У х в а л а

6 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А., -

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства бурової компанії «Букрос» (далі - ПАТ БК «Букрос») про перегляд Верховним Судом України ухвали Господарського суду Полтавської області від 27 липня 2016 року, постанови Харківського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 23/8 за заявою ПАТ БК «Букрос» про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 2 жовтня 2009 року у справі № 23/8 за позовом ПАТ БК «Букрос» до товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК Крайт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Київський відділ державної виконавчої служби Полтавського МУЮ, товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський завод залізобетонних конструкцій», про зобов'язання повернути майно,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27 липня 2016 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2016 року, в задоволенні заяви ПАТ БК «Букрос» від 15 липня 2016 року за вих. № 911 (вх. № 8837 від 18 липня 2016 року) про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 2 жовтня 2009 року у справі № 23/8 (наказ Господарського суду Полтавської області від 3 грудня 2009 року) відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 30 листопада 2016 року касаційну скаргу ПАТ БК «Букрос» залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2016 року - без змін.

У лютому 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ПАТ БК «Букрос» про перегляд Верховним Судом України ухвали Господарського суду Полтавської області від 27 липня 2016 року, постанови Харківського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 23/8 з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 1 грудня 2009 року у справі № 10/39пн, від 29 травня 2012 року у справі № 60/214-10, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116, 11117, 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 23/8 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік А.А. Ємець