РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017Справа №910/23976/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про розірвання договору

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Ільїнова І.В. - за довіреністю №2 від 03.01.2017 року;

від відповідача: Мельникова Л.В. - за довіреністю №2501/17-01 від 25.01.2017 року;

від третьої особи: Заплішна О.Д. - за довіреністю №27-19521/16 від 13.04.2016 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Банк "Контракт" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" про розірвання договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повної оплати вартості отриманих від позивача нежилих приміщень згідно умов Договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30.09.2015 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. та зареєстровано в реєстрі за №920.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов та:

1) Розірвати Договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л. Д., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за номером 920, укладений між ПАТ Банк «Контракт» та ТОВ ГК «Укргаз».

2) Зобов'язати ТОВ ГК «Укргаз» повернути на користь ПАТ Банк «Контракт» нежилі приміщення в літері А з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16), загальною площею 1 169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, будинок 58, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0.

3) Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 11408434 від ЗО вересня 2015 року про право власності ТОВ ГК «Укргаз» на нежилі приміщення в літері А з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16), загальною площею 1 169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, будинок 58, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0.

4) Визнати за Публічним акціонерним товариством Банк «Контракт» (ідентифікаційний код юридичної особи 19361746; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, буд. 58) право власності на нежилі приміщення в літері А з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № і (групи приміщень № 16), загальною площею 1 169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, будинок 58, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2016 року порушено провадження у справі та залучено до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача; розгляд справи призначено на 01.02.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 року розгляд справи відкладено на 08.02.2017 року.

У судовому засіданні 08.02.2017 року оголошено перерву до 15.02.2017 року.

У судовому засіданні 15.02.2017 року оголошено перерву до 22.02.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 року розгляд справи відкладено на 01.03.2017 року.

В судовому засіданні 01.03.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав, представник третьої особи позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 01.03.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2015 року між Публічним акціонерним товариством Банк "Контракт" (далі по тексту - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" (далі по тексту - відповідач, покупець) укладено Договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 30.09.2015 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. та зареєстровано в реєстрі за №920 (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) продавець передає (продає), а покупець приймає у власність (купує) нежилі приміщення в літері А з №1 по №17 (групи приміщень № 1), з №1 по №24 (групи приміщень №4), з №1 по №14 (групи приміщень №7), з №1 по №18 (групи приміщень №10). з №1 по №18 (групи приміщень №11), з №1 по №16 (групи приміщень №13), №1 (групи приміщень №15), №1 (групи приміщень №16) (далі - нежилі приміщення), загальною площею 1169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, будинок 58 (наділ - нежитлові приміщення).

Відповідно до п. 2.1. Договору за домовленістю сторін продаж нежитлових приміщень вчинено за 45 400 000 грн., в тому числі ПДВ 7 566 666,67 грн., які покупець перераховує на рахунок продавця №373990005, відкритий у ПАТ Банк «Контракт», МФО 322465 у такому порядку:

- 22 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 3 700 000,00 грн., покупець перераховує продавцю у день укладення Договору;

- 23 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 3 866 666,67 грн., покупець перераховує продавцю не пізніше 05.10.2015 року.

Згідно з п. 3.1. Договору Покупець набуває право власності на нежилі приміщення після нотаріального посвідчення цього Договору та реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та підписання акту прийому-передачі вказаних нежилих приміщень. Продавець та Покупець дійшли згоди, що право власності буде зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім'я Покупця в день підписання цього Договору.

На виконання умов Договору 30.09.2015 року позивачем передано, а відповідачем прийнято нежитлові приміщення, що підтверджується підписаним між сторонами Актом приймання-передачі приміщень (копія акту міститься в матеріалах справи)

Право власності на нежитлові приміщення зареєстровано за Відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується Витягом №44852474 від 30.09.2015 року (державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Л. Д.).

В рахунок оплати вартості нежитлових приміщень відповідачем сплачено наступні грошові кошти:

- 22 200 000,00 грн. сплачено 01.10.2015 року;

- 6 269 000,00 грн. сплачено 02.10.2015 року;

- 599 994,00 грн. сплачено 06.10.2015 року;

Станом на 20.10.2015 в рахунок оплати за договором відповідачем сплачено грошові кошти в загальній сумі 29 068 994,00 грн., а тому заборгованість перед позивачем становить 16 331 006,00 грн., тобто, з врахуванням набуття відповідачем права власності на нежилі приміщення ще 30.09.2015, фактичне відчуження відбулося за ціною 29 068 994,00 грн. (зазначений факт встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року у справі №910/28686/15, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного Господарського суду від 06.09.2016 року та постановою Вищого Господарського Суду України від 14.12.2016 року).

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року у справі №910/28686/15 встановлено факт невиконання відповідачем зобов'язання за Договором (в частині повної оплати вартості нежитлових приміщень), та станом на момент розгляд справи (01.03.2017 року) дану заборгованість не сплачено.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості отриманого товару (нежитлові приміщення) позивач, керуючись ч. 2 ст. 695 ЦК України, просить суд розірвати Договір та зобов'язати відповідача повернути нежитлові приміщення за Договором.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Судом встановлено, що укладений сторонами Договір за своє правовою природою є договором купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 2 с. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ч. 1 ст. 691 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 695 ЦК України договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів.

Згідно з ч. 2 ст. 695 ЦК України якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 695 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

Суд звертає увагу, що укладаючи Договір позивач розраховував на досягнення основної цілі договору, а саме - отримання грошей за проданий товар (нежитлові приміщення) у строк до 05 жовтня 2015 року.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, передав у власність відповідачу нежитлові приміщення згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору не сплатив на користь позивача повну вартість отриманого товару (нежитлові приміщення) до 05.10.2015 року, в зв'язку з чим порушив істотно Договір.

Згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання Договору та повернення нежилих приміщень за вищезазначеним Договором, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права власності на нежитлові приміщення та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №11408434 від 30 вересня 2015 року про право власності ТОВ ГК «Укргаз» (відповідач) на нежилі приміщення, суд зазначає наступне.

Так, як в судовому порядку розірвано Договір (Договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 30.09.2015 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. та зареєстровано в реєстрі за №920) то Публічне акціонерне товариство Банк "Контракт" являється власником нежилих приміщень за Договором, а тому право власності позивача на нежилі приміщення не порушено, що є наслідком відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на нежилі приміщення.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис № 11408434 від 30 вересня 2015 року про право власності ТОВ ГК «Укргаз» на нежилі приміщення в літері А з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16), загальною площею 1 169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, будинок 58, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0), так як вони є похідною дією від постановлення судового рішення щодо розірвання Договору купівлі-продажу, і полягають у внесенні державним реєстратором, як суб'єктом владних повноважень, до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" на нежилі приміщення (нежилі приміщення в літері А з №1 по №17 (групи приміщень №1), з №1 по №24 (групи приміщень № 4), з №1 по №14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16), загальною площею 1 169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, будинок 58, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0).

Отже, на даний час права позивача щодо скасування державної реєстрації права власності на вказані нежилі приміщення не є порушеними та відповідачем за вказаною вимогою не є ТОВ ГК "УКРГАЗ".

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати Договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за номером 920, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" (01010, м. Київ, ВУЛИЦЯ МОСКОВСЬКА, будинок 32/2, ПОВЕРХ 11; ) та Публічним акціонерного товариства Банк "Контракт" (04071, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВОЗДВИЖЕНСЬКА, будинок 58; )

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" (01010, м. Київ, ВУЛИЦЯ МОСКОВСЬКА, будинок 32/2, ПОВЕРХ 11; ) повернути на користь Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" (04071, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВОЗДВИЖЕНСЬКА, будинок 58; ) нежилі приміщення в літері А з №1 по №17 (групи приміщень № 1), з №1 по №24 (групи приміщень №4), з №1 по №14 (групи приміщень №7), з №1 по №18 (групи приміщень №10), з №1 по №18 (групи приміщень №11), з №1 по №16 (групи приміщень №13), №1 (групи приміщень №15), №1 (групи приміщень №16), загальною площею 1169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, будинок 58, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" (01010, м. Київ, ВУЛИЦЯ МОСКОВСЬКА, будинок 32/2, ПОВЕРХ 11; ) на користь Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" (04071, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВОЗДВИЖЕНСЬКА, будинок 58; ) 208 078 (двісті вісім тисяч сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

5. В решті задоволення позовних вимог - відмовити.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 09.03.2017 року.