ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" лютого 2017 р.Справа № 916/140/17

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 на підставі довіреності №21/17-4 від 03.01.2017р.;

Від відповідача: ОСОБА_2 на підставі довіреності №03/01-66 від 23.01.2017р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Одесагаз до відповідача ОСОБА_3 комунального підприємства Одеська ТЕЦ-2 про стягнення основного боргу, пені та трьох відсотків річних у розмірі 331 693,34 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство „Одесагаз звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3 комунального підприємства Одеська ТЕЦ-2, в якій просить суд стягнути з останнього основний борг у розмірі 639 474,49 грн., 3% річних в сумі 903,00 грн. та пеню в сумі 8 428,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору розподілу природного газу №008088 від 01.07.2016р. в частині своєчасного розрахунку за поставлений газ, внаслідок чого у нього виник борг у розмірі, що заявлений до стягнення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.01.2017р. порушено провадження по справі № 916/140/17 із призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 08.02.2017р. представником позивача було надано суду заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення основного боргу, а саме позивач просить суд стягнути з відповідача 465 929,01 грн. основного боргу.

В судовому засіданні 22.02.2017р. представником позивача було надано суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме позивач просить суд стягнути з відповідача 331 693,34грн. основного боргу, пеню в сумі 20 800,78 грн. та 3% річних в сумі 2 228,72 грн.

В засіданні суду 22.02.2017р. представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву відповідно до якого, відповідач позовні вимоги визнає частково в сумі 321 993,49 грн. та просить відстрочити виконання рішення на 2 місяці.

В судовому засіданні 22.02.2017р. відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, правовідносини між Публічним акціонерним товариством „Одесагаз (Постачальник) та ОСОБА_3 комунальним підприємством Одеська ТЕЦ-2 виникли в силу укладених між ними договору розподілу природного газу №008088 від 01.07.2016р. (надалі договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору, оператор ГРМ зобовязується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобовязується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюються споживачем за тарифом, встановлено регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно пункту 6.2 Договору, тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обовязковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до пункту 6.3 Договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 6.4 Договору встановлено, що сплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.

Згідно з п. 6.5 Договору, у разі виникнення у споживача заборгованості за цим договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

За умовами п. 8.2. Договору, у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як встановлено судом з матеріалів справи (а.с.32-55) та зазначене, фактично, не заперечується відповідачем, позивачем на виконання умов вказаних договорів в період з листопада 2016р. по грудень 2016р. надано послуги з постачання природного газу на загальну суму 857 040,00 грн.

Проте, відповідач свої зобовязання в частині оплати наданих послуг виконав частково, сплативши позивачу вартість поставленого газу, враховуючи оплати здійснені після порушення провадження у справі, на суму 317 112,29 грн., в результаті чого у нього виникла заборгованість у розмірі 331 693,34 грн.

Однак, відповідачем в судовому засіданні 22.02.2017р. разом із відзивом надано докази сплати частини основного боргу в сумі 9 699,85 грн., у звязку із чим сума основного богу складає 321 993,49 грн.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищезазначене, суд припиняє провадження у справі в частині вимоги позивача про стягнення з відповідача частини суми основного боргу в розмірі 9 699,85 грн., у звязку із відсутністю, станом на 21.02.2017 р., предмету спору за даною вимогою.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача за прострочення виконання зобовязання пені у сумі 20 800,78 грн. та 3% річних в сумі 2 228,72 грн., суд зазначає наступне.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є господарські санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Право на неустойку, як зазначено у ст. 550 Цивільного кодексу України, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

За умовами п. 8.2. Договору, у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням 3% річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок пені у сумі 20 800,78 грн. та 3% річних в сумі 2 228,72 грн., наданий позивачем, суд встановив, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, здійснений належним чином, у звязку з чим позовні вимоги в даній частині підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині вимоги позивача про стягнення з відповідача частини суми основного боргу в розмірі 9 699,85 грн. припинити.

2. Позов Публічного акціонерного товариства Одесагаз до відповідача ОСОБА_3 комунального підприємства Одеська ТЕЦ-2 про стягнення основного боргу, пені та трьох відсотків річних задовольнити.

3. Стягнути з ОСОБА_3 комунального підприємства Одеська ТЕЦ-2 (65490, Одеська обл., м. Теплодар; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, ) основну заборгованість у розмірі 321 993 /триста двадцять одна тисяча дев'ятсот девяносто три/ грн. 49 коп., пеню у розмірі 20 800 /двадцять тисяч вісімсот/ грн. 78 коп., 3% річних у розмірі 2 228 / дві тисячі двісті двадцять вісім/ грн. 72 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 9 732 /дев'ять тисяч сімсот тридцять дві/ грн. 08 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 27 лютого 2017 р.

Суддя Ю.О. Зайцев