ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 березня 2017 року Справа № 910/14264/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Рогач Л.І.,- головуючого, Алєєвої І.В., Дроботової Т.Б.
перевіривши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Резиденція ботанічний сад"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2017
у справі№ 910/14264/16 Господарського суду міста Києва
за позовомЗаступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Резиденція ботанічний сад"
простягнення 3 831 430, 00 грн

ВстановиВ:

Перевіривши матеріали касаційної скарги та доданих до неї документів, колегія суддів дійшла висновку, що вона не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Згідно з частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору.

Звертаючись з касаційною скаргою Товариством з обмеженою відповідальністю "Резиденція ботанічний сад" додано квитанцію №10211724 від 18.10.2016 про сплату судового збору в сумі 63219,20 грн. за такими платіжними реквізитами (отримувач коштів: ГУДКСУ у м. Києві; код класифікації доходів бюджету: 22030101, код отримувача 37993783, рахунок отримувача: №2001, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку 820019).

Так, визначаючи порядок та розмір судового збору, який підлягає сплаті до державного бюджету, заявником має бути враховано таке.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати та розмір ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011, що набрав чинності 01.11.2011.

01.09.2015 набрав чинності Закон України від 22.05.2015 №484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції від 03.09.2015) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції від 03.09.2015) встановлено ставки судового збору у таких розмірах: за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду - 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що скаржник оскаржує постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 (якою рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2016 в частині відмови в задоволенні позову скасовано та позов задоволено повністю), у зв'язку з чим скаржник зобов`язаний сплатити судовий збір з позовної заяви майнового характеру, яка подана до місцевого господарського суду (03.08.2016) та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 19.08.2016.

З урахуванням вищенаведеного розмір судового збору на момент подання касаційної скарги на постанову апеляційного господарського суду (відповідно до редакції Закону України "Про судовий збір" від 01.09.2015) становить 68965,74 грн. та має бути сплачений на такі платіжні реквізити: (отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код класифікації доходів бюджету: 22030104, , рахунок отримувача: № 0007, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку 820019).

За таких обставин, додана до матеріалів касаційної скарги квитанція № 10211724 від 18.10.2016 про перерахування скаржником судового збору в сумі 63219,20грн. за подання касаційної скарги не може бути визнане судом належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Правовий наслідок щодо невиконання вимог частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України визначений пунктом 4 частини 1 статті 1113 цього Кодексу, який встановлює вимогу щодо повернення касаційної скарги без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 86, 108, пунктом 4, частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Резиденція ботанічний сад" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 у справі № 910/14264/16 Господарського суду міста Києва повернути без розгляду.

Головуючий Л. Рогач

Судді І. Алєєва

Т. Дроботова