ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 р. Справа № 917/64/17

За позовом Приватного підприємства "Бестмаш", 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Базова, будинок 4, літера А-3, приміщення 11

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", 39621, Полтавська область, м. Кременчук, вулиця Івана Приходька, будинок, 141

про стягнення 66 139,73 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки товару № 0566-СН/1 від 03.12.2013 року в розмірі 66 139,73 грн., з яких: 32 976,00 грн. - основна заборгованість; 30 377,49 грн. - інфляційні втрати; 2 786,24 грн. - 3 % річних.

Позивач повноважного представника в судове засідання не направив та до суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач явку представника у засідання не забезпечив. Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, суд вважає, що ним вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача у справі про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст.69 ГПК України строку вирішення спору, суд спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

26.12.2013 року між Приватним підприємством "Бестмаш", постачальник (позивач) та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод", покупець (відповідач) укладено договір поставки товару №0566-СН (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупцю визначений цим Договором товар, а покупець зобов'язався прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату. Найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), визначаються специфікацією, що є додатком до цього Договору (п. 1.2. Договору).

За Специфікацією №1 до Договору постачальний передає пилу стрічкову Duroset тв. сплав 8500*54*1,6 1,4/2 в кількості 12 шт. за ціною 65952,00 грн. з ПДВ

Розрахунки за товар здійснюються на протязі 30 календарних днів, після отримання товару (п. 5.1. Договору).

На виконання договору позивач передавав відповідачу у власність товар на загальну суму 32976,00 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №PH0000023 від 03.02.2014 року.

Відповідач отримував товар через свого представника, що діяв на підставі довіреності, а саме: Довіреність № від 31.01.2014 року на імя ОСОБА_2

Станом на момент розгляду справи в суді основна заборгованість Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" перед Приватним підприємством "Бестмаш" за поставлену продукцію складає 32976,00 грн.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про поставку.

За ч.2. ст. 712 ЦК до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.664 ЦК обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Частиною першою статті 692 ЦК України визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Отже, обов'язок відповідача щодо оплати товару витікає з положень Цивільного Кодексу України, Договору, а строк оплати є таким, що настав.

Заперечення відповідача, які стосуються якості товару, а саме те, що позивачем не надано документів, підтверджуючих якість продукції, судом визнаються необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3.1. Договору підтвердженням якості та комплектності товару з боку постачальника є сертифікат якості. Якість товару, що поставляється за цим Договором, має відповідати нормативній документації, діючій на підприємстві виробника товару вимогам ГОСТУ, ДСТУ, ТУ при їх наявності на даний вид товару (п. 4.2. Договору).

Відповідач не надав доказів заявлення позивачу претензій по якості, товар був фактично прийнятий відповідачем, що свідчить про виконання позивачем обов"язку надати документи, що посвідчують якість товару.

Також судом приймається до уваги, що непередача продавцем сертифікату якості тягне наслідки, передбачені ст. 666 ЦК України, а саме: Якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідачем не надані докази, які б свідчили про встановлення позивачу строку для передання таких документів, і відповідач не посилається на наявність таких доказів.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення основного боргу, задовольняються судом повністю.

Згідно ст. 610, ст. 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України визначає обов"язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора сплатити грошову суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення відповідачем строків оплати позивачем заявлено до стягнення 30377,49 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2014 року по листопад 2016 року, а також 3% в розмірі 2786,24 грн. за загальний період з 06.03.2014 року по 28.12.2016 року, які підлягають задоволенню в межах заявленої суми.

Перевірка правильності розрахунку позивачем інфляційних втрат та 3% річних проводилася судом за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи Ліга.Закон.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об"єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Судові витрати відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.33, 43, 49, ст. ст.82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" ( вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, на користь Приватного підприємства "Бестмаш" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Базова, будинок 4, літера А-3, приміщення 11, ) заборгованості за Договором поставки товару № 0566-СН/1 від 03.12.2013 року в розмірі 66 139,73 грн., з яких: 32 976,00 грн. - основна заборгованість; 30 377,49 грн. - інфляційні втрати; 2 786,24 грн. - 3 % річних, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1378, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.03.2017 року

Суддя Гетя Н.Г.