Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" березня 2017 р. Справа № 906/186/17.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Маріщенко Л.О.

Розглянувши заяву № 02/304/1 від 22.02.2017 про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви № 02/308 від 22.02.2017: Публічним акціонерним товариством "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" (м. Київ) в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" (смт. Іршанськ Хорошівський район Житомирської області)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Валки - Ільменіт" (смт. Іршанськ Хорошівський район Житомирської області)

про стягнення 35971726,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валки - Ільменіт" про стягнення 35971726,72 грн.

Заявою № 02/304/1 від 22.02.2017 позивач присить відстрочити сплату судового збору у розмірі 240000,00 грн до моменту винесення судом рішення, посилаючись на важкий майновий стан підприємства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно зі ст. 1 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати д о к а з и на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивач, навівши доводи про майновий стан компанії, які на його думку, перешкоджають сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, не подав належних доказів на підтвердження цим доводам. Тоді як термін майновий стан є оціночним та підлягає встановленню судом на підставі поданих доказів за правилами ст. 33 ГПК України. Такі докази мають обґрунтовувати об'єктивні причини, які обумовлюють неможливість оплати судового збору.

Слід зазначити, що стаття 8 Закону України "Про судовий збір" наділяє суд правом відстрочити сплату судового збору, а не встановлює такий обов'язок.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Також, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "ОСОБА_1 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "ОСОБА_1 проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

В свою чергу, відповідно до статті 129 Конституції України та статті 4-2 ГПК України правосуддя в у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду, викладеної у рішенні у справі "Ейрі проти Ірландії" від 09.10.1979, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Таким чином, з урахуванням викладеного, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ст. 86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

Суддя ОСОБА_2

Друк:

1 - в наряд

2 - заявнику (рек.)