Господарський суд Чернігівської області
======================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"27"лютого 2017 року Справа № 927/127/17

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши справу

за позовом: Дочірня компанія Газ України

Національної акціонерної компанії Нафтогаз України

04116, вул.Шолуденка, 1, м. Київ;

до відповідача: Державного підприємства Шабалинівський спиртовий завод

16433, вул.Заводська,1,с. Іванівка, Борзнянський р-н.,Чернігівська обл.;

про стягнення 471042,55 грн.;

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 ( дов. №276/16 від 27.12.2016)-представник;

від відповідача:не з"явились;

в с т а н о в и в :

Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України звернулась до господарського суду Чернігівської області з позовом до Державного підприємства Шабалинівський спиртовий завод про стягнення 427502,89 грн. інфляційних за період жовтень 2013р. - червень 2015р. та за березень 2016р. листопад 2016р. та 43539,66 грн. 3% річних за період з 23.07.2013 по 19.08.2015 та з 16.02.2016 по 18.01.2017 за зобов'язаннями, що виникли на підставі договору на постачання природного газу від 12.02.2010 № 3-0210/ЧН-КФ.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги порушенням відповідачем строків виконання своїх зобовязань за договором на постачання природного газу від 12.02.2010 № 3-0210/ЧН-КФ у звязку з чим позивачем нараховано 3% річних та інфляційні.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 30.01.2017 порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 13.02.2017, після чого розгляд справи відкладався до 27.02.2017.

Представники відповідача в судове засідання не з"явились, відзиву на позов відповідач не подав, хоча він був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями №566 від 30.01.2017 та №912 від 14.02.2017.

Заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Суд перейшов до розгляду спору по суті в судовому засіданні 27.02.2017.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

12.02.2010 між ДП «Нафтогазмережі» НАК «Нафтогаз України» та ДП Шабалинівський спиртовий завод був укладений договір поставки природного газу №3-0210/ЧН-КД, на виконання умов якого позивач, протягом березня 2010року, здійснив відповідачеві поставку природного газу на загальну суму 739524грн.

Відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 13.04.2010 №141/1 діяльність ДП «Нафтогазмережі» НАК «Нафтогаз України» припинено шляхом реорганізації-приєднання до ДК «Газ України».

Згідно п.1.2. Статуту ДК «Газ України» є правонаступником ДП «Нафтогазмережі» НАК «Нафтогаз України».

Відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлений природний газ, у звязку з чим на момент звернення позивача з позовом до господарського суду Чернігівської області сума заборгованості по оплаті поставленого природного газу становить 483332,63грн.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. п. 7.1 п.7 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 17.03.2011 по справі № 4/16/4 присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 483332,63грн. боргу та три відсотки річних з простроченого платежу в розмірі 5538,82 грн.. за період з 11.04.2010 по 12.05.2010.

Позивачем подано суду письмові пояснення від 23.02.2017, в яких він зазначає, що рішення господарського суду Чернігівської області від 17.03.2011 по справі №4/16/4 по теперішній час находиться на виконанні у Борзнянському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області та станом на час подання позову не виконано. Вказане підтверджується листом Борзнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 06.10.2016.

Крім того, у період з 20.08.2015 по 15.02.2016 діяла заборона на задоволення вимог кредиторів, відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у звязку з наявністю справи про банкрутство ДП Шабалинівський спиртовий завод, що підтверджується ухвалами господарського суду Чернігівської області про порушення провадження у справі про банкрутство №927/977/15 від 20.08.2015 та ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство №927/977/15 від 15.02.2016.

Так, відповідно до ст.19 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції станом на 20.08.2015) протягом дії мораторію не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Позивачем заявлено до стягнення 43539,66грн. 3% річних за період з 23.07.2013 по 19.08.2015 та з 16.02.2016 по 18.01.2017, а також 427502,89грн. інфляційних за період з 01.10.2013 по 30.06.2015 та з 01.03.2016 по 30.11.2016.

Виходячи з того, що відповідач припустився прострочення виконання зобовязання по оплаті поставленого природного газу, а також враховуючи те, що на момент звернення позивача до господарського суду з даним позовом вказане вище рішення від 17.03.2011 по справі № 4/16/4, зокрема в частині стягнення 483332,63грн. боргу, фактично не виконано, позивач здійснив нарахування на суму боргу 3% річних за період з 23.07.2013 по 19.08.2015 та з 16.02.2016 по 18.01.2017 в сумі 43539,66грн., а також інфляційних за період з 01.10.2013 по 30.06.2015 та з 01.03.2016 по 30.11.2016 в сумі 427502,89грн..

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, щодо заявленого позивачем періоду з 23.07.2013 по 24.01.2014 - відповідно до ст.257 ЦК України строк позовної давності сплинув.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Однак, відповідач не скористався своїм правом відповідно до ст. 267 ЦК України.

За перерахунком суду 3% річних за період з 23.07.2013 по 19.08.2015 та з 16.02.2016 по 18.01.2017 складають 43504,92грн., які підлягають задоволенню та стягненню на користь позивача.

В іншій частині заявлених позивачем 3% річних слід відмовити.

Нарахування позивачем 427502,89грн. інфляційних за період з 01.10.2013 по 30.06.2015 та з 01.03.2016 по 30.11.2016 відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору та підлягає задоволенню.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 7065,12грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Шабалинівський спиртовий завод» (16433, вул. Заводська, 1, с.Іванівка, Борзнянський р-н, Чернігівська обл., ) на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) 43504,92грн. 3% річних, 427502,89грн. інфляційних, а всього 471007,81грн., а також 7065,12грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна

Повний текст рішення підписано 06 березня 2017 року.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна