ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2017 Справа №917/1921/16

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників:

від позивача: Черевань Л.С.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго",

вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022

в особі Полтавської філії міських електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго",

вул. М.Бірюзова, 47-А, м. Полтава, 36000

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1, 36000

про стягнення 34 551,92 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії міських електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" звернулась до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 34 551,92 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію понад договірну величину згідно договору про постачання електричної енергії №2744, укладеного 10.01.2008 між ВАТ "Полтаваобленерго" та ФОП ОСОБА_2

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.12.2016 порушено провадження справі та призначено до розгляду на 28.12.2016.

Ухвалою від 28.12.2016 розгляд справи відкладено на 18.01.2017, у зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання та невиконання ним вимог суду, викладених в ухвалі.

18.01.2017 засідання не відбулося в зв'язку з перебуванням судді Кульбако М.М. на лікарняному. Ухвалою суду розгляд справи призначено на 03.02.2017.

В судовому засіданні 03.02.2017 представник позивача виклав зміст позовних вимог та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання жодного разу не з'явився, вимог суду, викладених в ухвалах суду не виконав. Ухвали, що направлялись відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві, повернулись до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховано рекомендації, викладені у п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до яких у разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Крім того п. 3.9.2 містить рекомендацію, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відтак, обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні судом не було встановлено. За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що 10.01.2008 між структурним підрозділом ВАТ "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії ВАТ "Полтаваобленерго" (. згідно статуту змінило назву на ПАТ "Полтаваобленерго", є правонаступником його прав та обов'язків, надалі позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі відповідач) було укладено Договір №2744 "Про постачання електричної енергії'" (надалі Договір).

Відповідно до Розділу 1 Договору "Предмет Договору" позивач зобов'язався постачати електричну енергію відповідачу, а Відповідач в свою чергу зобов'язався оплачувати її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до нього.

Пунктом 2.1 сторони узгодили, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.2005 за №910 зі змінами (надалі ПКЕЕ).

Додатком №1 "Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та субспоживачу" до Договору, сторонами були узгоджені обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу на вересень місяць 2016 в обсязі - 102.0 тис. кВт/год.

Згідно пункту 4.4. ПКЕЕ передбачено, що Споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

29.08.2016 відповідач звернувся до Полтавської філії міських електромереж із заявою (вхідний №2997 від 30.08.2016). з проханням зменшити ліміт споживання електричної енергії по Договору на вересень 2016 року з 102 000 кВт/год. до обсягу 20 000 кВт/год.

Відповідно до абз. 3 п. 4.4. ПКЕЕ. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

30.08.2016 позивачем листом за вих. №13-21-03.3/6608 було повідомлено відповідача про зменшення договірних величин споживання електричної енергії по Договору на вересень 2016 року на 82 000 тис. кВт/год. до обсягу 20 000 тис. кВт/год.

Однак, фактично спожита електрична енергія відповідача, що підтверджується Актом про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) за вересень 2016 склала - 39 219кВт/год.

Відповідно до ч. 5 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 №575/97-ВР споживачі, у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Згідно з п. 7 Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою КМУ від 24.03.1999 №441 (в редакції постанови КМУ від 09.04.2002 №475) (надалі Порядок) місцеві епергопостачальні організації визначають граничні величини споживання електричної енергії для споживачів, які отримують електричну енергію на підставі двосторонніх угод, передбачених нормативними документами, - в обсязі, передбаченому відповідними угодами. В п. 11 Порядку визначено граничні величини споживання електричної енергії та потужності доводяться до споживачів як договірні величини у терміни, обумовлені договором між місцевою енергопостачальною організацією та споживачем. В п. 13 Порядку зазначено, що споживачі у разі перевищення встановлених як договірні граничних величин споживання електричної енергії та потужності несуть відповідальність згідно з частинами п'ятою і шостою статті 26 ЗУ "Про електроенергетику".

Згідно з п. 6.14. п. 6.16 ПКЕЕ, п. 5.1. п. 5.2 Договору та абз. 3, 4 п. 7 додатку №2 "Порядок розрахунків" до Договору відповідачу нараховано санкцію за споживання електроенергії понад договірну величину за вересень 2016 в розмірі 34 551,92 грн.

Згідно абз. З п. 7 Додатку №2 до Договору перевищення договірної величини споживання електроенергії визначається як різниця між фактично спожитою і договірною величиною.

На підставі викладеного, позивачем було визначено обсяг перевищення договірної величини та розмір санкції за розрахунковий період наступним чином:

39 219 кВт/год (фактично спожито) 20 тис. кВт/год (договірна величина) = 19 219 кВ/год; 19 219 кВт/год * 0.7978 (тариф вересень 2016р.) - 34 551.92 грн.

Рахунок на санкцію від 23.09.2016 та повідомлення про перевищення договірної величини було направлено відповідачу27.09.2016 рекомендованим листом. Однак відповідач зобов'язання щодо оплати не виконав, заборгованість не погасив.

Таким чином, як стверджує позивач, заборгованість відповідача складає 34 551,92 грн., що і стало приводом для звернення до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 5 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 №575/97-ВР споживачі, у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Згідно з п. 7 Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою КМУ від 24.03.1999 №441 (в редакції постанови КМУ від 09.04.2002 №475) (надалі Порядок) місцеві епергопостачальні організації визначають граничні величини споживання електричної енергії для споживачів, які отримують електричну енергію на підставі двосторонніх угод, передбачених нормативними документами, - в обсязі, передбаченому відповідними угодами. В п. 11 Порядку визначено граничні величини споживання електричної енергії та потужності доводяться до споживачів як договірні величини у терміни, обумовлені договором між місцевою енергопостачальною організацією та споживачем. В п. 13 Порядку зазначено, що споживачі у разі перевищення встановлених як договірні граничних величин споживання електричної енергії та потужності несуть відповідальність згідно з частинами п'ятою і шостою статті 26 ЗУ "Про електроенергетику".

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати санкції за споживання понад договірну величину, вимоги позивача про стягнення 34 551,92 грн. з відповідача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 43,ст. 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до статті 49 ГПК України, судові витрати в частині сплати судового збору, понесені позивачем, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 36000, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022, код 00131819) в особі Полтавської філії міських електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", (вул. М.Бірюзова, 47-А, м. Полтава, 36000, код 37709834) 34 551,92 грн. заборгованості та 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Суддя Кульбако М.М.