ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Справа № 911/3608/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівБарицької Т.Л. Картере В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"
на ухвалу від та на постанову відГосподарського суду Київської області 26.12.2016 Київського апеляційного господарського суду 25.01.2017
у справі Господарського суду№ 911/3608/15 Київської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"
доПриватного акціонерного товариства "Сільпо рітейл"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Бриклейерз"
простягнення заборгованості

у судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача ОСОБА_4;
- відповідача - третьої особи ОСОБА_5; ОСОБА_6; повідомлений, але не з'явився;
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.12.2016 у справі № 911/3608/15 (колегія суддів у складі: Ярема В.А. - головуючий суддя, судді Колесник Р.М., Рябцева О.О.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 (колегія суддів у складі: Кропивна Л.В. - головуючий суддя, судді Андрієнко В.В., Смірнова Л.Г.), зупинено провадження у даній справі до вирішення Господарським судом міста Києва справи № 910/23291/16.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 26.12.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 у справі № 911/3608/15.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Приватне акціонерне товариство "Сільпо рітейл" надало відзив на касаційну скаргу, в якому з нею не погоджується та просить касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 26.12.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 у справі № 911/3608/15 залишити без змін.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм судами першої та апеляційної інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до Приватного акціонерного товариства "Сільпо рітейл" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 23 ВД від 31.05.2007 на підставі договору поруки № 23 ВД/П-01 від 10.09.2010.

Під час розгляду справи Приватне акціонерне товариство "Сільпо рітейл" подало клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду по суті Господарським судом міста Києва справи № 910/23291/16.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у даній справі, виходив із того, що дана справа є пов'язаною із справою № 910/23291/16, оскільки предметом позову Приватного акціонерного товариства "Сільпо рітейл" до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" у справі № 910/23291/16 є визнання недійсними договорів №№ 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 про внесення змін до договору поруки № 23 ВД/П-01 від 10.09.2010, на підставі якого заявлено даний позов; під час розгляду справи № 910/23291/16 буде надано правову оцінку додатковим угодам до договору поруки та встановлено наявність/відсутність зобов'язання у поручителя (відповідача у даній справі) щодо сплати заборгованості на підставі договору поруки; відтак, результати розгляду справи № 910/23291/16 впливають на оцінку доказів у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі (постанова пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведені вище обставини та мотиви, з яких виходив місцевий господарський суд при винесенні ухвали від 26.12.2016 у даній справі, та з якими погодився суд апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що місцевий господарський суд правильно застосував норму частини 1 ст. 79 ГПК України, з'ясував як пов'язана справа № 910/23291/16 із даною справою, та у межах наданих йому повноважень виніс законну ухвалу про зупинення провадження у справі.

Доводи Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", викладені в касаційній скарзі, не спростовують зроблених судами висновків. При цьому в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Таким чином, оскаржувані ухвала Господарського суду Київської області від 26.12.2016 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 у справі № 911/3608/15 відповідають вимогам чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для їх зміни або скасування.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 26.12.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 у справі № 911/3608/15 залишити без змін.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО

Судді Т.Л. БАРИЦЬКА

В.І. КАРТЕРЕ