РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017Справа №910/22697/16

За позовом Державного підприємства "Сарненське лісове господарство"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики"

про стягнення 118 685,90 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача - Поліщук С.О., за довіреністю;

від відповідача - Ситайло Н.В., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державного підприємства "Сарненське лісове господарство" до Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" про стягнення 118 685,90 грн. безпідставно зарахованих коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.12.2012 між сторонами був укладений договір про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах №2209/1073-2012 за умовами якого відповідач зобов'язався за плату і за рахунок позивача виконати або організовувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажу. 11-16 серпня 2016 року позивач отримав лист відповідача № ЦТЛ-10/2250 від 10.08.2016, №ЦТЛ-10/2285 від 15.08.2016 в якому повідомлено про коригування платежів та віднесення на рахунок позивача додаткових зборів та платежів, пов'язаних із затриманням вагонів на загальну суму 118 685,90 грн. Позивачем було надіслано листи - заперечення №732 від 11.08.2016 та №744 від 18.08.2016. Проте 19.08.2016 відповідачем в порушення умов договору, без згоди позивача, було проведено коригування та знято з особового рахунку позивача кошти в сумі 118 685,90 грн. Всупереч ст. 338 Митного кодексу України та тієї обставини, що вагони відпущені і порушень не знайдено, відповідачем нараховано та стягнуто у безспірному порядку з особового рахунка розмір витрат, пов'язаних з затримкою вагонів для митного огляду в розмірі 118 685,90 грн., що є неправомірним, а списана сума підлягає поверненню.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечував повністю з підстав, що ПАТ «Укрзалізниця» надано послуги, які підтверджуються належними, законодавчо та у договорі передбаченими документами, керуючись умовами транспортного законодавства та договору, ПАТ «Укрзалізниця» в особі філії «ЦТЛ» правомірно нараховано та на виконання підпункту 3.4.5 Договору відображено на особовому рахунку ДП «Сарненське лісове господарство» суму додаткових зборів у розмірі 118 685,90 грн. Також, відповідач зазначив, що ним у відповідності до умов договору було надіслано позивачу коригування №8 до акта наданих послуг №5 від 31.05.2016 від 31.08.2016 та коригування №8 до акта наданих послуг №6 від 30.06.2016 від 31.08.2016, яке отримано позивачем та підписано без зауважень, щодо нарахованих платежів у розмірі 118 685,90 грн. Сума узгоджених нарахованих платежів зазначених вище складає 118 685,90 грн., що відповідає заявленій сумі у позовній заяві.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012 між Державним підприємством "Сарненське лісове господарство" (замовник, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії "Центр транспортної логістики" (виконавець, відповідач) було укладено договір про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних на піввагонах №2209/1073-2012 (далі - Договір).

01.12.2015 між сторонами укладено додаткову угоду №4, відповідно до якої договір викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець зобов'язується за плату і за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у власних напіввагонах.

Згідно з п. 9.1 Договору він набирає чинності з дати підписання та діє до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків за надані послуги, пов'язані з перевезенням вантажів - до повного здійснення розрахунків.

Відповідно до п.п 1, 2 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з п. 2 ст. 220 Митного кодексу України з метою запобігання порушенню розкладу руху поїздів митний контроль може здійснюватися поза пунктами пропуску через державний кордон або в місцях, визначених керівником органу доходів і зборів за погодженням з керівниками залізничної станції та органу охорони державного кордону України.

На шляху прямування до станції призначення на вимогу митних органів було затримані вагони №96392329, 96398276, 322623667, №96290325, 32261752, 96392303, 67161224, 68772771, 68569102, відправником яких є ДП "Сарненський лісгосп".

Відповідач листами №ЦТЛ-10/2250 від 10.08.2016 року та №ЦТЛ- 10/2285 від 15.08.2016 року повідомив ДП "Сарненський лісгосп" про проведення коригування платежів та віднесення на рахунок позивача додаткових зборів та платежів, пов'язаних із затриманням вагонів на загальну суму 118 685,90 грн.

Листами-запереченнями №732 від 11.08.16 року та №744 від 18.08.2016 року ДП "Сарненський лісгосп" повідомив відповідача про те, що не погоджується з проведеними коригуваннями платежів та заперечує щодо списання коштів, оскільки це суперечить умовам договору.

Спір виник в зв'язку з тим, що на думку позивача відповідачем в порушення умов договору неправомірно списано з рахунку позивача кошти в розмірі 118 685,90 грн.

Суд дійшов, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2.2.5 Договору замовник зобов'язаний здійснювати попередню оплату за послуги, пов'язані з організацією перевезень вантажів, що замовлені замовником, шляхом перерахування коштів, що відповідають обсягу замовлених (з урахуванням режиму роботи банківських установ, але не менше ніж середньодобове нарахування протягом 3 діб, що склалося за поточний місяць) на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання виконавця та забезпечувати своєчасне надходження коштів на зазначений рахунок виконавця.

Згідно з п. 3.4.6 Договору виписки з особового рахунку відображають облік коштів, перерахованих замовником на виконання цього договору, та коштів, витрачених замовником на послуги з організації перевезень вантажів, наданих виконавцем. При цьому у виписці відображаються дати утворення та розміри заборгованості, пеня.

Відповідно до умов Договору та п. 2.5. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 Державним підприємством "Сарненське лісове господарство" було здійснено попередню оплату за перевезення вантажів "колоди із сосни" у вагонах №96392329, 96398276, 322623667, №96290325, 32261752, 96392303, 67161224, 68772771, 6856910. Будь-які додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажу у вказаних вагонах, ДП "Сарненський лісгосп" не замовлялись. Зворотного матеріали справи не містять.

Виписка з особового рахунку позивача станом на 19.08.2016 свідчить, що відповідачем з рахунку позивача по договору було списано кошти в сумі 118 685,90 грн.

Відповідно до п. 1.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 передбачено, що з відправника стягуються лише платежі та збори, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з вантажами під час перевезення з вини відправника.

Згідно з п. 2.10. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерством транспорту України №644 від 21.11.2000, усі спірні питання з розрахунків за перевезення вантажів і додаткових послуг платники регулюють безпосередньо з станціями, які нараховували платежі, і розрахунковими підрозділами, що провадили розрахунки. У разі недосягнення домовленості спірні питання вирішуються в претензійно-позовному порядку.

Із заявок та листів Закарпатської митниці ДФС України вбачається, що затримання вагонів здійснювалось на підставі п. 5 ст.338 Митного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України №467 від 23.05.2012 року "Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України".

Таким чином, вагони №96392329, 96398276, 322623667, №96290325, 32261752, 96392303, 67161224, 68772771, 68569102 були затримані не з вини відправника, а за ініціативи Закарпатської митниці ДФС.

Відповідно до п. 5 ст.338 Митного кодексу України передбачено, що огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів.

З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов'язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою.

В п.8.3.4. Актів про проведення огляду (переогляду) товарів у вказаних вагонах зазначено, що вантаж відповідає товаро-супровідним документам та митним деклараціям, що свідчить про законність переміщення вантажу ДП "Сарненський лісгосп" через митний кордон України. Тобто вагони відпущенні та можуть слідувати до станції призначення, у зв'язку з чим відповідачем було нараховано додаткові збори (плата за простій вагонів, за зберігання вантажів, маневрові роботи, повідомлення).

Будь-яких порушень при переміщенні товарів у вказаних вагонах Закарпатською митницею ДФС України не виявлено.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 N 334 та Зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за N 567/6855 «акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності».

Однією з таких підстав, як зазначено в п.3 Правил є "затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил», про що і зазначено у доданих Відповідачем актах загальної форми.

Відтак, висновки відповідача щодо списання додаткових зборів на підставі договору спростовуються викладеним.

Також, судом встановлено, що Державне підприємство "Сарненське лісове господарство" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС України про визнання протиправними дій щодо затримання вищевказаних вагонів.

31 жовтня 2016 року Рівненським окружним адміністративним судом задоволено позов Державного підприємства "Сарненське лісове господарство" та визнано протиправними дії Закарпатської митниці ДФС України щодо безпідставного затримання вагонів №96398078, №32262347, №96398979, №32264426, №96392329, №96398276, №32263667. №68772771. №68569102, №96392303, №67161224, №96290325, №32261752 Державного підприємства "Сарненське лісове господарство", що слідували через зону діяльності Закарпатської митниці.

Відтак, підстави для стягнення з Державного підприємства "Сарненське лісове господарство" витрат, пов'язаних із затримкою вищевказаних вагонів, відсутні, оскільки вказане затримання було здійснено не з вини відправника.

Згідно ст. 62 Статуту залізниць України порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством. Належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Згідно з п. 2.3. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерством транспорту України № 644 від 21.11.2000, розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника.

Відповідно до п. 2.5. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерством транспорту України № 644 від 21.11.2000, платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Щодо обов'язків сторін за Договором слід зазначити, що відповідно до п. 2.2.5 Договору передбачено, що замовник зобов'язаний здійснювати попередню оплату за послуги, пов'язані з організацією перевезень вантажів, що замовлені замовником, шляхом перерахування коштів, що відповідають обсягу замовлених послуг (з урахуванням режиму роботи банківських установ, але не менше ніж середньодобове нарахування протягом 3 діб, що склалося за поточний місяць) на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання виконавця та забезпечувати своєчасне надходження коштів на зазначений рахунок виконавця.

Згідно з п. 2.2.7 договору замовник зобов'язаний проводити оплату за надані послуги, пов'язані з організацією перевезень вантажів, та інші додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, які замовлені замовником, відповідно до розділу 3 договору.

Відповідно до п. 3.4.5 договору виконавець відображає в особовому рахунку використання замовником коштів для оплати послуг, пов'язаних з організацією перевезень вантажів, що замовлені замовником та щодобово протягом періоду надання послуг надає замовнику в електронному вигляді переліки перевізних документів.

Відтак, і в договорі і в нормативних актах передбачено, що замовник оплачує лише замовлені послуги.

Умовами договору не передбачена можливість безспірного списання відповідачем з особового рахунку позивача будь-яких коштів.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, не зважаючи на заперечення ДП "Сарненський лісгосп", філією "Центр транспортної логістики" ПАТ "Укрзалізниця" без згоди ДП "Сарненський лісгосп" у безспірному порядку було стягнуто з особового рахунка підприємства кошти у розмірі 118 685,90 грн. за рахунок коштів, що були перераховані ДП "Сарненський лісгосп" у якості попередньої оплати за послуги, пов'язані з організацією перевезень вантажів, що були замовлені ДП "Сарненський лісгосп" та відповідають обсягу замовлених послуг (виписка з особового рахунку ДП "Сарненський лісгосп" станом на 19.08.2016 року).

Вказаний порядок стягнення коштів не передбачено чинним законодавством України та суперечить п. 2.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та нормам Господарського процесуального кодексу України.

При розгляді справи по суті судом також встановлено, що коригування №8 до акту наданих послуг №5 від 31.05.2016 від 31.08.2016 та коригування №8 до акту наданих послуг №6 від 30.06.2016 від 31.08.2016, в яких відображено вартість послуг регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на загальну суму 118 685,90 грн., підписано ДП «Сарненське лісове господарство» без зауважень.

Разом з тим, суд вказує, що коригування до актів виконаних робіт було підписано 31.08.2016, тобто після списання Відповідачем коштів з особового рахунку ДП "Сарненський лісгосп" (19.08.2016), у зв'язку з цим вказані коригування не можна розцінювати як згоду на списання коштів, оскільки кошти були списані раніше, аніж підписання коригування до актів наданих послуг.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 118 685,90 грн. коштів, безпідставно списаних на підставі договору, умови якого не передбачають безспірного списання.

Таким чином, позовні вимоги Державного підприємства "Сарненське лісове господарство" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Державного підприємства "Сарненське лісове господарство" (34500, Рівненська область, с. Сарни, Сарненський район, вул. Гоголя, буд. 34, ) 118 685 (сто вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п'ять) грн. 90 коп. безпідставно списаних коштів, 1 780 (одну тисячу сімсот вісімдесят) грн. 29 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.03.2017

Суддя І.І.Борисенко