вартості вантажу, до зазначених пояснень позивачем долучено Рахунок-фактура № KVZРО145660 від 28.09.2016р., надісланий ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" на адресу ТОВ ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" на загальну суму 113 628,00 грн., а саме із зазначенням артикулу, найменування товару, одиниці виміру, кількості, ціни:

1. Артикул DР0000283, Найменування: Автошина 245/70 R165 113/110S BF Goodrich All Terrain Т/А КО2 НОМЕР_5, кількість 4 шт., сума без ПДВ 11900,00 грн.;

2. Артикул 4689310, найменування: ущільнення кільцеве НОМЕР_6; кількість 12 шт., сума без ПДВ 5 400,00 грн.;

3. Артикул 1530874, найменування: муфта патрубка НОМЕР_7; кількість 1 шт., сума без ПДВ 1 640,00 грн.;

4. Артикул 3Р0422, найменування: муфта патрубка НОМЕР_7; кількість 2 шт., сума без ПДВ 6 200,00 грн.;

5. Артикул 1552860, найменування: муфта патрубка НОМЕР_8; кількість 1 шт., сума без ПДВ 1 400,00 грн.;

6. Артикул 8L4282, найменування: маточина НОМЕР_9; кількість 1 шт., сума без ПДВ 650,00 грн.;

7. Артикул 4N6404, найменування: кільце НОМЕР_10; кількість 1 шт., сума без ПДВ 120,00 грн.;

8. Артикул 7W5836, найменування: болт НОМЕР_11; кількість 1 шт., сума без ПДВ 850,00 грн.;

9. Артикул 7Е6011, найменування: підйомний механізм НОМЕР_12; кількість 7 шт., сума без ПДВ 31 780,00 грн.;

10. Артикул 8Н9789, найменування: підшипник кульковий НОМЕР_13; кількість 5 шт., сума без ПДВ 2 650,00 грн.;

11. Артикул 4944975, найменування: хомут НОМЕР_10; кількість 2 шт., сума без ПДВ 14 200,00 грн.;

12. Артикул 1303212, найменування: фільтр масляний НОМЕР_14; кількість 6 шт., сума без ПДВ 6 900,00 грн.;

13. Артикул 1893063, найменування: фіксатор НОМЕР_10; кількість 1 шт., сума без ПДВ 10 300,00 грн.;

14. Артикул 5F6222, найменування: ущільнення НОМЕР_6; кількість 5 шт., сума без ПДВ 700,00 грн.

Надані ж позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог товаро-транспортні накладні ТТН № 000114201, ТТН № 000113961, ТТН № 000113963 не містять найменування, ціни товару, інших відомостей щодо вантажу; відомості щодо найменування та опису товару, зазначені в Рахунку-фактурі № KVZРО145660 від 28.09.2016р., - в зазначених товаро-транспортних накладних відсутні.

Статтею 924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

За ч. 2 ст. 308 ГК України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення та за ч. 3 ст. 314 ГК України у відповідному розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

До складу збитків, як зазначено у частині 1 ст.225 ГК України, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

У частині 2 статті 224 ГК України зазначено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З огляду на положення статті 22 ЦК України та статті 224 ГК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (Постанова Верховного Суду України від 04.07.2011р. справа №42/78-10).

Відтак, вимоги про стягнення збитків можуть бути задоволені лише у випадку, якщо позивач доведе кожний з елементів складу правопорушення. Недоведення хоч би одного із них виключає можливість задоволення вимоги про стягнення збитків.

Згідно зі статтею 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Вантаж - всі предмети з моменту прийняття для перевезень до здачі одержувачу вантажу (Розділ 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. N 363).

Як вбачається з товарно-транспортних накладних 000113961 від 26.09.2016р., 000113963 від 26.09.2016р., 000114201 від 26.09.2016р., зазначені документи не містять повного найменування вантажу /зазначено лише номери автозапчастин/, не зазначено загальної суми вантажу, супровідних документів на вантаж, тощо.

Як вбачається з письмових пояснень та пояснень в судовому засіданні водія ОСОБА_9, завантаження відбувалось в с.Чайки Київської області. Коли почалося завантаження, водія покликали в бухгалтерію для оформлення документів, тобто при завантаженні водій присутній не був та товар по кількості не приймав. Коли водій повернувся з бухгалтерії до машини, вона вже була завантажена, після чого машину опломбували, водій виїхав з території та поїхав по маршруту.

Відповідно до пояснень водія ОСОБА_9, по дорозі він не зупинявся; коли прибув в пункт вивантаження, охорона впустила на територію та взяли номери товарно-транспортних накладних. Оскільки перед машиною водія здійснювалось вивантаження з іншого транспортного засобу, ОСОБА_9 сказали, щоб йшов відпочивати. Через деякий час водію сказали підїзджати до рампи, попросили відїхати вперед, щоб відкрилися задні двері. Кладовщик підійшов, сказав зняти пломбу і відкрити двері, що водій і зробив. При вивантаженні були виявлені недоліки по завантаженні машини, а також бракувало номерів товару. Водію підписали товаротранспортні накладні, кладовщик сказав водію що до нього претензій немає. Водій ОСОБА_9 виїхав з території і поїхав на інше замовлення. По дорозі до м.Києва до водія позвонила жінка з ОСОБА_12 та сказала, що бракує товару та після того більше ніхто не звонив. Як вбачається з пояснень водія ОСОБА_9, ніякого товару він не брав, все що було завантажено, то і було вивантажено.

Відповідно до статті 158 Статуту автомобільного транспорту, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР № 401 від 27.06.1969р., обставини, що можуть служити підставою для матеріальної відповідальності автотранспортних підприємств або організацій, вантажовідправників, вантажоодержувачів при автомобільних перевезеннях, стверджуються записами в товарно-транспортних документах, а в разі розбіжності між автотранспортним підприємством або організацією і вантажовідправником (вантажоодержувачем) - актами встановленої форми.

Згідно п.15.1. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р., у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за формою, що наведена в додатку 4.

У п.15.2. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, встановлено, що перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті такі обставини: а) невідповідність між найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній; б) порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері; в) простій автомобіля у пунктах вантаження і розвантаження понад встановлені норми часу; г) інші обставини (пошкодження упаковки, вантажу), які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Відповідно до п.2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Наприклад, чинним законодавством, що регулює відносини за договором перевезення вантажу, встановлено перелік документів-доказів, які є підставою для покладення на перевізника відповідальності за втрату, псування, пошкодження або недостачу вантажу. Отже, ніякі інші документи не можуть підтверджувати обставини, що є підставою для покладення на перевізника відповідальності за незбереження вантажу.

Отже, при розгляді даної справи судом встановлено, що товаро-транспортні накладні №№ 000113961 від 26.09.2016р., 000113963 від 26.09.2016р., 000114201 від 26.09.2016р. не містять жодних відомостей про перелік, найменування вантажу та його вартість, а відтак твердження позивача, що частина вантажу при вивантаженні була втрачена, не підтверджене належними та допустимими доказами, беручи до уваги те, що відповідно до статті 158 Статуту автомобільного транспорту, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР N 401 від 27.06.69 та з урахуванням положень п.15.2. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, обставини, що можуть служити підставою для матеріальної відповідальності автотранспортних підприємств або організацій, вантажовідправників, вантажоодержувачів при автомобільних перевезеннях, стверджуються записами в товарно-транспортних документах, а в разі розбіжності між автотранспортним підприємством або організацією і вантажовідправником (вантажоодержувачем) - актами встановленої форми.

Однак, як встановлено при розгляді справи, акт про втрату вантажу між перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) не складався; інших супровідних документів на перевезення вантажу сторони не підписували. Крім того, як вбачається з пояснень водія СПД ФО ОСОБА_4 ОСОБА_9, він не приймав участі при завантаженні товару; даний факт позивачем в судовому засіданні не спростовано належними та допустимими доказами.

Окрім того, враховуючи вищенаведене, в силу ч.2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, у зв'язку з втратою вантажу, позивачем також не доведено, оскільки наведений перелік /найменування, кількість, ціна/ вантажу у виставленому позивачу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" Рахунку-фактурі № KVZРО145660 від 28.09.2016р. на суму 113 628,00 грн. не відповідає даним щодо поставленого вантажу в товаро-транспортних накладних №№ 000113961 від 26.09.2016р., 000113963 від 26.09.2016р., 000114201 від 26.09.2016р.

Отже, дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна" про відшкодування вартості втраченого вантажу в сумі 113 628,00 грн. за необгрунтованістю.

В порядку ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові судовий збір покладається на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання 02 березня 2017 року) через місцевий господарський суд.

Суддя А.М. Сидорук