донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

02.03.2017 справа №908/5476/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів при секретарі судового засідання:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5 довіреність №19/3-02/197 від 14.11.2016;
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай", м. Вінниця
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від26.01.2017 р.
про прийняття додаткового рішення
у справі№ 908/5476/14 (суддя: Сушко Л.М.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай", м. Вінниця
про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 р. по справі №908/5476/14, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015р. та постановою Вищого господарського суду України від 27.05.2015 р., позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Урожай про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності задоволено.

В рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Урожай (21022, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Тарногродського, будинок 46, ) перед Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України (01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, 12-г, ) за договором кредитної лінії №26-15-09/11 від 05.08.2011 р. за простроченими процентами за користування кредитом у гривні в розмірі 122 510 500,00 грн. (сто двадцять два мільйони пятсотдесять тисяч пятсот гривень 00 копійок) звернуто стягнення на предмети іпотеки згідно з Договором іпотеки №484/31/6-1 від 02.09.2011 р., який був укладений між Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Урожай, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 2329, а саме на обєкти нерухомого майна, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Урожай: а) обєкти нерухомого майна нежитлові будівлі (основних будівель 90, споруд 9) загальною площею 70 030,8 кв. м., що розташовані за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Свободи, будинок 85: Кузня (Літ/№ за планом земельної ділянки 1,загальна площа 149,4кв.м); приміщення ЦРП (Літ/№ за планом земельної ділянки 2, загальна площа 247,2кв.м); Гідрозавод (Літ/№ за планом земельної ділянки 3, загальна площа 2 773,80кв.м); будівля дистиляції (Літ/№ за планом земельної ділянки 4, загальна площа 1 219,80кв.м); будівля транспортного цеху (Літ/№ за планом земельної ділянки 6, загальна площа 196,7кв.м); лабораторія МЕЦа, Кр.УГОЛ (Літ/№ за планом земельної ділянки 7, загальна площа 783,6кв.м); механічна майстерня (Літ/№ за планом земельної ділянки 8, загальна площа 218,2кв.м); олійнозливна № 1 (Літ/№ за планом земельної ділянки 9, загальна площа 57,6кв.м); олійновагова (Літ/№ за планом земельної ділянки 9а, загальна площа 20,4кв.м); заправочна станція (Літ/№ за планом земельної ділянки 10, загальна площа 9кв.м); заправочна станція (склад) (Літ/№ за планом земельної ділянки 10а, загальна площа 86,3кв.м); центральний матеріальний склад (Літ/№ за планом земельної ділянки 11 (загальна площа 989,5кв.м); відстійник (Літ/№ за планом земельної ділянки 12, загальна площа 100кв.м); насосна (Літ/№ за планом земельної ділянки 13, загальна площа 21кв.м); підстанція №1 МЕЦ (Літ/№ за планом земельної ділянки 14, загальна площа 110,2кв.м); центральний тепловий пункт №134 (обєкт незавершеного будівництва) (Літ/№ за планом земельної ділянки 15, загальна площа 420,2кв.м); участок розщеплення соапстока (Літ/№ за планом земельної ділянки 16, загальна площа 648,8кв.м); АБК транспортного цеху (обєкт незавершеного будівництва) (Літ/№ за планом земельної ділянки 17, загальна площа 1 489,00кв.м); склад шроту (Літ/№ за планом земельної ділянки 18, загальна площа 1 413,90кв.м); мазутна станція (Літ/№ за планом земельної ділянки 19, загальна площа 45,9кв.м); навіс для солі (Літ/№ за планом земельної ділянки 20, загальна площа 358,8кв.м); склад хімічних речовин (Літ/№ за планом земельної ділянки 21, загальна площа 2 274,50кв.м); насосна станція фекальних вод (Літ/№ за планом земельної ділянки 22, загальна площа 99кв.м); автопавільйон (Літ/№ за планом земельної ділянки 23, загальна площа 58,8кв.м); склад для зберігання газових балонів (Літ/№ за планом земельної ділянки 24, загальна площа 5,8кв.м); вбиральня МЕЦ (Літ/№ за планом земельної ділянки 25, загальна площа 10,4кв.м); олійнозливна №3 (Літ/№ за планом земельної ділянки 26, загальна площа 192,5кв.м); сарай будівничо-господарського цеху (Літ/№ за планом земельної ділянки 28, загальна площа 496,5кв.м); компресорна станція (Літ/№ за планом земельної ділянки 30, загальна площа 43кв.м); кислотна насосна (Літ/№ за планом земельної ділянки 31, загальна площа 27,7кв.м); постачання водо обігу (Літ/№ за планом земельної ділянки 32, загальна площа 480,7кв.м); склад моделей, ремонтні та підсобні приміщення з/д цеху (Літ/№ за планом земельної ділянки 33, загальна площа 257,8кв.м); градирна установка МЕЦа (Літ/№ за планом земельної ділянки 34, загальна площа 42,7кв.м); автовагова (60 т) (Літ/№ за планом земельної ділянки 35, загальна площа 173,5кв.м); битовка складу шроту (літ/№ за планом земельної ділянки 36, загальна площа 161,3кв.м); будівля складу ПММ (Літ/№ за планом земельної ділянки 37, загальна площа 8,9кв.м); будівля складу ПММ (Літ/№ за планом земельної ділянки 37а, загальна площа 40,7кв.м); насосна станція фекальних вод (Літ/№ за планом земельної ділянки 38, загальна площа 110кв.м); будівля начальника охорони та майстерня електроцеху (Літ/№ за планом земельної ділянки 40, загальна площа 53,4кв.м); склад (Літ/№ за планом земельної ділянки 41, загальна площа 29кв.м); ливарний цех (Літ/№ за планом земельної ділянки 42, загальна площа 273,1кв.м); будівля цеху з виробництва та розфасовки рослинних олій (Літ/№ за планом земельної ділянки 43, загальна площа 1 001,10кв.м); основне бензосховище МЕЦа (Літ/№ за планом земельної ділянки 44, загальна площа 42,6кв.м); будівля олійнозливної №2 та з/д ваги (Літ/№ за планом земельної ділянки 45, загальна площа 49,5кв.м); насосна (Літ/№ за планом земельної ділянки 45а, загальна площа 36,3кв.м); насосна №3 (Літ/№ за планом земельної ділянки 45б, загальна площа 11,3кв.м); насосна №5 (Літ/№ за планом земельної ділянки 45в, загальна площа 15,6кв.м); насосна №1 вагова (Літ/№ за планом земельної ділянки 45г, загальна площа 91,2кв.м); насосна (Літ/№ за планом земельної ділянки 45д, загальна площа 12,3кв.м); центральна лабораторія (Літ/№ за планом земельної ділянки 46, загальна площа 517,5кв.м); заводоуправління (Літ/№ за планом земельної ділянки 47, загальна площа 1 015,30кв.м); ремонтно-механічний цех (Літ/№ за планом земельної ділянки 48, загальна площа 1 981,60кв.м); парокотельний цех (Літ/№ за планом земельної ділянки 49, загальна площа 2 790,70кв.м); автовагова (30 т) (Літ/№ за планом земельної ділянки 50, загальна площа 8,3кв.м); пункт охорони (Літ/№ за планом земельної ділянки 51, загальна площа 5,6кв.м); пункт охорони (Літ/№ за планом земельної ділянки 52, загальна площа 4,5кв.м); будівля електроцеху та вагової (Літ/№ за планом земельної ділянки 53, загальна площа 1 154,40кв.м); пункт охорони (Літ/№ за планом земельної ділянки 54, загальна площа 32,5кв.м); склад обладнання та майданчик для металопрокату (Літ/№ за планом земельної ділянки 55, загальна площа 1 421,20кв.м); олійноекстракційний цех (Літ/№ за планом земельної ділянки 56, загальна площа 8 169,20кв.м); приміщення для автотранспорту (Літ/№ за планом земельної ділянки 57, загальна площа 710,4кв.м); галерея подачі насіння (Літ/№ за планом земельної ділянки 58, загальна площа 862,6кв.м); приймальне обладнання для насіння із залізничних вагів, вежа складу насіння (Літ/№ за планом земельної ділянки 59, загальна площа 432,4кв.м); сушила (Літ/№ за планом земельної ділянки 62, загальна площа 19,1кв.м); будівельний цех-пилорама (Літ/№ за планом земельної ділянки 62а, загальна площа 146,6кв.м); будівельний цех (Літ/№ за планом земельної ділянки 63, загальна площа 380,9кв.м); тарний цех (Літ/№ за планом земельної ділянки 64, загальна площа 1 089,20кв.м); гараж (обєкт незавершеного будівництва) (Літ/№ за планом земельної ділянки 65, загальна площа 677,3кв.м); приміщення для автотранспорту (обєкт незавершеного будівництва) (Літ/№ за планом земельної ділянки 66, загальна площа 917,4кв.м); гараж (обєкт незавершеного будівництва) (Літ/№ за планом земельної ділянки 67, загальна площа 676,1кв.м); будівля повітряної компресорної (Літ/№ за планом земельної ділянки 68, загальна площа 891,9кв.м); АБК автотранспорту (Літ/№ за планом земельної ділянки 69, загальна площа 1 533,80кв.м); пожежна частина та ПВК (Літ/№ за планом земельної ділянки 70, загальна площа 474,8кв.м); склад лісу (Літ/№ за планом земельної ділянки 71, загальна площа 25,5кв.м); господарський блок (Літ/№ за планом земельної ділянки 72, загальна площа 317,8кв.м); розділочне підсобне господарство (Літ/№ за планом земельної ділянки 72а, загальна площа 58,5кв.м); льох (Літ/№ за планом земельної ділянки 72б, загальна площа 15,3кв.м); барабанна сушилка насіння (Літ/№ за планом земельної ділянки 73, загальна площа 1 481,90кв.м); елеватор насіння (Літ/№ за планом земельної ділянки 74, загальна площа 8 540,50кв.м); будівля електролізної (Літ/№ за планом земельної ділянки 75, загальна площа 1 326,30кв.м); склад гідро цеху (Літ/№ за планом земельної ділянки 76, загальна площа 381,9кв.м) будівля лурги (Літ/№ за планом земельної ділянки 77, загальна площа 834,7кв.м); розпилювальна (Літ/№ за планом земельної ділянки 78, загальна площа 177,7кв.м); цех рафінації олії (Літ/№ за планом земельної ділянки 79, загальна площа 2 923,90кв.м); склад мила (Літ/№ за планом земельної ділянки 80, загальна площа 1 322,80кв.м); цех фасування олії (Літ/№ за планом земельної ділянки 81, загальна площа 2 985,10кв.м); миловарний завод, будівля БРЖ (Літ/№ за планом земельної ділянки 82, загальнаплоща 5 332,50кв.м); склади (Літ/№ за планом земельної ділянки 84, загальна площа 217,4кв.м); пункт охорони (Літ/№ за планом земельної ділянки 85, загальна площа 33,2кв.м); сховище (Літ/№ за планом земельної ділянки 86, загальна площа 684кв.м); ворота будівлі складу ПММ (Літ/№ за планом земельної ділянки І); огорожа будівлі складу ПММ (Літ/№ за планом земельної ділянки 2); мазутозбірник будівлі складу ПММ (Літ/№ за планом земельної ділянки 3); металеві заправочні будівлі складу ПММ (Літ/№ за планом земельної ділянки 4); огорожа бензосховища МЕЦа (Літ/№ за планом земельної ділянки 5); естакада зливу бензосховища МЕЦа (Літ/№ за планом земельної ділянки 6); ворота бензосховища МЕЦа (Літ/№ за планом земельної ділянки 7); автоперекидний комплекс (Літ/№ за планом земельної ділянки 8); градирна установка (Літ/№ за планом земельної ділянки 9); б) Земельну ділянку (кадастровий номер :01:008:0047), яка розташована за адресою Донецька область, м. Словянськ, вулиця Свободи, 85, загальною площею 25,8488 га, цільове призначення якої підприємства іншої промисловості (для обслуговування адміністративних та виробничих будівель), що знаходяться в межах кордону: А-Б землі ПП Строймеханік, Б-В, И-К, М-Н, О-П, Р-А землі Словянської міської ради, В-Г землі ТОВ Промислово-торгова компанія ВЕЛЕС, Г-Д землі ВАТ Содовий завод, Д-Е, Ж-И землі ТОВ Реактив, Е-Ж- землі Словянської міської ради, К-Л землі ЗАТ Самоцвіти, Л-М, Н-О землі ДП Донецька залізниця, П-Р землі ТОВ Ліміт; в) Земельну ділянку (кадастровий номер :01:008:0048), яка розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Свободи, 85, загальною площею 0,0149га, цільове призначення якої підприємства іншої промисловості (для обслуговування адміністративних та виробничих будівель), що знаходяться в межах кордону: А-А землі Словянської міської ради; г)Земельну ділянку (кадастровий номер :01:008:0009), яка розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Свободи, 85, загальною площею 1,9041 га, цільове призначення якої рекреаційного призначення (для обслуговування спортивних та фізкультурно-оздоровчих полів та майданчиків для футболу), що знаходиться в межах кордону: А-А землі Словянської міської ради, шляхом набуття публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України (01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, 12-г, ) права власності на предмети іпотеки за договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, який був укладений між публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Урожай, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 2329. 2) Визнано за Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України (01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, 12-г, ) право власності на вищезазначене майно. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Урожай на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України 74 298 грн. 00 коп. судового збору.

В подальшому ТОВ Торгівельна компанія Урожай звернулося до господарського суду Запорізької області із заявою про прийняття додаткового рішення у справі № 908/5476/14, яка мотивована наступним.

На момент розгляду справи №908/5476/14 та ухвалення господарським судом Запорізької області судового рішення від 18.12.2014 р., набрав чинності Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014р. №1669-VІІ.

Закон України від 02.09.2014р. №1669-VІІ, на думку заявника, є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону, тому рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України від 02.09.2014р. №1669-VІІ не підлягає виконанню.

Крім того, на момент розгляду справи №908/5476/14 та прийняття господарським судом Запорізької області рішення від 18.12.2014р., набрало чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 №1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція згідно з яким, місцезнаходження спірного майна - 90 основних будівель та 9 споруд (загальною площею 70 030,8 кв.м.) разом із земельними ділянками під ними, які розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, будинок 85, віднесено до населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Норми аналогічного змісту визначенні чинним на даний час Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України (п.23 Розпорядження №1275-р).

Загальновідомою є обставина, яка також не заперечується позивачем щодо неналежності відповідача у 2014 році до суб'єктів великого підприємництва за показником річного доходу, визначеного ч. 3 ст. 55 Господарського кодексу України за даними фінансової звітності (форма 2).

За твердженням відповідача, середня кількість працівників ТОВ Торгівельна компанія Урожай за звітний період 2014 р. не перевищувала 250 осіб, що також виключає його належність до суб'єктів великого підприємництва за показником чисельності, визначеного ч. 3 ст. 55 Господарського кодексу України.

Вказані обставини свідчать про те, що господарським судом Запорізької області та Харківським апеляційним господарським судом під час здійснення провадження у справі №908/5476/14 не застосовано норми матеріального права, визначені ст. 9 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 №1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція до спірних відносин.

Відповідач вважає, що норми Закону №1669-VІІ застосовуються на стадії виконання судового рішення та не можуть бути підставою для відмови у позові, суд має вирішити питання про їх застосування при реалізації такого рішення. За таких обставин, господарським судом Запорізької області не було вирішено питання щодо обмежень у виконанні рішення від 18.12.2014 року по даній справі, які запроваджено Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014р. №1669-VІІ.

За викладених обставин, заявник просив прийняти додаткове рішення по справі №908/5476/14. так, як, на його думку, стягнення на предмет іпотеки згідно з Договором іпотеки №484/31/6-1 від 02.09.2011р., який був укладений між Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Урожай, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за №2329, а саме на обєкти нерухомого майна, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Урожай: (перелік майна) шляхом набуття Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України (01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, 12-г, ) права власності на предмети іпотеки за договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, який був укладений між публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України та товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Урожай, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 2329, не підлягає виконанню у період дії Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014р. №1669-VІІ.

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 26.01.2017 р. у справі № 908/5476/14 у задоволенні вказаної заяви відповідача відмовив.

Ухвала суду мотивована тим, що місцевим господарським судом прийнято рішення від 18.12.2014 р., яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 27.05.2015 р., з усіх позовних вимог та вирішено питання щодо розподілу судових витрат, тому вимоги відповідача щодо прийняття додаткового рішення із зазначеного ТОВ Торгівельна компанія Урожай питання не можуть бути предметом додаткового рішення відповідно до ст. 88 ГПК України, оскільки виходять за межі визначених законом підстав.

ТОВ Торгівельна компанія Урожай, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.01.2017 р. та ухвалити додаткове рішення у даній справі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що вищезазначена ухвала є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства України, порушує законні права і охоронювані законом інтереси відповідача, такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Відповідач вважає висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, помилковими, оскільки, по-перше, порядок виконання рішення суду (якщо він особливий) має бути вирішений судом одночасно з вирішенням спору та має бути зазначений у резолютивній частині рішення; по-друге, суди досліджували належність відповідача до певної групи підприємництва за показниками 2013 року, а також розглядали норми ст. 9 Закону № 1669-VІІ як підставу для відмови у задоволенні позову банку, тоді як ці норми мають застосовуватись у момент реалізації рішення суду (встановлюють тимчасову неможливість його виконання).

Скаржник стверджує, що норми вказаного Закону України мають застосовуватись саме на стадії виконання судового рішення, а не на стадії звернення до господарського суду або розгляді справи по суті. Так, в даному випадку рішення господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 р. набрало чинності після його перегляду в апеляційному порядку Харківським апеляційним господарським судом 11.03.2015 р., тому, на думку скаржника, питання застосування ст. 9 Закону України № 1669-VІІ мало вирішуватись судом станом на 11.03.2015 р.

Відповідач, зокрема, зазначає, що доповнення резолютивної частини рішення у такому вигляді не є ні відстрочкою виконання рішення, ні його розясненням, так як таке обмеження виконання рішення суду не залежить від додаткових обставин, та було встановлено імперативною нормою права на момент проголошення господарським судом Запорізької області рішення від 18.12.2014 р., яке набрало законної сили 11.03.2015 р. після його перегляду Харківським апеляційним господарським судом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2017 р. сформовано судову колегію у складі: ОСОБА_1 - головуючий суддя, судді Агапов О.Л., Мартюхіна Н.О.

Розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду №331 від 01.03.2017 р. у зв'язку з неможливістю розгляду справи суддею-членом колегії ОСОБА_7 через перебування у відпустці на дату слухання справи, призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/5476/14.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 01.03.2017 р. визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_1 - головуючий суддя, судді Сгара Е.В., Мартюхіна Н.О.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, надав суду письмовий відзив, в якому просив залишити ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.01.2017 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, при прийнятті постанови від 11.03.2015 р. Харківським апеляційним господарським судом встановлено, що: Відповідно до статті 9 вказаного Закону протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належать громадянам України або юридичним особам - суб'єктам малого та середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України Про іпотеку.

Частиною 3 статті 55 Господарського кодексу України визначено, що суб'єктами великого підприємництва є юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правових форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) перевищує 250 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності перевищує суму, еквіваленту 50 мільйонів євро, визначену за середньорічним курсом НБУ.

Відповідно до балансу (фінансовий звіт) на 31.12.2013 року на підприємстві ТОВ ТК Урожай середня кількість працівників складає 893 (том 7 а.с. 103-104). Річний дохід відповідача перевищує суму, визначену в статті 55 ГК України, що підтверджується Звітом про фінансові результати за 2013 рік (том 7 а.с. 105-106).

Такі обставини дають підстави колегії суддів дійти висновку, що на час розгляду справи відповідач є суб'єктом великого підприємництва, а відповідно на спірні правовідносини не поширюється дія ст. 9 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

Залишаючи без змін рішення місцевого господарського суду від 18.12.2014 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 р. Вищий господарський суд України у постанові від 27.05.2015 р. зазначив, що: Під час здійснення апеляційного перегляду справи суд апеляційної інстанції врахував положення ст. 9 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, згідно з якою протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб'єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія, зокрема, ст. 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки) Закону України Про іпотеку.

Зі змісту викладеної правової норми вбачається, що зупинення дії ст. 37 Закону України Про іпотеку не поширюється на суб'єктів великого підприємництва, якими відповідно до ч. 3 ст. 55 Господарського кодексу України є юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) перевищує 250 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності перевищує суму, еквівалентну 50 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Керуючись викладеними вище процесуально-правовими нормами, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідач на момент розгляду справи є суб'єктом великого бізнесу, адже відповідно до балансу (фінансовий звіт) на 31.12.2013 на підприємстві відповідача середня кількість працівників складала 893, а відповідно до звіту про фінансові результати за 2013 рік річний дохід відповідача перевищував суму, визначену у ст. 55 Господарського кодексу України. З огляду на таке суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 9 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції до спірних правовідносин сторін.

Звертаючись з касаційною скаргою, відповідач посилається на необ'єктивність такого висновку, заснованого на даних балансу за 2013 рік. Однак у касаційній скарзі відсутні жодні посилання на те, що відповідачем були надані суду апеляційної інстанції певні докази, які підтверджують обставини віднесення його до суб'єктів малого чи середнього бізнесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

В силу ч. 3 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

У преамбулі та ст. 6 § 1 Конвенції, рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі Совтрансавто-Холдінг проти України (заява №48553/99), рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі Брумареску проти Румунії (заява №28342/95), а також рішенні Європейського суду з прав людини Ukraine-Tyumen проти України, (заява №22603/02) встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, судом апеляційної інстанції, з яким погодився суд касаційної інстанції, встановлено належність відповідача у 2013 році до субєктів великого підприємництва, а також те, що на спірні правовідносини не поширюється дія ст. 9 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету. Додаткове рішення, ухвала можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Роз'ясненнями, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012 р. № 6 визначено, що прийняття додаткового рішення (стаття 88 ГПК) за заявою сторони, прокурора, який брав участь у процесі, або за ініціативою суду здійснюється, як правило, тим же суддею (складом суду), що приймав первісне рішення. Вирішуючи питання щодо розгляду заяв про прийняття додаткового рішення, господарські суди повинні враховувати, в якому порядку розглядалася справа, зокрема, за участю однієї чи обох сторін або за їх відсутності, а також з обставин справи, доводів, наведених у заяві, тощо. При цьому додаткові докази судом не приймаються і оцінка їх не здійснюється.

Господарським судом Запорізької області при прийнятті рішення від 18.12.2014 р. у справі №908/5476/14 розглянуто кожну з позовних вимог, що заявлялися ПАТ Державний ощадний банк України:

- звернуто стягнення на предмети іпотеки згідно з договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Урожай, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 2329: (перелік майна) шляхом набуття публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України (01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, 12-г, ) права власності на предмети іпотеки за договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, який був укладений між публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України та товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Урожай, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 2329;

- визнано за публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України право власності на майно (перелік майна);

- з відповідача на користь позивача стягнуто 74 298 грн. 00 коп. судового збору, тобто вирішено питання щодо розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст. 49 ГПК України.

Таким чином, заява відповідача про прийняття додаткового рішення у даній справі задоволенню не підлягає, оскільки зміст даної заяви не відноситься до кола питань, які регламентовані статтею 88 ГПК України.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною та обґрунтованою, а тому, підлягає залишенню в силі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 88, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального Кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.01.2017 року у справі № 908/5476/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.01.2017 року у справі № 908/5476/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.В. Будко

Судді Н.О. Мартюхіна

ОСОБА_3