У х в а л а

6 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А., -

розглянувши заяву арбітражного керуючого Селезньова О.В. про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 29 листопада 2016 року у справі № 916/2606/14 за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Агропромисловий плодоовочевий комбінат «Одеса» (далі - ПАТ «Агропромисловий плодоовочевий комбінат «Одеса») про визнання банкрутом,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23 лютого 2016 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22 вересня 2016 року, затверджено мирову угоду від 15 січня 2006 року, укладену між комітетом кредиторів ПАТ «Агропромисловий плодоовочевий комбінат «Одеса» в особі голови комітету кредиторів ТОВ «Експерт Партнер», боржником в особі керуючого санацією - арбітражного керуючого Селезньова О.В. та інвестором - ТОВ «Аккерман - Консалтинг 2015», затверджену протоколом № 2 зборів комітету кредиторів від 15 січня 2016 року. Провадження у справі № 916/2606/14 про банкрутство ПАТ «Агропромисловий плодоовочевий комбінат «Одеса» припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 29 листопада 2016 року касаційні скарги кредитора ОСОБА_6 задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 23 лютого 2016 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22 вересня 2016 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У січні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява арбітражного керуючого Селезньова О.В. про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 29 листопада 2016 року у справі № 916/2606/14 з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 13 червня 2006 року у справі № 2-8/2470-05, від 21 червня 2006 року у справі № 43/464, від 13 грудня 2006 року у справі № 17-2-24-21-2/1017, від 27 жовтня 2015 року у справі № 12/27/09-908/3510/13, від 6 грудня 2016 року у справі № 916/4236/15 та копію постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 15 «Про судову практику в справах про банкрутство», в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 2 лютого 2017 року заяву залишено без руху та надано строк до 24 лютого 2017 року для усунення недоліків.

У лютому 2017 року заявник усунув недоліки та надав заяву в новій редакції, крім того, надав новий приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, копію постанови Вищого господарського суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 5/067-11/9.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 916/2606/14 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік А.А. Ємець