ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Справа № 909/761/16

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Данко Л.С.,

суддів: Желік М.Б.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», № 20/2387 від 09.12.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-05/6001/16 від 21.12.2016 р.),

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 року

у справі № 909/761/16 (суддя Малєєва О.В.),

порушеній за позовом

позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія», м. Івано-Франківськ,

до відповідача: Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», м. Івано-Франківськ,

про: врегулювання розбіжностей при укладенні договору та стягнення судових витрат.

За участю представників сторін:

від апелянта/відповідача: ОСОБА_2 п/к за довіреністю № 20/2133 від 26.09.2016 р., ОСОБА_3 п/к за довіреністю № 20/2134 від 26.09.2016 р., ОСОБА_4 п/к за довіреністю № 20/1480 від 26.06.2016 р.;

від позивача: ОСОБА_5 п/к за довіреністю № 3 від 10.01.2017 р., ОСОБА_6 п/к за довіреністю № 4 від 24.01.2017 р.

Права та обовязки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 28 ГПК України представникам розяснені і зрозумілі. Заяв та клопотань про відвід суддів не надходило.

Представниками сторін, які прибули в судове засідання, подано спільне письмове клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2016 року, справу № 909/761/16 Господарського суду Івано-Франківської області розподілено головуючому судді Данко Л.С. та суддям: Желік М.Б., Костів Т.С.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.12.2016 року прийнято апеляційну скаргу Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», № 20/2387 від 09.12.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-05/6001/16 від 21.12.2016 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 01.02.2017 року, про що сторони були належним чином повідомлені рекомендованою поштою (докази оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи)(а. с. 202-203).

В судовому засіданні 01.02.2017 р. за участю представників сторін, судом оголошувалась перерва до 22.02.2017 р. про що уповноважені представники сторін були особисто повідомлені під розписку.

В судове засідання (22.02.2017 р.) від апелянта/відповідача представники прибули, у попередньому судовому засіданні представником апелянта (ОСОБА_2З.) через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду подано доповнення до апеляційної скарги № 17/121 від 31.01.2017 р. (вх. № 01-04/764/17 від 01.02.2017 р.) в якому просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 року по справі № 909/761/16 частково скасувати та прийняти нове рішення, яким п. 4.1.17 договору викласти в редакції ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», а саме: «п. 4.1.17 проекту договору: ОСОБА_6 обєм теплової енергії про транспортованої мережами Теплотранспортуючої організації відповідно до п. 1.1 договору обліковується приладами обліку теплової енергії. Прилади обліку про транспортованої теплової енергії встановлені в точках відпуску, а саме: 1. Адреса ЦТП: вул. Хоткевича, 44Б, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії ОЕ11ДА № 2318; 2. Адреса ЦТП: вул. Надвірнянська, 34, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії ОЕ11ДА № 2317; 3. Адреса ЦТП: вул. Сахарова, 30А, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії ОЕ11ДА № 0055; 4. Адреса ЦТП: вул. Нац. Гвардії, 16А, Тип приладу обліку та номер: лічильник теплової енергії Pollustat № 74360021; 5. Адреса ЦТП: вул. Коновальця, 146, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії Pollustat № 74960205; 6. Адреса ЦТП: вул. Толстого, 4, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії МВТ 2М № 38960, також до доповнень до апеляційної скарги представником додано наступні документи: копії актів-обстеження ЦТП, теплових камер на предмет встановлення обліку теплової енергії: № 1 від 14.12.2016 р., № 2 від 14.12.2016 р., № 3 від 14.12.2016 р., № 4 від 14.12.2016 р., № 5 від 14.12.2016 р., № 6 від 14.12.2016 р., № 1 від 21.12.2016 р., № 2 від 21.12.2016 р., № 3 від 21.12.2016 р., № 4 від 21.12.2016 р., № 5 від 21.12.2016 р., № 1 від 17.01.2017 р.. № 2 від 17.01.2017 р., № 3 від 17.01.2017 р., № 4 від 17.01.2017 р., № 5 від 17.01.2017 р., № 6 від 17.01.2017 р., № 7 від 17.01.2017 р., № 8 від 17.01.2017 р., № 1 від 24.01.2017 р., № 2 від 24.01.2017 р., № 3 від 24.01.2017 р., № 4 від 24.01.2017 р., № 5 від 24.01.2017 р., довідку № 03/192 від 31.01.2017 р., довідку № 03/196 від 31.01.2017 р., довідку № 03/195 від 31.01.2017 р., лист № 04/2417 від 13.12.2016 р., акт розмежування границь обслуговування від 24 листопада 2005 р., довідку № 03/194 від 31.01.2017 р., довідку № 03/193 від 31.01.2017 р., довідку № 03/197 від 31.01.2017 р. Представниками апелянта/відповідача, надано усні пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях до апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги та додаткових пояснень підтримали, просять апеляційну скаргу з урахуванням доповнень до апеляційної скарги задовольнити, рішення місцевого господарського суду частково скасувати та прийняти в тій частині нове рішення, яким п. 4.1.17 договору викласти в редакції ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», а саме: «п. 4.1.17 проекту договору: ОСОБА_6 обєм теплової енергії про транспортованої мережами Теплотранспортуючої організації відповідно до п. 1.1 договору обліковується приладами обліку теплової енергії. Прилади обліку про транспортованої теплової енергії встановлені в точках відпуску, а саме: 1. Адреса ЦТП: вул. Хоткевича, 44Б, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії ОЕ11ДА № 2318; 2. Адреса ЦТП: вул. Надвірнянська, 34, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії ОЕ11ДА № 2317; 3. Адреса ЦТП: вул. Сахарова, 30А, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії ОЕ11ДА № 0055; 4. Адреса ЦТП: вул. Нац. Гвардії, 16А, Тип приладу обліку та номер: лічильник теплової енергії Pollustat № 74360021; 5. Адреса ЦТП: вул. Коновальця, 146, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії Pollustat № 74960205; 6. Адреса ЦТП: вул. Толстого, 4, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії МВТ 2М № 38960.

Від позивача в судове засідання представники прибули, через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду подали відзив на апеляційну скаргу № 13/253 від 27.01.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-04/696/17 від 30.01.2017 р.), просять рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 року у справі № 909/761/16 залишити в силі, а апеляційну скаргу ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» - без задоволення. Також позивачем, через канцелярію суду, подано відзив на доповнення до апеляційної скарги № 13/473 від 17.02.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-04/1463/17 від 23.02.2017 р.) з додатками: лист № 07/4059 від 28.12.2016 р., лист № 07/4018 від 21.12.2016 р., заперечення до актів обстеження від 14.12.2016 по актах № 1-№ 6, лист № 07/4051 від 27.12.2016 р., зауваження до актів обстеження від 21.12.2016 р. по актах № 1-№ 5, лист № 07/222 від 25.01.2017 р., заперечення до актів обстеження від 17.01.2017 р. по актах № 1-№ 8 та заперечення до актів обстеження від 24.01.2017 р. по актах № 1-№ 5. Представниками позивача надано усні пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу та у відзиві на доповнення до апеляційної скарги, доводи наведені у відзиві на апеляційну скаргу та у відзиві на доповнення до апеляційної скарги підтримали, просять рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 року у справі № 909/761/16 залишити в силі, а апеляційну скаргу ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» без задоволення.

Враховуючи, що сторін було належним чином повідомлено рекомендованою кореспонденцією, що свідчить про те, що судом апеляційної інстанції не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а також, що сторони своєчасно та належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи та прибули в судове засідання 22.02.2017 р., судова колегія дійшла до висновку розглянути справу по суті, оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення місцевого суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 року по справі № 909/761/16 (суддя Малєєва О.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про врегулювання розбіжностей при укладенні договору частково задоволено, вирішено вважати укладеними пункти 4.1.17, 5.3 та додаток № 3 «Визначення та розподіл понаднормових втрат теплової енергії» договору про транспортування теплової енергії в такій редакції:

« 4.1.17. Забезпечити встановлення на межі балансової належності (відповідальності) відповідних приладів обліку теплової енергії, що надходить та відпускається з теплових мереж Теплотранспортуючої організації у відповідності до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 12 серпня 2012 року №277. Прилади обліку встановлюються згідно актів розмежування ділянок обслуговування, а саме на зовнішній поверхні стіни теплових камер (далі - ТК) в сторону споживача: ТК 4-23-3-089; ТК 4-23-1-066; ТК 4-23-3-064; ТК 4-23-3-065; ТК 4-23-3-119; ТК 4-23-2-044; ТК 4-23-2-073; ТК 4-23-2-023; ТК 4-23-2-009; ТК 4-23-2-067; ТК 4-23-3-017; ТК 4-23-3-057; ТК 4-23-3-049; ТК 4-23-3-004; ТК 4-23-3-007; ТК 4-23-1-103; ТК 4-23-4-010; ТК 4-23-1-087; ТК 4-23-1-047; ТК 4-23-1-017; ТК 4-23-1-004; ТК 4-23-1-104; ТК 4-23-1-086; ТК 4-23-4-011; ТК 4-23-4-021, а також: на зовнішній поверхні стіни ЦТП по вул. Нац.-Гвардії 16 А; на вихідних фланцях засувки в підвальному приміщенні житлового будинку по вул. Франка 10 А; на вихідних фланцях засувок в місці відгалуження від магістральної тепломережі по вул. ОСОБА_4, та на зовнішній поверхні стіни приміщення ЦТП на вул. Толстого, 4.

Встановлення приладів обліку теплової енергії та введення їх в експлуатацію здійснюється за участю уповноваженого представника (в) Теплогенеруючої організації, що має відповідати Правилам технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 р. N 71 та іншим нормативно-правовим документів. Встановлені та введені в експлуатацію прилади обліку мають забезпечувати облік всього обсягу теплової енергії, що надходить в мережі Теплотранспортуючої організації та використовується для централізованого опалення та підігріву гарячої води.

5.3. Відшкодування вартості понаднормативних втрат теплової енергії в Мережах Теплотранспортуючої організації здійснюється відповідно до порядку, встановленого Додатком № 3 до цього Договору, а відшкодування вартості витоків теплоносія в Мережах Теплотранспортуючої організації здійснюється відповідно до порядку, встановленого Додатком № 2 до цього Договору, які є його невід'ємною частиною, на підставі Акту/Актів про наявність витоків теплоносія.

На суму вартості понаднормативних втрат і вартості витоків теплоносія, Теплотранспортуюча організація зменшує Теплогенеруючій організації розмір плати за транспортування теплової енергії за звітний місяць, що відображається у рахунку, а у разі перевищення вартості понаднормативних втрат та/або витоків теплоносія по відношенню до вартості наданих послуг, Теплотранспортуюча організація протягом 3-х робочих днів сплачує Теплогенеруючій організації різницю суми між вартістю понаднормативних втрат та/або вартості витоків та сумою наданих послуг відповідного звітного місяця, на підставі виставленого рахунка Теплогенеруючої організації.

У випадку часткового встановлення та введення в експлуатацію приладів обліку теплової енергії у відповідності до вимог Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 р. N 71 та іншим нормативно-правовим документів, що фіксується відповідними актами та підписуються Сторонами, обсяг понаднормативних втрат розраховується з врахуванням їх показів з наступного розрахункового місяця, відповідно до порядку, встановленого п.п. 1,2, 4 Додатку № 3 до цього Договору та по інших мережах на яких не встановлені прилади обліку теплової енергії, у відповідності до п.п. 1, 3, 4 Додатку № 3 до цього Договору.

При встановленні приладів обліку теплової енергії з порушенням вимог чинного законодавства, що фіксується відповідними актами та підписуються Сторонами їх покази не враховуються при розрахунках між Сторонами. У цьому випадку, обсяг понаднормативних втрат розраховується у відповідності до п.п.1, 3, 4 Додатку №3 до цього Договору.

Розрахунки по обсягу послуг транспортування теплової енергії мережами Теплотранспортуючої організації з встановленими приладами обліку теплової енергії на межі балансової належності (відповідальності) відповідних приладів обліку теплової енергії, що надходить та відпускається з теплових мереж Теплотранспортуючої організації у відповідності абз.3 п.5.3. Договору та з дотриманням вимог чинного законодавства, здійснюються Теплогенеруючою організацією, у наступному місяці, після фіксування такого факту відповідним актом, підписаного Сторонами, шляхом коригування суми наданих послуг на вартість понаднормативних втрат, визначену у відповідності до Додатку № 3 до Договору та вартість витоків теплоносія в Мережах у відповідності до Додатку № 2, згідно виставлених рахунків на підставі актів прийому-передачі.

Остаточні розрахунки за весь обсяг послуг транспортування теплової енергії, здійснюються Теплогенеруючою організацією, у наступному місяці після проведення енергоаудиту, шляхом коригування суми наданих послуг на вартість послуг транспортування теплової енергії мережами Теплотранспортуючої організації з встановленими приладами обліку теплової енергії, у разі фіксування такого факту відповідним актом, підписаного Сторонами, а також вартість понаднормативних втрат, визначену у відповідності до Додатку № 3 до Договору та вартість витоків теплоносія в Мережах Теплотранспортуючої організації у відповідності до Додатку № 2, згідно виставлених рахунків.

Додаток № 3 Визначення та розподіл понаднормативних втрат теплової енергії до Договору

1. Загальний обсяг понаднормативних втрат в усіх теплових мережах Теплотранспортуючої організації, в незалежності від наявності чи відсутності приладів обліку теплової енергії

Понаднормативні втрати теплової енергії - обсяг втрат теплової енергії, який не відшкодовуються тарифом на теплову енергію Теплогенеруючої організації.

Загальний обсяг понаднормативних втрат теплової енергії (Q втр.пн.ТТ ) в теплових мережах Теплотранспортуючої організації визначається, як сума понаднормативних втрат теплової енергії в теплових мережах після ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії та інших теплових мережах Теплотранспортуючої організації, які не проходять через ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії:

Q втр.пн.ТТ = Qцтп втр.пн.ТТ + Qінш втр.пн.ТТ,

де Q втр.пн.ТТ - обсяг понаднормативних втрат теплової енергії в теплових мережах Теплотранспортуючої організації після ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії, Гкал;

Qінш втр.пн.ТТ - обсяг понаднормативних втрат теплової енергії в інших теплових мережах Теплотранспортуючої організації, які не проходять через ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії, Гкал.

2. Обсяг понаднормативних втрат теплової енергії в теплових мережах Теплотранспортуючої організації після ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії.

Обсяг понаднормативних втрат теплової енергії в теплових мережах Теплотранспортуючої організації ( Qцтп втр.пн.ТТ ) після ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії, визначається за формулою:

Qцтп втр.пн.ТТ = Qцтп вх. - Qцтп реаліз.- Qцтп втр.н.ТТ - Qцтп вит.пошк.,

де Qцтп вх. - обсяг теплової енергії, що надходить до теплових мереж Теплотранспортуючої організації, згідно приладів обліку теплової енергії встановлених на ЦТП, Гкал;

Qцтп реаліз.- обсяг реалізованої теплової енергії споживачам Теплогенеруючої організації, яка транспортується тепловими мережами Теплотранспортуючої організації після ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії, Гкал;

Qцтп втр.н.ТТ - Обсяг нормативних втрат теплової енергії в теплових мережах Теплотранспортуючої організації після ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії, Гкал.

Визначається згідно Правил технічної експлуатації теплових установок і мереоїс, які затвердзюені наказом міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 №71 (далі - Правила) та РД 34.09.255-97 Методичні вказівки по визначенню теплових втрат у водяних мережах при фактичних середньомісячних температурах зовнішнього повітря, теплоносія в подаючому та зворотному трубопроводах, холодної води та грунту. При відсутності фактичних значень вищевказаних температур використовуються температури з нормативних документів.

Qцтп вит. пошк. - обсяг втрат теплової енергії з витоком теплоносія через пошкодження трубопроводів теплових мереж Теплотранспортуючої організації та інших балансоутримувачів після ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії, визначений згідно Додатку №2 до даного Договору за розрахунковий період, Гкал.

Для розрахунку нормативних втрат теплової енергії, Теплотранспортуюча організація надає Теплогенеруючій організації інформацію по теплових мережах Теплотранспортуючої організації, із зазначенням: протяжності і діаметру трубопроводів, типу ізоляції, способу прокладки, дати введення в експлуатацію (до 1990 р. чи після 1990 р.) з розподілом на теплові мережі після ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії (окремо для теплових мереж після кожного ЦТП) та інших теплових мереж, які не проходять через ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії.

До експлуатації допускаються прилади обліку теплової енергії, які встановлені на межі балансової належності, відповідають вимогам Правил та іншим нормативним документам, а також забезпечують облік всього обсягу теплової енергії, що використовується для централізованого опалення та підігріву води.

Вузли обліку теплової енергії, обладнуються теплолічильником, витратоміри якого встановлені на подавальному та зворотному трубопроводах.

До моменту допуску приладів обліку теплової енергії до експлуатації, а також на період виходу їх з ладу, розрахунок понаднормативних втрат виконується по методиці, що застосовується для інших мереж, які не проходять через ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії (з використанням даних енергоаудиту).

3. Обсяг понаднормативних втрат теплової енергії в теплових мережах Теплотранспортуючої організації, які проходять через ЦТП, де не встановлені прилади обліку теплової енергії та інших теплових мережах, які не проходять через ЦТП.

Обсяг понаднормативних втрат теплової енергії в інших теплових мережах Теплотранспортуючої організації (Qінш. втр.пн.ТТ ), які не проходять через ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії, визначається за формулою:

Qінш. втр.пн.ТТ = k х Qінш.реаліз./100,

де Qінш.реаліз - обсяг реалізованої теплової енергії, яка транспортується тепловими

мережами Теплотранспортуючої організації, які не проходять через ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії, Гкал;

k- відсоток понаднормативних втрат теплової енергії в інших теплових мережах Теплотранспортуючої організації, які не проходять через ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії, відносно обсягу реалізованої теплової енергії споживачам Теплогенеруючої організації, згідно енергоаудиту, %.

Під час проведення енергоаудиту визначаються понаднормативні втрати теплової енергії в теплових мережах Теплотранспортуючої організації у відсотках відносно обсягу реалізованої теплової енергії споживачам Теплогенеруючої організації, які підключені до даних мереж. Відсоток понаднормативних втрат теплової енергії визначається для: теплових мереж Теплотранспортуючої організації після ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії (окремо для теплових мереж після кожного ЦТП); інших теплових мереж Теплотранспортуючої організації, які не проходять через ЦТП, де встановлені прилади обліку теплової енергії.

4. Сума відшкодування Теплотранспортуючою організацією Теплогенеруючій понаднормативних втрат теплової енергії в мережах Теплотранспортуючої організації (Евідш., грн) визначається за формулою:

Евідш. = Q втр.пн.ТТ х Тн * Q р.н. + Тюр * Q р.юр. / Q р.н. + Q р.юр. Х (1 13,59/100),

де Тн - умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію для населення, гри./Гкал;

Тюр - умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію для бюджетних установ та інших споживачів (крім населення), грн./Гкал;

Q р.н. - обсяг реалізованої теплової енергії, яка транспортується мережами Теплотранспортуючої організіції, населеню, Гкал;

Q р.юр. - обсяг реалізованої теплової енергії, яка транспортується мережами Теплотранспортуючої організіції, бюджетним установам та іншим споживачам (крім населення), Гкал;

13,59 - відсоток нормативних втрат теплової енергії в мережах Теплогенеруючої та еплотранспортуючої організацій, які враховані при розрахунку тарифів на теплову енергію еплогенеруючої організації, %.».

Стягнуто з Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» 689,00 грн. судового збору (а. с. 188-190, 192-196).

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду від 24.11.2016 р. у справі № 909/761/16, апелянт/відповідач (Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго») звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (а. с. 205-210), просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 року по справі № 909/761/16 частково скасувати та прийняти нове рішення, яким п. 4.1.17 договору викласти в редакції ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», а саме: «п. 4.1.17 проекту договору: ОСОБА_6 обєм теплової енергії про транспортованої мережами Теплотранспортуючої організації відповідно до п. 1.1 договору обліковується приладами обліку теплової енергії. Прилади обліку про транспортованої теплової енергії встановлені в точках відпуску, а саме: 1. Адреса ЦТП: вул. Хоткевича, 44Б, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії ОЕ11ДА № 2318; 2. Адреса ЦТП: вул. Надвірнянська, 34, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії ОЕ11ДА № 2317; 3. Адреса ЦТП: вул. Сахарова, 30А, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії ОЕ11ДА № 0055; 4. Адреса ЦТП: вул. Нац. Гвардії, 16А, Тип приладу обліку та номер: лічильник теплової енергії Pollustat № 74360021; 5. Адреса ЦТП: вул. Коновальця, 146, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії Pollustat № 74960205; 6. Адреса ЦТП: вул. Толстого, 4, Тип приладу обліку та номер: обчислювач теплової енергії МВТ 2М № 38960.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення в частині викладення п. 4.1.17 договору було порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки судом в тій частині неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, відтак, дане рішення в тій частині підлягає скасуванню.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що редакція п.4.1.17 договору, яка запропонована позивачем, вказує на обов'язок відповідача встановити прилади обліку на межі балансової належності та носить загальний характер, дублюючи норму законодавства, однак, апелянт просить чітко вказати, що весь об'єм теплової енергії, протранспортованої мережами теплотранспортуючої організації, обліковується приладами обліку теплової енергії, які встановлені в точках відпуску, відтак, пропонує в п. 5 договору деталізувати дані щодо використання приладів обліку теплоенергії.

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі покликається на те, що встановити прилади обліку на межі балансової належності у багатьох випадках є фізично неможливим, а тому використання показників приладів обліку теплової енергії на 6-ти ЦТП для вирахування кількості теплової енергії на потреби опалення споживачів дасть змогу визначати реальні втрати тепла при транспортуванні теплової енергії.

Також апелянт зазначає, що у відповідності до п. 4.2 ДСТУ ЕN 1434-6-2006 (Тепло лічильники. Частина 6) встановлення вузлів обліку теплової енергії неможливе на межі балансової належності між ДМП «ІФТКЕ» та ТзОВ «СТЕК», а саме на зовнішній поверхні стіни теплових камер, оскільки, в даному випадку не забезпечиться вимоги щодо збереження приладу обліку (теплолічильника), пошкоджень спричинених впливом навколишнього середовища, та вимог електропостачання та електробезпеки.

Апелянт також звертає увагу суду на те, що на центральних теплових пунктах (ЦТП), які знаходяться на балансі апелянта/відповідача на виконання чинного законодавства встановлено засоби обліку води на відпуск теплоносія на потреби опалення.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги апелянт покликається на ту обставину, що ним під час обстеження теплових мереж та камер було встановлено, що на деяких теплових камерах прилади обліку теплової енергії не повинні встановлюватись, про що було складено акти розмежування ділянок обслуговування.

Крім того, відповідачем було також встановлено, що на деяких ділянках відсутня можливість встановлення вузла обліку теплової енергії, про що також було складено акти обстеження, які долучені апелянтом до доповнень до апеляційної скарги.

Відповідно до наведеного просить рішення суду першої інстанції частково скасувати та прийняти нове рішення, яким п. 4.1.17 договору викласти в редакції запропонованій відповідачем.

Колегією суддів встановлено, що відповідач/апелянт: Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» (скорочене найменування: ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго») є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи: 03346058, місцезнаходження юридичної особи: 76007, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Б.Хмельницького, буд. 59А, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 57-58).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» (скорочене найменування ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія») є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи: 38162272, місцезнаходження юридичної особи: 76014, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Індустріальна, буд. 34, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с. 49-50), спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 55-56) та Статутом товариства (нова редакція) (а. с. 44-48).

Як вбачається з матеріалів даної справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом (а. с. 3-18) до Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про врегулювання розбіжностей при укладенні договору про транспортування теплової енергії - викладення в редакції позивача ряду умов, а саме пунктів 1.1, 1.2, 3.1.1, 3.1.2, 4.1.8, 4.1.13, 4.1.14, 4.1.15, 4.1.16, 4.1.17, 5.1, 5.2, 5.3, 6.3, додатку №2 «Розрахунок витоку теплоносія через пошкоджені трубопроводи» та додатку №3 «Визначення та розподіл понаднормових втрат теплової енергії», який ухвалою суду першої інстанції від 09.09.2016 р. було прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 27.09.2016 р.

В процесі розгляду даної справи, місцевим господарським судом ухвалою від 17.11.2016 р. у звязку з досягненням між сторонами домовленостей в частині позовних вимог, судом припинено провадження у справі щодо викладення в редакції позивача ряду умов договору, а саме пунктів 1.1, 1.2, 3.1.1, 3.1.2, 4.1.8, 4.1.13, 4.1.14, 4.1.15, 4.1.16, 5.1, 5.2, 6.3, додатку № 2 «Розрахунок витоку теплоносія через пошкоджені трубопроводи» (а. с. 115).

Відповідно до наведеного вище вбачається, що предметом спору у даній справі є врегулювання розбіжностей при укладенні договору транспортування теплової енергії викладення в редакції позивача умов договору, визначених у пунктах 4.1.17, 5.3 та додатку №3 «Визначення та розподіл понаднормових втрат теплової енергії».

Крім того, позивачем 24.11.2016 р. суду першої інстанції було подано доповнення до позовної заяви (вих. № 13/3533 від 24.11.2016 р.) в якій позивач просив суд п. п. 4.1.17, 5.3 договору та умови додатку № 3 «Визначення та розподіл понад нормативних втрат теплової енергії» викласти з вказівкою на конкретні місця встановлення приладів обліку згідно з актами розмежування ділянок обслуговування (п.4.1.17) та детальний опис різних механізмів визначення понаднормативних втрат в залежності від наявності чи відсутності приладів обліку (п. 5.3., додаток №3) (а. с. 117-122).

Як вбачається з матеріалів даної справи та встановлено місцевим судом, 26.07.2016 р. позивач (ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія») листом вих. №13/2094 (а. с. 22-23) як теплогенеруюча організація на підставі виданих ліцензій (а. с. 51, 52, 53-54), звернувся до відповідача (ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго»), як теплотранспортуючої організації і монополіста на певному ринку послуг, з пропозицією укласти договір про транспортування теплової енергії (надалі договір) для можливості транспортування виробленої ним теплової енергії розподільчими мережами відповідача, також до листа позивачем було додано договір про транспортування теплової енергії (а. с. 24-28).

17.08.2016 р. листом вих. № 20/1898 (а. с. 38-39, 40) відповідач повідомив позивача про те, що ДМП «ІФТКЕ» підписує запропонований Вами проект Договору з урахуванням Протоколу розбіжностей до проекту Договору, в якому викладені всі зауваження. Щодо підписання додатку № 1 до договору відповідач повідомив позивача, що такий додаток не може бути підписаний, оскільки останнім не заповнено графи «Теплове навантаження» та «Облік». В кожну з цих граф :ь бути внесені показники теплового навантаження по опаленню і гарячому водопостачанню для кожного об'єкта, а в графі «Облік» має міститися інформація про наявність чи відсутність приладу обліку на кожному з об'єктів. Ця інформація є тільки у ОСОБА_6 і може бути внесена лише Вами, відтак, такий додаток буде підписаний після заповнення в повному обємі.

Щодо додатку № 3 «Визначення та розподіл понаднормативних втрат теплової енергії» відповідач зазначив, що такий додаток не потрібний, так, як до початку нового опалювального сезону, в точках відпуску теплової енергії, ДМП «ІФТКЕ» будуть встановлені прилади обліку теплової енергії протранспортованої через ЦТП на потреби центрального опалення, а на теплові вводи буде проведений енергоаудит.

Що стосується розрахунку величини витоку теплоносія то, у зв'язку з встановленням приладів обліку теплової енергії, всі витоки будуть фіксуватися приладами обліку теплової енергії, крім тих витоків, які можуть виникати у місцях пошкодження трубопроводів теплових вводів. У зв'язку з цим назву Додатку № 2 слід уточнити та назвати його «Розрахунок величини витоку теплоносія через пошкодження трубопроводів теплових вводів». З урахуванням цього додаток № 2 підписується з уточненням назви, про що зазначено в протоколі розбіжностей. Додаток № 4 підписаний без зауважень.

Також відповідачем з урахуванням викладеного, в порядку ст. 181 ГК України було направлено на адресу позивача один примірник проекту договору підписаний з урахуванням Протоколу розбіжностей (додатки № 1, № 2, № 3) та Протокол розбіжностей до проекту договору у двох примірниках, для розгляду та погодження (а. с. 40).

07.09.2016 р. позивачем (з урахуванням листа № 20/1898 від 17.08.2016 р.) на адресу відповідача було скеровано лист №13/2542 (а. с. 41) з Протоколом узгодження розбіжностей до договору про транспортування теплової енергії (а. с. 40) в якому позивач зазначив, що у звязку із зауваженнями відповідача, що позивачем у додатку № 1 «перелік будинків до яких транспортується теплова енергія» до договору про транспортування теплової енергії, не було заповнено всіх пунктів, позивачем було скеровано на адресу відповідача такий додаток із врахуванням зауважень відповідача. Щодо не врегулюванням між сторонами протоколу розбіжностей позивач змушений буде звернутись до суду.

Відповідно до наведеного, позивач звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовними вимогами про врегулювання розбіжностей при укладенні договору про транспортування теплової енергії у редакції запропонованій позивачем.

Відповідно до ст. 181 ГК України, встановлено загальний порядок укладання господарських договорів. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч.1). Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (ч.2). Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору (ч.3). За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором (ч.4). Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони (ч.5). У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо) (ч.6). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими (ч.7). У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (ч.8).

Водночас, відповідно до ч.1 ст.187 ГК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Згідно зі ст.180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства (ч.1). Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч.2). При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч.3).

Укладення, зміна і розірвання договору, передбачено також Главою 53 Цивільного кодексу України.

Як встановлено місцевим судом та не заперечується сторонами у справі, відповідач є монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), а тому укладення даного договору є обов'язковим.

Технологічні, організаційні, кваліфікаційні та спеціальні (особливі) вимоги провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами врегульовані Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 277 від 10.08.2012 р. та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 31.08.2012 за № 1467/21779 (надалі Ліцензійні умови).

Ці Ліцензійні умови є обовязковими для субєктів господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які провадять (мають намір провадити) діяльність з транспортування теплової енергії (п.1.2. Ліцензійних умов).

Слід зазначити, що в даному випадку при врегулюванні розбіжностей між сторонами щодо умов п. 4.1.1.7 договору слід виходити з того, що згідно з п. 2.1.7 провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії можливе в разі забезпечення обліку надходження теплової енергії в магістральні та місцеві (розподільчі) теплові мережі і теплові пункти ліцензіата та її відпуску з теплових мереж і теплових пунктів ліцензіата з використанням відповідних приладів обліку теплової енергії, встановлених на межі балансової належності (відповідальності) або межі продажу теплової енергії. Пунктом 5.1.1 Ліцензійних умов визначено, що суб'єкти господарювання здійснюють господарську діяльність з транспортування теплової енергії за наявності контрольно-вимірювальних інструментів і приладів, призначених для вимірювання параметрів теплоносія та якості теплової енергії, а також на межі балансової належності (відповідальності) або межі продажу теплової енергії відповідних приладів обліку теплової енергії, що надходить до теплової мережі і теплових пунктів та відпускається з теплової мережі і теплових пунктів ліцензіата, та їх повірки або державної метрологічної атестації.

Межа балансової належності (відповідальності) - це межа розподілу теплової мережі між теплопостачальною організацією і споживачем (п.1.3. Ліцензійних умов, п. 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ N 1198 від 03.10.2007р.).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що запропоновані позивачем умови договору, які передбачають встановлення та можливість використання приладів обліку теплової енергії на межі балансової належності, відповідають вимогам наведених нормативних актів.

Крім того, як встановлено місцевим судом та не заперечується сторонами у справі, факт, що прилади обліку теплової енергії на ЦТП відповідача не знаходяться на межі балансової належності, а тому підстави для використання їх показників при здійсненні розрахунків між сторонами нормативно не обґрунтовані.

При цьому колегія суддів погоджується з твердженнями відповідача/апелянта, що запропонована позивачем первинна редакція п. 4.1.17, яка викладена у позовній заяві, дублює положення законодавства та має загальний характер. А тому з метою чіткого визначення взаємних прав та обов'язків сторін прийнятною видається редакція цього пункту договору, наведена позивачем в доповненнях до позовної заяви (вих. №13/3533 від 24.11.2016), яка містить конкретні дані щодо місць встановлення приладів обліку. Ці дані ґрунтуються на актах розмежування ділянок обслуговування, які складені та підписані уповноваженими представниками сторін. Актами від 05.06.2012 встановлено межу балансової належності (відповідальності) на зовнішній поверхні стіни теплових камер (далі ТК) ТК 4-23-3-064; ТК 4-23-3-065; ТК 4-23-3-119; ТК 4-23-2-044; ТК 4-23-2-073; ТК 4-23-2-023; ТК 4-23-2-009; ТК 4-23-2-067; ТК 4-23-3-017; ТК 4-23-3-057; ТК 4-23-3-049; ТК 4-23-3-004; ТК 4-23-3-007; ТК 4-23-1-103; ТК 4-23-4-010; ТК 4-23-1-087; ТК 4-23-1-047; ТК 4-23-1-017; ТК 4-23-1-004; ТК 4-23-1-104; ТК 4-23-1-086; ТК 4-23-4-011; ТК 4-23-4-021, а також на зовнішній поверхні стіни ЦТП по вул. Нац. Гвардії 16 А; на вихідних фланцях засувки в підвальному приміщенні житлового будинку по вул. Франка 10 А; на вихідних фланцях засувок в місці відгалуження від магістральної тепломережі по вул. ОСОБА_4, та на зовнішній поверхні стіни приміщення ЦТП на вул. Толстого, 4. Актами від 14.08.2012 встановлено межу балансової належності (відповідальності) на зовнішній поверхні стіни ТК 4-23-1-066; ТК 4-23-3-089.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що пункт 4.1.17 договору слід викласти в редакції, яка запропонована позивачем у письмових поясненнях вих.№13/3533 від 24.11.2016 (вх.16935/16 від 24.11.2016)., а саме: « 4.1.17. Забезпечити встановлення на межі балансової належності (відповідальності) відповідних приладів обліку теплової енергії, що надходить та відпускається з теплових мереж Теплотранспортуючої організації у відповідності до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 12 серпня 2012 року №277. Прилади обліку встановлюються згідно актів розмежування ділянок обслуговування, а саме на зовнішній поверхні стіни теплових камер (далі - ТК) в сторону споживача: ТК 4-23-3-089; ТК 4-23-1-066; ТК 4-23-3-064; ТК 4-23-3-065; ТК 4-23-3-119; ТК 4-23-2-044; ТК 4-23-2-073; ТК 4-23-2-023; ТК 4-23-2-009; ТК 4-23-2-067; ТК 4-23-3-017; ТК 4-23-3-057; ТК 4-23-3-049; ТК 4-23-3-004; ТК 4-23-3-007; ТК 4-23-1-103; ТК 4-23-4-010; ТК 4-23-1-087; ТК 4-23-1-047; ТК 4-23-1-017; ТК 4-23-1-004; ТК 4-23-1-104; ТК 4-23-1-086; ТК 4-23-4-011; ТК 4-23-4-021, а також: на зовнішній поверхні стіни ЦТП по вул. Нац.-Гвардії 16 А; на вихідних фланцях засувки в підвальному приміщенні житлового будинку по вул. Франка 10 А; на вихідних фланцях засувок в місці відгалуження від магістральної тепломережі по вул. ОСОБА_4, та на зовнішній поверхні стіни приміщення ЦТП на вул. Толстого, 4.

Встановлення приладів обліку теплової енергії та введення їх в експлуатацію здійснюється за участю уповноваженого представника (в) Теплогенеруючої організації, що має відповідати Правилам технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 р. N 71 та іншим нормативно-правовим документів. Встановлені та введені в експлуатацію прилади обліку мають забезпечувати облік всього обсягу теплової енергії, що надходить в мережі Теплотранспортуючої організації та використовується для централізованого опалення та підігріву гарячої води.»

Щодо п. 5.3. договору та додатку № 3 до договору Визначення та розподіл понаднормативних втрат теплової енергії колегія суддів також погоджується з місцевим судом, що редакція позивача, яка зазначена у письмових поясненнях (вх.№16935/16 від 24.11.2016) є більш деталізованою та розширеною, а тому підлягає до задоволення.

З огляду на вищенаведене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що кінцева редакція спірних умов договору є іншою ніж та, яка запропонована ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» у позовній заяві, відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо поданих суду апеляційної інстанції до додаткових пояснень до апеляційної скарги копії актів-обстеження ЦТП, теплових камер на предмет встановлення обліку теплової енергії: № 1 від 14.12.2016 р., № 2 від 14.12.2016 р., № 3 від 14.12.2016 р., № 4 від 14.12.2016 р., № 5 від 14.12.2016 р., № 6 від 14.12.2016 р., № 1 від 21.12.2016 р., № 2 від 21.12.2016 р., № 3 від 21.12.2016 р., № 4 від 21.12.2016 р., № 5 від 21.12.2016 р., № 1 від 17.01.2017 р.. № 2 від 17.01.2017 р., № 3 від 17.01.2017 р., № 4 від 17.01.2017 р., № 5 від 17.01.2017 р., № 6 від 17.01.2017 р., № 7 від 17.01.2017 р., № 8 від 17.01.2017 р., № 1 від 24.01.2017 р., № 2 від 24.01.2017 р., № 3 від 24.01.2017 р., № 4 від 24.01.2017 р., № 5 від 24.01.2017 р., довідку № 03/192 від 31.01.2017 р., довідку № 03/196 від 31.01.2017 р., довідку № 03/195 від 31.01.2017 р., лист № 04/2417 від 13.12.2016 р., акт розмежування границь обслуговування від 24 листопада 2005 р., довідку № 03/194 від 31.01.2017 р., довідку № 03/193 від 31.01.2017 р., довідку № 03/197 від 31.01.2017 р., колегія суддів апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки такі документи подані суду апеляційної інстанції після прийняття місцевим господарським судом рішення по справі (24 листопада 2016 року), є додатково поданими, не були та не могли бути досліджені судом першої інстанції, оскільки виходячи із дат, коли вищевказані документи були складені (14.12.2016 р., 21.12.2016 р., 31.12.2016 р., 17.01.2017 р., 24.01.2017 р. 31.01.2017 р.), на дату постановлення судового рішення у даній справі, таких документів ще не існувало в природі.

Відповідно до статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Заявник не обгрунтував неможливості подання суду першої інстанції копій актів-обстеження ЦТП, теплових камер на предмет встановлення обліку теплової енергії: № 1 від 14.12.2016 р., № 2 від 14.12.2016 р., № 3 від 14.12.2016 р., № 4 від 14.12.2016 р., № 5 від 14.12.2016 р., № 6 від 14.12.2016 р., № 1 від 21.12.2016 р., № 2 від 21.12.2016 р., № 3 від 21.12.2016 р., № 4 від 21.12.2016 р., № 5 від 21.12.2016 р., № 1 від 17.01.2017 р.. № 2 від 17.01.2017 р., № 3 від 17.01.2017 р., № 4 від 17.01.2017 р., № 5 від 17.01.2017 р., № 6 від 17.01.2017 р., № 7 від 17.01.2017 р., № 8 від 17.01.2017 р., № 1 від 24.01.2017 р., № 2 від 24.01.2017 р., № 3 від 24.01.2017 р., № 4 від 24.01.2017 р., № 5 від 24.01.2017 р., довідку № 03/192 від 31.01.2017 р., довідку № 03/196 від 31.01.2017 р., довідку № 03/195 від 31.01.2017 р., лист № 04/2417 від 13.12.2016 р., акт розмежування границь обслуговування від 24 листопада 2005 р., довідку № 03/194 від 31.01.2017 р., довідку № 03/193 від 31.01.2017 р., довідку № 03/197 від 31.01.2017 р. з причин, що не залежали від нього, а складання вищевказаних документів значно пізніше, ніж судом було постановлено судове рішення у даній справі, не може слугувати підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції від 24 листопада 2016 р. у справі № 909/761/16.

Разом з тим колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що сторони, з урахуванням вищезазначених документів, за своїм волевиявленням сторін, можуть у порядку та у спосіб передбачений Розділом ХІІІ ГПК України звернутися із заявою про перегляд рішення господарського суду за нововиявленими обставинами.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Інші твердження апелянта/відповідача, які викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами даної справи.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами (ст. 34 ГПК України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, дослідивши всі обставини, що мають значення для вирішення спору по суті в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, апеляційну скаргу апелянта/відповідача залишити без задоволення, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2016 р. у справі № 909/761/16 залишити без змін.

Судовий збір за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 32-34, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 року у справі № 909/761/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення місцевого суду в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Л.С.Данко

Суддя М.Б.Желік

Суддя Т.С.Костів

22.02.2017 р. оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано - 28.02.2017 р.