РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017Справа №910/23307/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук»

До Казенного підприємства «Кіровгеологія»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна служба геології та надр України

про усунення перешкод у користуванні майном, виселення, вселення, зобов'язання вчинити дії

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Алдошина П.В., Фрідман О.О.

Від відповідача: Бродський Є.Ю.

Від третьої особи на стороні позивача: Гармашов Ю.С.

Від третьої особи на стороні відповідача: Шаповал С.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Казенного підприємства «Кіровгеологія» (далі - відповідач) про:

- усунення перешкод у користуванні позивачем нерухомим майном загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9, а саме: 254,6 кв.м на 6-му поверсі та 253,3 кв.м на 7-му поверсі Лабораторного корпусу Літ А1 (реєстровий номер будинку 14308279.1205. ЕАЛНСП), яке перебуває на балансі Казенного підприємства «Кіровгеологія», в тому числі, але не обмежуючись, надання можливості безперешкодного доступу (проходу, проїзду) до приміщень; надання можливості здійснення господарської діяльності в приміщеннях; надання можливості встановлення охорони приміщень, встановлення пропускного режиму в приміщеннях, здійснення інших дій, пов'язаних з виконанням Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 14.07.16. № 7472;

- виселення відповідача з нерухомого майна загальною площею 507,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9, а саме: 254,6 кв.м на 6-му поверсі та 253,3 кв.м на 7-му поверсі Лабораторного корпусу Літ А1 (реєстровий номер будинку 14308279.1205. ЕАЛНСП);

- вселення позивача у нерухоме майно загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9, а саме: 254,6 кв.м на 6-му поверсі та 253,3 кв.м на 7-му поверсі Лабораторного корпусу Літ А1 (реєстровий номер будинку 14308279.1205. ЕАЛНСП);

- зобов'язання відповідача підписати три екземпляри акту приймання-передачі нерухомого майна загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9 до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 14.07.16. № 7472, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.16. порушено провадження у справі № 910/23307/16, залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву, Державну службу геології та надр України, розгляд справи призначено на 17.01.17.

16.01.17. третьою особою на стороні позивача через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

За результатами судового засідання 17.01.17. судом відмовлено в задоволенні клопотань відповідача та третьої особи на стороні відповідача про залучення третіх осіб, в порядку ст. 38 ГПК України витребувано докази в задоволення клопотання позивача, поданого разом із позовною заявою, та відкладено розгляд справи на 31.01.17., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

30.01.17. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

31.01.17. третьою особою на стороні відповідача через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 31.01.17. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 07.02.17., про що учасники судового процесу були повідомлені під розписку та під протокол.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва було відмовлено в задоволенні клопотання позивача про об'єднання в одне провадження справи № 910/23307/16 та справи № 910/1138/17.

В судовому засіданні 07.02.17. відповідачем було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.17. розгляд справи було відкладено на 21.02.17.

16.02.17. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 21.02.17. позивачем було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 21.02.17. відповідачем було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 21.02.17. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 23.02.17., про що учасники судового процесу були повідомлені під розписку та під протокол.

Розглянувши в судовому засіданні 23.02.17. клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 910/23307/16 до вирішення іншої, пов'язаної з нею справи № 910/1138/17, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

В межах справи № 910/23307/16 позов пред'явлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук» до Казенного підприємства «Кіровгеологія» про: усунення перешкод у користуванні позивачем майном; виселення відповідача з нерухомого майна загальною площею 507,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9; вселення позивача у вказане нерухоме майно; зобов'язання відповідача підписати акти приймання-передачі майна, на підставі Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7472 від 14.07.16.

В межах справи № 910/1138/17 позов пред'явлено Казенним підприємством «Кіровгеологія» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук» про визнання недійсним Договору оренди № № 7472 від 14.07.16.

Відповідно до приписів ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю або у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Отже, пункт 1 вказаної норми передбачає право господарського суду визнати недійсним повністю чи в певній частині пов'язаний із предметом спору договір, який суперечить законодавству; тобто, мається на увазі ситуація, коли позовна вимога не полягає у визнанні договору недійсним, а лише ґрунтується на договорі, який суд може визнати недійсним в силу наведеної вимоги.

Таким чином, розглядаючи позовні вимоги, що випливають з договору

№ 7472 суд, у будь-якому випадку, має перевірити правомірність цього договору.

Обставини даної справи суд може встановити самостійно в межах її розгляду, оскільки суд в даній ситуації жодним чином не обмежений ні своєю юрисдикцією, ні предметом позову щодо збирання та оцінки доказів.

Крім того, із обставин даної справи не вбачається, що дана справа про усунення перешкод у користуванні майном, виселення, вселення, зобов'язання вчинити дії має бути розглянута тільки після завершення розгляду справи про визнання недійсним договору оренди № 7472.

Додатково суд відзначає, що після прийняття судового рішення у справі № 910/1138/17 Господарського суду міста Києва жодна із сторін не позбавлена права звернутись у даній справі з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, якщо певна обставина, встановлена вказаним рішенням суду матиме істотне значення для прийняття іншого рішення у даній справі, ніж те буде прийняте за наслідками розгляду спору по суті.

В судовому засіданні 23.02.17. позивачем підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 23.02.17. проти позову заперечував.

Третя особа на стороні позивача підтримала в судовому засіданні 23.02.17. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук».

Третя особа на стороні відповідача в судовому засіданні 23.02.17. проти позову заперечувала.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/23307/16.

В судовому засіданні 23.02.17. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.16. позивач звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву із заявою № 30-03-16/2 про намір взяти в оренду державне майно, що перебуває на балансі Казенного підприємства "Кіровгеологія" та розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 8/9.

Згідно приписів частини 2 та частини 3 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець, за умови відсутності заборони на передачу майна в оренду, у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном. Орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

01.04.16. Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву направило на адресу Державної служби геології та надр України листом № 30-04/3588 пакет документів "Про надання висновків щодо можливості передачі в оренду державного нерухомого майна" - нежитлового приміщення площею 507,9 кв.м (254,6 кв.м на 6-му та 244,2 кв.м на 7-му поверхах лабораторного корпусу, літера 1А) за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9, мета використання - розміщення суб'єкта господарювання, що здійснює проектні, проектно-вишукувальні, проектно-конструкторські роботи. Вказаний лист був отриманий Державною службою геології та надр України 07.04.16. вхідний № 6110/13/13-16.

Державна служба геології та надр України листом № 7439/13/13-16 від 19.04.16. направила на адресу Казенного підприємства "Кіровгеологія" запит щодо надання в термін до 21.04.16. пропозицій та економічного обґрунтування передачі в оренду державного майна.

Листом від 25.04.16. № 2/290 Казенне підприємства "Кіровгеологія" повідомило Державну службу геології та надр України, що вказане майно, не підпадає під критерії заборони до передачі в оренду відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не задіяне у процесі основного виробництва та його оренда не порушить цілісності майнового комплексу підприємства, не є предметом судового спору і податкової застави, вільне для оренди і не надано в оренду юридичним або фізичним особам. Крім того, відповідач запропонував довгострокову оренду від 10 років для розміщення офісних приміщень суб'єктів господарювання, які здійснюють проектні, проектно-вишукувальні, проектно-конструкторські роботи та розміщення стоянки для автомобілів.

Додатково суд відзначає, що матеріали справи містять довідку № 2/196 від 30.03.16. та лист № 2/274 від 20.04.16. на ім'я Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, в яких відповідач вказує на те, що на його балансі перебуває, крім іншого, такий об'єкт нерухомого майна як будівля лабораторного корпусу, рік забудови 1973, не є пам'яткою архітектури, за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9. Реєстровий № 14308279.1205.ЕАЛНСП 338, літера за тех. паспортом «Літ.1А». загальна площа 2446,5 кв.м. Кількість поверхів 7. Призначення об'єкту - лабораторний корпус, та пропонує передати в оренду строком на 15 років частину лабораторного корпусу на шостому поверсі «Літ.1А» площею 254,6 кв.м та частину лабораторного корпусу на сьомому поверсі «Літ.1А» площею 253,3 кв.м, вказуючи, що надає згоду на проведення конкурсу на право оренди зазначеного майна, та що на дату надання довідки майно вільне, не підпадає під критерії заборони до передачі в оренду відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не задіяне у процесі основного виробництва, не містить державної таємниці, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу підприємства.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" якщо орендодавець не одержав у встановлений термін висновків органу, уповноваженого управляти державним майном, дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, висновків органу Антимонопольного комітету України, укладення договору оренди вважається з цими органами погодженим.

Оскільки Державна служба геології та надр України не надала дозволу, відмови або пропозицій, то згідно частини 3 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" укладення такого договору оренди вважається погодженим.

Вказане ні відповідачем ні третьою особою на стороні відповідача не спростовано.

04.05.16. в газеті "Відомості приватизації" № 35-36 (951-952) Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву розмістило інформацію про оголошення конкурсу з відбору суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки об'єктів оренди, а саме, крім інших, нежитлового приміщення загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9 літ. 1А.

23.05.16. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву проведено конкурс з відбору суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки, переможцем конкурсу визначено ПП "Енергомакс".

За приписами частини 4 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавець протягом п'яти днів після погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном (у випадках, передбачених цим Законом, - органом Антимонопольного комітету України), а в разі якщо заява про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна, крім нерухомого), протягом 15 днів після дати її реєстрації розміщує в офіційних друкованих засобах масової інформації та на веб-сайтах орендодавців оголошення про намір передати майно в оренду або відмовляє в укладенні договору оренди і повідомляє про це заявника.

22.06.16. Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву розмістило в офіційному друкованому засобі масової інформації - газеті "Відомості приватизації" № 49-50 (965-966) оголошення про намір передати в оренду об'єкти державного майна, щодо яких надійшли заяви, зокрема, нерухоме майно - нежитлові приміщення лабораторного корпусу літ. 1А загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9.

Протягом трьох робочих днів після закінчення строку приймання заяв орендодавець своїм наказом ухвалює рішення за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди. У разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником. У разі надходження двох і більше заяв орендодавець оголошує конкурс на право оренди (ч. 4 ст. 9 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»).

У зв'язку з надходженням лише однієї заяви від позивача, конкурс на право оренди не проводився, та з огляду на що 14.07.16. між позивачем (далі - Орендар) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (далі - Орендодавець) було укладено Договір оренди № 7472 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно загальною площею 507,90 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9, а саме: 254,6 кв.м на 6-му поверсі та 253,3 кв.м на 7-му поверсі лабораторного корпусу Літ А1 (реєстровий номер будинку 14308279.1205. ЕАЛНСП) (далі - Майно), яке перебуває на балансі Казенного підприємства «Кіровгеологія» (далі - Балансоутримувач).

Договір підписано та скріплено печатками Орендаря та Орендодавця, як сторонами за Договором.

Майно передається в оренду з метою розміщення суб'єктів господарювання, що здійснюють проектні, проектно-вишукувальні, проектно-конструкторські роботи (п. 1.2 Договору).

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 10.1 і встановлено 2 роки 11 місяців, що діє з 14.07.16. по 14.06.19. включно.

За приписами п. 2.1 Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами Договору та акта приймання-передавання Майна.

На виконання умов Договору 14.07.16. між позивачем та Орендодавцем підписано та скріплено печатками Акт приймання-передавання орендованого майна.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 15/07/1 від 15.07.16. з проханням підписати Акт приймання-передавання орендованого Майна за Договором та узгоджений висновок щодо стану Майна об'єкту оренди, надавши відповідачу, зокрема, наступні оригінали документів:

- пакет: Договір оренди № 7472 від 14.07.16.; Розрахунок; Акт приймання-передавання - екземпляр Орендодавця;

- узгоджений висновок щодо стану майна об'єкту оренди державного нерухомого майна загальною площею 507,90 кв.м, що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9 - екземпляр Орендодавця;

- пакет: Договір оренди № 7472 від 14.07.16.; Розрахунок; Акт приймання-передавання - екземпляр позивача;

- узгоджений висновок щодо стану майна об'єкту оренди державного нерухомого майна загальною площею 507,90 кв.м, що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9 - екземпляр позивача;

- Акт приймання-передавання орендованого майна щодо передачі державного нерухомого майна загальною площею 507,90 кв.м, що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9 - екземпляр відповідача;

- узгоджений висновок щодо стану майна об'єкту оренди державного нерухомого майна загальною площею 507,90 кв.м, що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9 - екземпляр відповідача;

- копія Договору оренди № 7472 від 14.07.16., копія Розрахунку - екземпляр відповідача.

Відповідач листом № 2/521 від 02.08.16. повідомив позивача про те, що весь пакет документів направлений ним листом № 2/489 від 20.07.16. на Державну службу геології та надр України з метою опрацювання та погодження органом управління.

Листом № 30-04/10658 від 11.10.16., адресованим відповідачу, Орендодавець наполягав на підписанні Балансоутримувачем актів приймання-передачі Майна за Договором.

Згідно статті 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Статтею 13 вказаного Закону передбачено, що передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Орендовані приміщення, частини будівель, споруд та інше окреме індивідуально визначене майно залишаються на балансі підприємства чи господарського товариства, створеного у процесі приватизації (корпоратизації), із зазначенням, що це майно передано в оренду, та зараховується на позабалансовий рахунок орендаря із зазначенням, що це майно є орендованим.

Якщо орендодавець у строки і на умовах, визначених у договорі оренди, не передасть орендареві об'єкт оренди, орендар має право вимагати від орендодавця передачі об'єкта та відшкодування збитків, завданих затриманням передачі, або відмовитися від договору і вимагати відшкодування збитків, завданих йому невиконанням договору оренди.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що Орендодавець зобов'язується передати Орендарю в оренду майно згідно з цим Договором за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно з цим Договором.

Таким чином, з моменту підписання Договору та акту приймання-передавання, а саме 14.07.16. у Орендодавця виник обов'язок передати Орендарю орендовані приміщення.

Проте, станом на час подання позовної заяви та час вирішення даного спору Акт приймання-передачі Майна за Договором відповідачем не підписано, а орендоване за Договором Майно позивачу в користування не передано, що і зумовило звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук» з даним позовом до суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

За своє правовою природою Договір є договором оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно - правовими актами (ст. 2, ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

При цьому, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, позивачем на виконання покладених на нього Договором обов'язків внесено завдаток до Державного бюджету України, укладено відповідний договір страхування майна та сплачено страховий платіж, крім того, позивач сплачує орендну плату по Договору до Державного бюджету України та Балансоутримувачу.

Як на підставу своїх заперечень, відповідач посилається на недійсність Договору у зв'язку з допущеними порушеннями вимог Закону під час процедури укладення Договору, а вартість об'єкта оренди за Договором, за твердженням Балансоутримувача, є значно заниженою, а саме, відповідач наголошує н атому, що орендовані приміщення є режимними та входять до складу цілісного майнового комплексу КП "Кіровгеологія", а тому РВ ФДМУ по м. Києву не мало права передавати їх в оренду; позивачем порушено вимоги пункту 5.2 Договору в частині внесення завдатку; Державна служба геології та надр України не давала згоду на передавання майна в оренду та не делегувала свого представника до конкурсної комісії; ціна об'єкту оренди була занижена в декілька разів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю або у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Отже, пункт 1 вказаної норми передбачає право господарського суду визнати недійсним повністю чи в певній частині пов'язаний із предметом спору договір, який суперечить законодавству; тобто, мається на увазі ситуація, коли позовна вимога не полягає у визнанні договору недійсним, а лише ґрунтується на договорі, який суд може визнати недійсним в силу наведеної вимоги.

Таким чином, розглядаючи позовні вимоги, що випливають з Договору, суд, у будь-якому випадку, перевіряє правомірність цього Договору.

Надавши за правилами статті 43 ГПК України, оцінку доказам, які подані сторонами в межах даної справи щодо недійсності Договору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання його недійсним.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови № 11 від 29.05.13. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не можуть бути об'єктами оренди цілісні майнові комплекси казенних підприємств.

Окреме індивідуально визначене майно із складу цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, забороненого до оренди, може бути об'єктом оренди (без права приватизації та суборенди), якщо воно не заборонене до оренди законами України, не задіяне у процесі основного виробництва та за висновком органу, уповноваженого управляти цим майном, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу.

Як вже відзначалось судом, відповідно до листа 25.04.16. № 2/290, довідки № 2/196 від 30.03.16., листа № 2/274 від 20.04.16. Казенного підприємства "Кіровгеологія", частина лабораторного корпусу на шостому поверсі «Літ.1А» площею 254,6 кв.м та частина лабораторного корпусу на сьомому поверсі «Літ.1А» площею 253,3 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9, Літ.1А не підпадає під критерії заборони до передачі в оренду відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не задіяне у процесі основного виробництва та його оренда не порушить цілісності майнового комплексу підприємства, не є предметом судового спору і податкової застави, вільне для оренди і не надано в оренду юридичним або фізичним особам, не містить державної таємниці.

Отже, Майно за Договором не підпадає під критерії, визначені частиною 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Твердження відповідача про те, що позивачем не сплачено авансовий платіж згідно з пунктом 5.2 Договору спростовуються наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями про сплату грошових коштів за Договором. При цьому, невиконання чи неналежне/не в повному обсязі виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання його недійсним.

Доводи Казенного підприємства «Кіровгеологія» про те, що орган управління майном - Державна служба геології та надр України не надавав погодження на передачу в оренду майна та не делегував свого представника до конкурсної комісії також не приймаються судом до уваги з огляду на положення частини 3 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки, як відзначалось судом, Державна служба геології та надр України у встановлені строки не повідомила Орендодавця про дозвіл, відмову або пропозиції щодо укладення Договору оренди, а тому укладення такого договору оренди вважається погодженим.

В свою чергу, ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджуються належними та допустимими доказами, в розумінні приписів ст. 34 ГПК України, доводи відповідача про те, що вартість об'єкта оренди (Майна за Договором) була занижена в декілька разів.

За сукупності вказаних обставин у суду відсутні правові підстави вважати Договір недійсним.

Стосовно доводів відповідача про те, що в орендованому позивачем за Договором Майні розміщується центральна лабораторія Балансоутримувача разом з обладнанням (унікальна плавильна піч, витяжка для проведення хімічних аналізів), можливий демонтаж яких може призвести до припинення центральної лабораторії підприємства, суд відзначає, що такі доводи не підтверджені жодними доказами. Крім того, за приписами п. 6.2 Договору Орендар має право проводити зміну, розширення, технічне переозброєння орендованого Майна лише за згодою Орендодавця. А обов'язок Орендаря своєчасно здійснювати за власний рахунок ремонт орендованого Майна не розцінюється як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого Майна. При цьому, у разі, якщо Орендар подає заяву на погодження Орендодавцем здійснення невід'ємних поліпшень орендованого Майна, він зобов'язаний надати експертний висновок та проектно-кошторисну документацію на здійснення невід'ємних поліпшень (п. 5.7 Договору).

Приписами ст. 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності.

Орендар може зажадати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним, відшкодування шкоди, завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до пункту 3 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже підлягають захисту права позивача, які були порушені на час звернення до суду як належного Орендаря, та залишаються порушеними на час вирішення спору, також як фактичного Орендаря за Договором.

З сукупного аналізу наданих сторонами доказів та пояснень вбачається, що майно в оренду фактично передано не було. Це підтверджується складеним третьою особою на стороні позивача актом обстеження від 07.12.16., який виявив, що майно позивача в орендованих за Договором приміщеннях не знаходиться. Вказане відповідачем не заперечується.

Як відзначалось судом, за приписами п. 2.1 Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами Договору та акта приймання-передавання Майна.

На виконання умов Договору 14.07.16. між позивачем та Орендодавцем підписано та скріплено печатками Акт приймання-передавання орендованого майна.

Балансоутримувач вказаний акт не підписав, доступу до Майна позивачу не надав.

Вказане заважає позивачу користуватися у повній мірі орендованим за Договором Майном - нерухомим майном загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9, а саме: 254,6 кв.м на 6-му поверсі та 253,3 кв.м на 7-му поверсі Лабораторного корпусу Літ А1 (реєстровий номер будинку 14308279.1205. ЕАЛНСП), яке перебуває на балансі Казенного підприємства «Кіровгеологія».

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Отже, особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

Способи захисту цивільного права або інтересу зазначені у ст. 16 Цивільного кодексу України, при цьому, згідно зазначеної статті суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом , що встановлений договором або законом.

Отже, спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням.

У розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

З огляду на викладене, вимоги про вселення позивача в спірні приміщення також є цілком правомірним.

При цьому, користування у повній мірі орендованим позивачем за Договором Майном передбачає в тому числі і безперешкодний доступ до приміщень, здійснення господарської діяльності в приміщеннях, встановлення їх охорони та пропускного режиму, тощо, тобто, надання позивачу можливості здійснювати свою господарську діяльність згідно Договору.

Порядок доступу до орендованих приміщень, встановлення їх охорони та пропускного режиму повинно здійснюватись в порядку та на умовах, які не суперечать організаційно-нормативним документам Казенного підприємства «Кіровгеологія».

Судом враховано, що пунктом 9.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 6 «Про судове рішення» передбачено, що у рішенні про вчинення певних дій або про припинення певних дій - відповідний припис, наприклад: "Такому-то звільнити таке-то приміщення (із зазначенням його найменування, місцезнаходження згідно з поштовою адресою, площі)", "Такому-то припинити такі-то дії, які перешкоджають доступу такого-то у приміщення (із зазначенням тих же даних про приміщення)", строк виконання відповідних дій та/або про видачу наказу про примусове виконання рішення.

А тому відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача в частині, яка не конкретизована, а саме: надання позивачу можливості здійснення інших дій, пов'язаних з виконанням Договору.

З огляду на наведене, та враховуючи доведеність порушення відповідачем права користування позивача орендованим ним за Договором Майном, позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні майном підлягають задоволенню.

При цьому, ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем орендованим за Договором Майном шляхом:

- вселення позивача у нерухоме майно загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9, а саме: 254,6 кв.м на 6-му поверсі та 253,3 кв.м на 7-му поверсі Лабораторного корпусу Літ А1 (реєстровий номер будинку 14308279.1205. ЕАЛНСП),

- зобов'язання відповідача підписати три примірники акту від 14.07.16. приймання-передачі нерухомого майна загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9 до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 14.07.16. № 7472, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву,

- надання позивачу можливості безперешкодного доступу (проходу, проїзду) до приміщень, здійснення господарської діяльності в приміщеннях згідно Договору, встановлення охорони приміщень, встановлення пропускного режиму в приміщеннях.

Доказів перебування майна відповідача у нерухомому майні загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9, а саме: 254,6 кв.м на 6-му поверсі та 253,3 кв.м на 7-му поверсі Лабораторного корпусу Літ А1 до матеріалів справи не представлено, як і не представлено доказів задіяння Майна у виробництві центральної лабораторії Казенного підприємства «Кіровгеологія», а тому вимоги про виселення відповідача з нерухомого майна задоволенню не підлягають.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не прийняті судом до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Усунути перешкоди у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук» (61020, м. Харків, вул. Китаєнка,1; ідентифікаційний код 39804410) нерухомим майном загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9, а саме: 254,6 кв.м на шостому поверсі та 253,3 кв.м на сьомому поверсі Лабораторного корпусу Літ А1 (реєстровий номер будинку 14308279.1205. ЕАЛНСП), яке перебуває на балансі Казенного підприємства «Кіровгеологія» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9; ідентифікаційний код 14308279) шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук» (61020, м. Харків, вул. Китаєнка,1; ідентифікаційний код 39804410) можливості безперешкодного доступу (проходу, проїзду) до нерухомого майна загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9, а саме: 254,6 кв.м на шостому поверсі та 253,3 кв.м на сьомому поверсі Лабораторного корпусу Літ А1 (реєстровий номер будинку 14308279.1205. ЕАЛНСП), здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук» (61020, м. Харків, вул. Китаєнка,1; ідентифікаційний код 39804410) господарської діяльності в нерухомому майні загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9, а саме: 254,6 кв.м на шостому поверсі та 253,3 кв.м на сьомому поверсі Лабораторного корпусу Літ А1 (реєстровий номер будинку 14308279.1205. ЕАЛНСП) згідно Договору оренди № 7472 нерухомого майна, що належить до держаної власності від 14.07.16., встановлення охорони та пропускного режиму в нерухомому майні загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9, а саме: 254,6 кв.м на шостому поверсі та 253,3 кв.м на сьомому поверсі Лабораторного корпусу Літ А1 (реєстровий номер будинку 14308279.1205. ЕАЛНСП), в порядку та на умовах, які не суперечать організаційно-нормативним документам Казенного підприємства «Кіровгеологія» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9; ідентифікаційний код 14308279).

3. Вселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук» (61020, м. Харків, вул. Китаєнка,1; ідентифікаційний код 39804410) у нерухоме майно загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9, а саме: 254,6 кв.м на шостому поверсі та 253,3 кв.м на сьомому поверсі Лабораторного корпусу Літ А1 (реєстровий номер будинку 14308279.1205. ЕАЛНСП).

4. Зобов'язати Казенне підприємство «Кіровгеологія» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9; ідентифікаційний код 14308279) підписати три примірники акту від 14.07.16. приймання-передачі нерухомого майна загальною площею 507,9 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе,8/9 до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 14.07.16. № 7472, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук» (ідентифікаційний код 39804410) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (ідентифікаційний код 19030825).

5. В іншій частині в позові відмовити.

6. Стягнути з Казенного підприємства «Кіровгеологія» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9; ідентифікаційний код 14308279) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеопошук» (61020, м. Харків, вул. Китаєнка,1; ідентифікаційний код 39804410) 4 134 (чотири тисячі сто тридцять чотири) грн. 00 коп. судового збору.

7. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.02.17.

Суддя Т.М. Ващенко