ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" лютого 2017 р.Справа № 916/1157/15-г

Розглядається заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Мірс" (вх. суду № 2-867/17), про зміну способу та порядку виконання Рішення суду від 12.05.2015 року та Постанови Вищого господарського суду України від 23.12.2015 року по справі № 916/1157/15-г :

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Мірс" (Стягувач)

Відповідач: Одеська міська рада (Боржник)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_1

2) Департамент комунальної власності Одеської міської ради

Про: розірвання договору оренди земельної ділянки

Представники:

від позивача (стягувча): Іванченко О.В. - довіреність

від відповідача (боржника): Асташенкова О.І. - довіреність

від третьої особи 1: не з`явився

від третьої особи 2: Польщина Т.Л. - довіреність

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.05.2015 року по справі № 916/1157/15-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Мірс" до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки позов задоволено повністю.

07.07.2015 року Постановою Одеського апеляційного господарського суду вказане Рішення скасовано.

23.12.2015 року Постановою Вищого господарського суду України скасовано вказану Постанову ОАГС, а Рішення від 12.05.2015 року залишено без змін.

05.01.2016 року господарський суд Одеської області видав відповідні накази на виконання Рішення суду від 12.05.2015 року та Постанови ВГСУ від 23.12.2015 року.

11.05.2016 року Постановою Верховного суду України Постанову Вищого господарського суду України від 23.12.2015 року залишено без змін.

14.02.2017 року, через канцелярію, суд отримав заяву позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Заявник просить суд змінити спосіб виконання судового рішення Господарського суду Одеської області від 12.05.2015 року та Постанови Вищого господарського суду України від 23.12.2015 року по справі № 916/1157/15-г, шляхом стягнення з місцевого бюджету міста Одеси на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІРС» витрат на оплату судового збору у розмірі 1461,60 грн. та 1218,00 грн.

Заява мотивована тим, що за відсутності рахунків Одеської міської ради у банках та інших фінансових установах України вищевказані кошти слід стягнути саме за рахунок місцевого бюджету міста Одеси.

Боржник (Одеська міська рада) у відзиві, просить суд у задоволені заяви відмовити, посилаючись на те, що заявник не є стороною виконавчого провадження та заміна боржника по справі - ОМР на Управління державної казначейської служби в Україні у м. Одесі Одеської області є протиправною.

Перш за все, суд звертає увагу на хибність заперечень боржника про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Мірс" не є стороною виконавчого провадження по справі №916/1157/15-г, оскільки виконавчий документ повернуто за постановою державного виконавця.

Згідно ч. 1, 2 ст. 15 Закону України „Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Таким чином, стягувач та боржник є сторонами виконавчого провадження з моменту видачі судом виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження.

Однак, суд вважає, що у задоволенні заяви стягувача про зміну способу та порядку виконання судового рішення слід відмовити, виходи з наступного:

Частиною першою та другою статті 121 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Згідно пункт 7.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9: „Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном."

Отже, суд враховує, що Одеська міська рада не є розпорядником та одержувачем бюджетних коштів та не містить відкритих рахунків в Управлінні державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області та банківських установах, що підтверджується державним виконавцем при здійсненні виконавчих дій по виконанню вищевказаних наказів господарського суду Одеської області у справі № 916/1157/15-г на підставі листа Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області.

Проте, фактично, заявник просить суд змінити боржника у справі № 916/1157/15-г, замінивши Одеську міську раду (код ЄДРПОУ - 26597691) на Управління державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області.

Суд звертає увагу стягувача, що Одеська міська рада та Управління державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області - це різні юридичні особи. Діючі положення ГПК України не передбачають зміни способу та порядку виконання рішення суду шляхом заміни однієї юридичної особи - сторони по справі, на іншу юридичну особу, яка не була стороною при розгляді справи.

З огляду на викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Мірс" (вх. суду № 2-867/17), про зміну способу та порядку виконання Рішення суду від 12.05.2015 року та Постанови Вищого господарського суду України від 23.12.2015 року по справі № 916/1157/15-г - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Мірс" (вх. суду № 2-867/17) про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 12.05.2015 року та Постанови Вищого господарського суду України від 23.12.2015 року по справі № 916/1157/15-г - відмовити.

Суддя О.А. Демешин