ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р. Справа № 922/297/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В. І. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 007ДР-12-1216 від 29.12.2016 р.

ОСОБА_2 за довіреністю № 007ДР-20-1216 від 29.12.2016 р.

третьої особи: не зявився

відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю № 7 від 10.02.2017 р.

голова правління ОСОБА_4

ОСОБА_5 за довіреністю № 4 від 11.07.2016 р.

розглянувши апеляційну скаргу Споживчого кооперативу з газифікації «Старолюботинський» (вх. № 231Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 26.12.2016 р. у справі № 922/297/16

за позовомПАТ "Харківгаз", м. Харків третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, м. Київ
доСпоживчого кооперативу з газифікації "Старолюботинський", м. Люботин
провнесення змін до договору
ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 р. публічне акціонерне товариство "Харківгаз" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до споживчого кооперативу з газифікації "Старолюботинський" (відповідач) про внесення змін до договору на користування газопроводом № 3 від 01.04.2009 р., в редакції додаткової угоди № 1 до договору на користування газопроводом від 25.12.2015 року, викладеній у позовній заяві.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з часу укладення між сторонами договору на користування газопроводом №3 від 01.04.2009 р. істотно змінились обставини, якими сторони керувались при укладенні договору, що полягає в прийнятті Національною комісією, що здійснює Державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постанови № 2494 від 30.09.2015 р. "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1379/27824 та затвердження Кодексу газорозподільних систем. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. ст. 179, 181, 187, 193 ГК України, ч. ч. 2, 4 ст. 652 ЦК України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.12.2016 р. у даній справі позов задоволено повністю. Внесено зміни до договору на користування газопроводом №3 від 01.04.2009 р., в редакції додаткової угоди №1 до договору на користування газопроводом від 25.12.2015 р., а саме:

ДОДАТКОВА УГОДА № 1

до договору користування газопроводом № 3 від 01.04.2009 р.

м. Люботин "25" грудня 2015 р.

Споживчий кооператив з газифікації "Старолюботинський" (далі - Власник) в особі голови правління кооперативу ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту кооперативу, з однієї сторони, і

Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" (далі - ОСОБА_6) в особі начальника Мерефянського УЕГГ ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності № 2396 від 26.06.2015 р., з другої сторони (далі - Сторони), керуючись постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем", іншими нормативними документами, уклали цю додаткову угоду про таке:

1. Викласти умови договору користування газопроводом № 3 від 01 квітня 2009 року у наступній редакції:

ДОГОВІР

на користування складовими газорозподільної системи

м. Люботин "01" грудня 2015 р.

Споживчий кооператив з газифікації "Старолюботинський" (далі - Власник) в особі голови правління кооперативу ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту кооперативу, з однієї сторони, і

Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" (далі - ОСОБА_6) в особі начальника Мерефянського УЕГГ ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності № 2396 від 26.06.2015 р., з іншої сторони (далі Сторони), керуючись Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами, уклали договір на користування складовими газорозподільної системи (далі Договір) про таке:

ОСОБА_8 Договору

1. ОСОБА_8 цього Договору є надання Користувачеві у користування належних Власнику складових газорозподільної системи (далі - майно), які безпосередньо підключені (приєднані) до газових мереж ОСОБА_6, що є Оператором газорозподільної системи (Оператором ГРМ), та використовуються для забезпечення розподілу природного газу споживачам, підключеним (приєднаним) до майна Власника.

2. Перелік майна, яке передається за цим Договором Користувачеві, зазначається в додатку, який є невід'ємною частиною цього Договору.

3. Право користування майном у ОСОБА_6 виникає з дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання-передачі.

II. Правовий режим майна

1. Право власності на майно, передане за цим Договором, належить Власнику.

2. Укладення цього Договору не змінює права власності на майно, надане Користувачеві на праві користування.

3. Передане у користування майно зараховується на баланс ОСОБА_6.

4. ОСОБА_6 забороняється відчужувати майно, а також здавати його в оренду, надавати в оперативний або фінансовий лізинг, концесію, передавати речові права щодо нього, передавати його у заставу, в управління та вчиняти будь-які дії, пов'язані зі зміною його цільового призначення, без згоди Власника у випадках, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами.

5. Будь-які дії щодо майна можуть здійснюватися в порядку та спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства та умовами цього Договору. Майно не може бути використане на інші, не передбачені цим Договором, цілі.

6. На майно, надане у користування за цим Договором, не може бути звернене стягнення за вимогами кредиторів ОСОБА_6.

7. Будь-які поліпшення, які можна відокремити від майна, здійснені за рахунок ОСОБА_6 під час дії цього Договору, є власністю ОСОБА_6.

8. Поліпшення, які не можуть бути відокремлені від майна, здійснені ОСОБА_6, є власністю Власника та не підлягають компенсації.

Не є поліпшенням майна Власника в розумінні цього Договору приєднання такого майна до магістральних або розподільних газопроводів, а також приєднання до майна Власника газових мереж третіх осіб.

9. Відповідальність за втрату (пошкодження, знищення) майна несе ОСОБА_6 з дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна до дати повернення майна Власнику.

10. Списання майна здійснюється ОСОБА_6 за погодженням з Власником у порядку, визначеному чинним законодавством для власного майна ОСОБА_6.

11. Облік майна, наданого в користування, здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

12. Проведення щорічної інвентаризації майна здійснюється за рішенням ОСОБА_6 в установленому законодавством порядку.

III. Права та обов'язки Сторін

1. Власник має право:

1) контролювати облік майна шляхом участі в проведенні ОСОБА_6 інвентаризації такого майна;

2) контролювати технічний та експлуатаційний стан майна, ефективність його використання, дотримання ОСОБА_6 вимог нормативно-правових актів та цільового призначення під час використання майна. З цією метою Власник має право направляти Користувачеві письмові запити, а також здійснювати огляд майна в присутності представників ОСОБА_6 в погоджений Сторонами час;

3) у випадку втрати (пошкодження, знищення), неналежної експлуатації майна з вини ОСОБА_6 вимагати від ОСОБА_6 відшкодування заподіяних втратою (пошкодженням, знищенням) майна збитків у повному обсязі та вжиття передбачених чинним законодавством заходів;

4) залучати ОСОБА_6 до участі у прийнятті рішень з питань організації та забезпечення безаварійної експлуатації майна;

5) брати участь у роботі комісій для розслідування обставин і причин аварії або нещасного випадку, які сталися внаслідок користування майном.

2. Власник зобов'язаний:

1) передати майно відповідно до акта приймання-передачі;

2) не вчиняти дій, що перешкоджають ОСОБА_6 виконувати свої договірні зобов'язання;

3) не втручатись в господарську діяльність ОСОБА_6.

3. ОСОБА_6 має право:

1) використовувати майно у власних господарських цілях;

2) самостійно приймати рішення з питань організації діяльності щодо безаварійної експлуатації майна;

3) залучати спеціалізовані організації для виконання будівельних, монтажних, ремонтних чи інших робіт з майном, які необхідні для здійснення належного виконання цього Договору.

4. ОСОБА_6 зобов'язаний:

1) прийняти майно та використовувати його з метою забезпечення надійності розподілу (транспортування) природного газу, ефективного використання майна, його збереження та відновлення;

2) забезпечувати умови безпечної та безаварійної експлуатації майна;

3) відшкодовувати Власнику збитки, заподіяні втратою (пошкодженням, знищенням) майна, що сталася внаслідок дій чи бездіяльності ОСОБА_6;

4) здійснювати технічне обслуговування майна за власний рахунок;

5) проводити щорічну інвентаризацію майна в порядку, визначеному чинним законодавством;

6) на письмовий запит Власника протягом 10 днів з дня його отримання надавати інформацію про стан майна та/або результати його інвентаризації;

7) у заздалегідь узгоджений Сторонами час допускати Власника чи його уповноважених представників до огляду майна;

8) у двадцятиденний строк з дня отримання письмового запиту Власника письмово повідомляти Власника про припинення, порушення провадження у справі про банкрутство;

9) приєднувати до майна об'єкти системи газопостачання третіх осіб виключно за погодженням з Власником;

10) повернути майно Власнику протягом 10 днів після закінчення строку дії цього Договору з підписанням відповідного акта приймання-передачі.

IV. Відповідальність Сторін

1. За невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань Сторони несуть відповідальність у розмірі та порядку, передбачених чинним законодавством та цим Договором.

2. ОСОБА_6 несе відповідальність згідно із законом за втрату (пошкодження, знищення) майна (в тому числі внаслідок аварії), що сталася внаслідок дій чи бездіяльності ОСОБА_6.

3. Достовірність інформації, наданої ОСОБА_6 Власнику відповідно до умов цього Договору, забезпечує керівник та головний бухгалтер ОСОБА_6.

V. Форс-мажор

1. У разі виникнення форс-мажорних обставин Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань, передбачених цим Договором.

2. Під форс-мажорними обставинами розуміють обставини, що виникли внаслідок не передбачених Сторонами подій надзвичайного і невідворотного характеру, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, зсуви, інші стихійні лиха, війну або військові дії. Строк виконання зобов'язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

3. Сторони зобов'язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи відповідно до законодавства.

Якщо Сторони без поважних причин не повідомили у зазначений строк про виникнення форс-мажорних обставин, вони надалі не мають права вимагати зміни строків виконання умов цього Договору.

VI. Вирішення спорів

1. Усі спірні питання, пов'язані з виконанням умов цього Договору, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами.

2. У разі недосягнення згоди шляхом переговорів Сторони цього Договору мають право вирішити спір в судовому порядку.

VII. Строк дії Договору

1. Цей Договір є укладеним і набирає чинності з 01 грудня 2015 року.

2. Цей Договір укладається строком на 5 років.

3. Одностороння зміна чи розірвання цього Договору не допускається, крім випадку, передбаченого підпунктом 1 пункту 4 цього розділу. Розірвання цього Договору у випадках, не передбачених пунктом 4 цього розділу, здійснюється в судовому порядку.

4. Цей Договір може бути достроково розірваний:

1) за взаємною згодою Сторін;

2) у випадку ліквідації ОСОБА_6.

VIII. Прикінцеві положення

1. Цей Договір укладений у двох примірниках, кожний з яких має однакову юридичну силу. Один примірник зберігається у Власника, інший у ОСОБА_6.

2. Усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються додатковими угодами до цього Договору.

3. Додаткові угоди, додатки до цього Договору є його невід'ємними частинами і мають юридичну силу, якщо вони укладені з дотриманням вимог законодавства та підписані уповноваженими представниками Сторін.

4. Сторони зобов'язуються вчасно повідомляти одна одну про зміни свого місцезнаходження (місця проживання), банківських реквізитів, номерів телефонів, факсів, установчих документів, шляхом направлення листа.

5. Сторони зобов'язуються вчасно повідомляти одна одну про зміни свого місцезнаходження (місця проживання), банківських реквізитів, номерів телефонів, факсів, установчих документів шляхом направлення листа.

IX. Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін

Власник

Споживчий кооператив з газифікації "Старолюботинський" Адреса: 62433, м. Люботин, вул. Харківська, 1-а Код кооперативу у Розрахунковий рахунок № 4 в ПАТ "ОСОБА_9 Аваль", м. Київ, код МФО банку 380805 Телефон: 057-741-25-84, 067-570-27-07

Голова правління Споживчого кооперативу з газифікації "Старолюботинський"

___________ /ОСОБА_4О./

ОСОБА_6

Публічне акціонерне товариство "Харківгаз"

Адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1 (Мерефянське УЕГГ

Адреса: 62472, м. Мерефа

вул. Дніпропетровська № 273)

п/р НОМЕР_1 АБ "Кліринговий Дім" м. Київ

МФО 300647

Начальник Мерефянського УЕГГ

____________ /ОСОБА_7В./

Стягнуто з споживчого кооперативу з газифікації "Старолюботинський" (62433, Харківська область, м. Люботин, вул. Харківська, 1-а, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, р/р № НОМЕР_1 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ, МФО 300647, ) судовий збір в розмірі

1 378,00 грн.

Відповідач із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи та на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та на порушення норм матеріального та процесуального права. Судові витрати просить покласти на позивача у справі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.02.2017 р.

Позивач 09.02.2017 р. надав за вх. № 1437 відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Відповідачем 10.02.2017 р. надано за вх. № 1515 надані додаткові письмові пояснення в обгрунтування апеляційної скарги.

14.02.2017 р. за вх. № 1638 представником третьої особи надані пояснення в обгрунтування своєї позиції у справі.

В судовому засіданні 14.02.2017 р. колегією суддів оголошено про перерву у розгляді справи до 06.03.2017 р.

Відповідачем надано для залучення до матеріалів справи копії листів в обгрунтування своєї позиції у справі.

01.03.2017 р. відповідачем були надані письмові пояснення з приводу питань, поставлених колегією суддів в попередньому судовому засіданні.

03.03.2017 р. представником третьої особи надані додаткові пояснення.

Представником позивача 03.03.2017 р. також надані додаткові пояснення в обгрунтування своєї позиції у справі.

В судове засідання, призначене на 06.03.2017 р. представник третьої особи не зявився, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

В письмових поясненнях, наданих до суду першої інстанції, які представником третьої особи підтримуються повністю, про що зазначено в поясненнях, наданих до суду апеляційної інстанції, зокрема, представник третьої особи просив розглядати справу без його участі.

Враховуючи належне повідомлення третьої особи про час та місце засідання суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу відповідача за відсутності представника третьої особи, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржуване - скасуванню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зміст чинного договору не відповідає положенням типового договору на користування складовими газорозподільної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р. та потребує змін, зокрема, в частині передачі газорозподільних систем на баланс оператору ГРМ, з чим не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

01.04.2009 року між позивачем (користувач) та відповідачем (власник) був укладений договір на користування газопроводом № 3 (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого власник передає, а користувач приймає в строкове безоплатне користування газопровідну мережу (далі газопровід). Межі відсікання, структурний склад газопроводу та адреса розташування його структурних обєктів наведені у додатку № 1 "Опис газопроводу", що є невідємною частиною договору.

Приймання-передача газопроводу здійснюється зі складанням сторонами відповідного акту приймання-передачі у двох екземплярах, один з них для користувача, один для власника (п. 2.1. договору).

Газопровід вважається переданим користувачеві з дня, наступного з дня підписання акту приймання-передачі газопроводу (п. 2.4. договору).

Згідно з п.2.5. договору разом з газопроводом власник передає користувачу з відповідним актом приймання-передачі копії проектної та виконавчо-технічної документації на газопровід згідно з додатком № 2.

Відповідно до п.3.1. договору користувач після прийняття газопроводу від власника здійснює його використання в своїй підприємницькій діяльності, шляхом транспортування та постачання природного газу фізичним та юридичним особам мешканцям північних районів м. Люботин та с. Смородського, які (і тільки які) отримали від власника спеціальні письмові довідки про отримання дозволу кооперативу на підключення до газопроводу.

Передача газопроводу в користування не призводить до переходу права власності від власника до користувача (п. 3.2. договору).

ОСОБА_6 не має права від свого імені та/чи без згоди власника здійснювати щодо газопроводу будь-які юридичні та фактичні дії, наслідком яких могла б бути подальша зміна форми власності чи власника на газопровід в цілому та на його окремі споруди (п. 3.3. договору).

Відповідно до пунктів 7.1.-7.2. договору цей договір укладено на 1 (один) рік. Якщо за один календарний місяць до закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін не заявить письмово про бажання його припинити, договір вважається продовженим на наступний календарний рік на умовах, визначених у цьому договорі. Зміни умов договору при подовженні строку його дії можливі у письмовій формі, у вигляді додаткових двосторонніх протоколів до договору.

Колегією суддів встановлено, що 30.09.2015 р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) прийнято постанову №2494 "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем".

З метою приведення договірних відносин між сторонами відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2494 "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем" позивач направив відповідачу лист № 01-05/2307 від 24.12.2015 р. разом з двома примірниками додаткової угоди №3 від 01.04.2009 р. до договору користування газопроводом № 3 від 01.04.2009 р., викладеною за формою, визначеною до додатку №5 до Кодексу газорозподільних систем (т. 1 а.с. 20-22).

Відповідач у встановлений законодавством строк підписаний примірник додаткової угоди №3 від 01.04.2009 р. до договору позивачеві не повернув, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з часу укладення між сторонами договору на користування газопроводом №3 від 01.04.2009 р. істотно змінились обставини, якими сторони керувались при укладенні договору, що обумовлено прийняттям Національною комісією, що здійснює Державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постанови № 2494 від 30.09.2015 р. "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1379/27824 та затвердження Кодексу газорозподільних систем.

Відповідач заперечував, посилаючись на незаконність вимог з ряду окремих підстав.

Надаючи правову кваліфікацію колегія суддів виходить з наступного.

На думку колегії суддів, позовна заява не містить правового обґрунтування наявності у відповідача обумовленого законом обовязку внесення змін до договору.

Частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути змінений з підстав, встановлених ч.4 даної статті за наявності одночасно таких умов:

1.в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2.зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3.виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4.із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідна наявність всіх перелічених умов одночасно. До того ж, вимагаючи розірвання договору на підставі статті 652 ЦК України на позивача покладається, у відповідності до статті 60 ЦПК України, обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Зі змісту позовної заяви та пояснень випливає, що позивач взагалі не мотивує ані підстав зміни умов договору, передбачених ч.4 ст. 652 ЦК України, ані умови застосування ч.2 ст. 652 ЦК України в частині п. 3 вказаної норми закону, а саме - «виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору».

Так, згідно ч.4 ст. 652 ЦК України зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Жодних доказів існування виняткового випадку, який перешкоджає розірванню договору, позивач не наводить.

Більше того, в судовому засіданні представник позивача на запитання суду пояснив про категоричну незгоду із зміною договору і заявив, що готовий щодо застосування іншого, передбаченого Кодексом газорозподільних систем способу врегулювання спірних правовідносин.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1 розділу III Кодексу газорозподільних систем, який затверджений постановою НКРЕ КП № 2494 від 30.09.2015 р. власники газової мережі, яка згідно з розділом II цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобов'язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу).

З цього очевидно випливає, що позивач не позбавлений права викупити мережі у відповідача або укласти інший договір, аніж той, який він вимагає змінити у судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у спірних правовідношеннях умови, передбаченої ч.4 ст. 652 ЦК України.

Крім того, позовна заява, як і наступні письмові пояснення, взагалі не містить обґрунтування п. 3 ч.2 ст. 652 ЦК України, тобто обґрунтування того, яким чином продовження виконання існуючого договору від 01.04.2009 р. № 3 порушує майнові інтереси позивача саме в аспекті змін суттєвих умов, під якими позивач розуміє прийняття постанови НКРЕ КП №2494 "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем".

Оскільки обовязок доказування цих підстав позову покладений на позивача, колегія суддів може лише констатувати, що ці підстави позову не доведені повністю.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст. ст. 99, 101,102, п.2 ст. 103, п. п. 2-4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Споживчого кооперативу з газифікації «Старолюботинський» на рішення господарського суду Харківської області від 26.12.2016 р. у справі № 922/297/16 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.12.2016 р. у справі № 922/297/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, р/р № НОМЕР_1 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ, МФО 300647, ) на користь Споживчого кооперативу з газифікації "Старолюботинський" (62433, Харківська область, м. Люботин, вул. Харківська, 1-а, ) 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.