КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2017 р. Справа№ 910/12078/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Гладченко Д.В. за довіреністю від 01.06.2016;

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокіл"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016

у справі №910/12078/16 (суддя І.І. Борисенко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокіл"

до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

про визнання поруки припиненою

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі №910/12078/16 в позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва, Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокіл" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокіл" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокіл" було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 01.03.2017.

У судове засідання 01.03.2017 з'явився представник відповідача. Представники позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомили.

Всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники позивача не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського Процесуального Кодексу України (далі - ГПК України), та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до кредитного договору №0073/07/6.10-Z від 07.12.2007 (далі - кредитний договір), укладеного між АКБ "Форум" (далі - Банк) та ОСОБА_3 (далі - Позичальник), Банк надає ОСОБА_3 кредит на споживчі цілі у сумі 70000,00 доларів США, строком до 06 грудня 2017 року за користування коштами встановлюється плата в розмірі 13,0 відсотків річних.

Пунктом 2.3. Кредитного договору передбачено, що Позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 584,00 доларів США.

30.09.2011 між Банком та ОСОБА_3 укладено додатковий договір №2 до кредитного договору №0073/07/6.10-Z від 07.12.2007, згідно умов якої сторони домовились провести інвентаризацію кредитної заборгованості Позичальника та змінено валюту зобов'язання з долара США на гривню за курсом міжбанківського валютного ринку України, шляхом проведення конвертації залишку заборгованості в сумі 56394,88 дол. США за курсом 8,015 за 1 долар США, що становитиме 452004,96 грн.

Вказаною додатковою угодою №2 до кредитного договору також змінено відсоткову ставку за користування кредитним коштами до 14,0 % річних та визначено, що кредитні кошти надаються строком по 06 грудня 2032 року.

Також, п.5 Додаткового договору №2 до Кредитного договору №0073/07/6.10-Z від 07.12.2007 передбачено викласти п.2.3 Кредитного договору в наступній редакції "Позичальник здійснює повернення основної заборгованості по кредиту частинами, протягом кожного місяця, починаючи з вересня 2012 року, в сумі не менше, ніж сума визначена в Додатку №1 до договору, що є невід'ємною частиною Договору на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та процентів…"

07 грудня 2007 року між позивачем - ТОВ "Сокіл" (поручитель) та відповідачем - АКБ "Форум" (кредитор) було укладено договір поруки (надалі - Договір поруки), за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_3 (боржником), зобов'язань за кредитним договором №0073/07/6.10-Z від 07.12.2007 у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти і розмірі 70000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 06 грудня 2017 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13 процентів річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором.

30 вересня 2011 позивачем та відповідачем підписаний додатковий договір №1 до Договору поруки від 07 грудня 2007 року, згідно якого сторони змінили пункт 1.1. договору поруки, виклавши його в наступній редакції:

"Поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_3 (боржник), зобов'язань за кредитним договором № 0073/07/6.10-Z від 07.12.2007 та всіма додатковими договорами (угодами) до нього, які укладені та можуть бути укладені в майбутньому між кредитором та боржником, у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 452 004,96 грн., з кінцевим терміном повернення 06.12.2032, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 14 процентів річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором."

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки, Поручитель зобов'язується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбаченів кредитним договором.

Згідно з п. 2.3 Договору поруки, кредитор зобов'язується письмово повідомити Поручителя про невиконання боржником своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 3.1 Договору поруки, у випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та цьому договору, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з пп. 3.3., 3.4. Договору поруки, кредитний договір є невід'ємною частиною даного договору. При внесенні змін у кредитний договір і його пролонгації, обставини, що з нього виникають, розповсюджуються на поручителя.

Відповідач, скориставшись правом вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, 17.04.2014 направив боржнику та поручителю вимогу №498/2400 щодо дострокового погашення заборгованості, в якій вимагав у 30-денний строк виконати зобов'язання щодо дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до частини 4 статті 179 ГК України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Позичальник порушив умови кредитного договору в частині повної та своєчасної сплати кредиту, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором.

Пунктом 3.2.2. кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позивальником своїх зобов'язань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язань.

Згідно з п. 5.3. кредитного договору, сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позивальником зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті процентів та інших зобов'язань, передбачених п.3.3 кредитного договору, є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені.

Судом встановлено, що 17.04.2014 відповідач звернувся до боржника та поручителя з вимогою № 498/2400 дострокового погашення заборгованості по кредиту, надавши 30-денний строк для виконання зобов'язань.

Оскільки позичальник та поручитель протягом 30 - денного строку з моменту отримання вимоги не виконали своїх зобов'язань за кредитним договором, Банк 27.10.2014 звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом про стягнення з ОСОБА_3 та ТОВ "Сокіл" кредитної заборгованості.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина 1).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина 2).

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (частина 3).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов'язання. Вказаною статтею передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з п. 4.1. договору поруки, сторони передбачили, що порука припиняється: з припиненням зобов'язань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно із ч. 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" № 1 від 24.11.2014 в п. 4.1.7. роз'яснено, що умова договору про дію поруки до повного виконання забезпеченого зобов'язання не може розглядатися як установлення строку дії поруки. У цьому випадку відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення, так і вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору).

Якщо основним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то строк пред'явлення кредитором вимоги до поручителя має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі. При цьому сама лише умова договору поруки про дію поруки до повного виконання позичальником та/або поручителем своїх зобов'язань за договором не може розглядатися судом як установлення строку дії поруки; термін має визначатися календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (наприклад, після закінчення певного строку, починаючи від дати виконання зобов'язання за кредитним договором).

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Аналогічна правова позиція щодо строку припинення поруки висловлена Верховним Судом України в постанові від 24.09.2014 № 6-106цс14, де зазначено:

- за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя;

- у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково;

- за умови пред'явлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання.

Отже, банк змінив строк виконання зобов'язання, вказавши у вимозі від 17.04.2014 №498/2400 виконати зобов'язання протягом 30 днів. Тобто, шестимісячний строк, встановлений ч. 4 статті 559 ЦК України починається після 30-денного терміну, тобто з 17.05.2014 р., і закінчується 17.11.2014.

Відповідач звернувся з позовом до боржника та поручителя 27.10.2014, отже, враховуючи наведене вище, ним не порушений строк, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Посилання позивача на те, що оскільки останній періодичний платіж за кредитним договором, укладеним між ПАТ "Банк Форум" та ОСОБА_3, було здійснено 21 березня 2013 року, а відтак шестимісячний строк в межах якого може бути пред'явлена вимога до поручителя про стягнення боргу за Кредитним договором слід рахувати саме з 21 березня 2013 року, судом визнається необґрунтованим в силу наступного.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як було зазначено раніше, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, що в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що у разі неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Кредитним договором та Цивільним кодексом України встановлено строк виконання основного зобов'язання - за умови належного та добросовісного виконання основного зобов'язання - по 06.12.2032; та встановлено право Банку (п. 3.2.2 Кредитного договору) в разі прострочення сплати чергового платежу за Кредитним договором встановити строк виконання основного зобов'язання - після спливу певного проміжку часу після відправлення вимоги на адресу Позичальника.

Банк скористався своїм правом на достроково стягнення суми заборгованості надіславши вимогу про дострокове виконання зобов'язань 17.04.2014, отже шестимісячний строк, встановлений ч. 4 статті 559 ЦК України починається після 30-денного терміну, тобто з 17.05.2014, і закінчується 17.11.2014.

Відтак, наявність прострочки по виконанню грошового зобов'язання за кредитом не зумовлює обов'язку Банку направити вимогу про дострокове стягнення заборгованості, та відповідно не встановлює нового строку виконання основного зобов'язання.

Посилання позивача на те, що порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців з моменту останнього платежу по кредиту (21.03.2013) визнається судом помилковим, та таким, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 559 ЦК України, якою передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі №910/12078/16.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокіл" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі №910/12078/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі №910/12078/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/12078/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко