КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р. Справа№ 911/1794/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: Мельник П.М., довіреність № 92 від 17.02.2017,

ВДВС: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради

на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.12.2016

за скаргою Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради

на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 20.10.2016 про арешт майна боржника, прийнятих по виконавчому провадженні №52670493

у справі №911/1794/16 (суддя Чонгова С.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради

про стягнення 3 623 746,42 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.07.2016 частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та постановлено стягнути на його користь 1 904 192,46 грн основного боргу, 105 616,10 грн 3% річних, 1 260 532,61 грн втрат від інфляції, 301 644,39 грн пені, а також 53 579,78 грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором. В частині стягнення 51 760,85 грн втрат від інфляції в задоволенні позову відмовити.

17.08.2016 на виконання рішення у даній справі виданий наказ.

09.11.2016 до Господарського суду Київської області надійшла скарга Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 20.10.2016 про арешт майна боржника, прийнятих по виконавчому провадженні №52670493.

Ухвалою Господарського Київської області від 12.12.2016 у справі №911/1794/16 в задоволенні скарги Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 20.10.2016 про арешт майна боржника, прийнятих по виконавчому провадженні №52670493 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Глевахівської селищної ради, в якій просило скасувати ухвалу Господарського Київської області від 12.12.2016 у справі №911/1794/16, прийняту за результатами розгляду скарги на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Урбанської Л.А. від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 20.10.2016 про арешт майна боржника, прийнятих по виконавчому провадженні №52670493 повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2017 для розгляду апеляційної скарги Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради у справі №911/1794/16 було сформовано колегію суддів під головуванням судді Андрієнка В.В., суддів Шапрана В.В., Буравльова С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2017 апеляційну скаргу Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.02.2017, також було відновлено скаржнику строк апеляційного оскарження.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Отже, як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, відмовляючи в задоволенні заяви Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 20.10.2016 про арешт майна боржника, прийнятих по виконавчому провадженні №52670493 суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду є обов'язковими на всій території України і мають виконуватись в повному обсязі, а також враховуючи, що загальна сума стягнення за виконавчим документом у даній справі становить 3 625 565,34 грн, та у відповідності до ст. 27 виконавчий збір має становити 10%, і тому суд першої інстанції дійшов висновку, що виконавцем обґрунтовано зазначено про стягнення з боржника 362 556,53 грн виконавчого збору, при тому, що у ч. 5 ст. 26 вказаного Закону передбачена можливість зазначення про стягнення виконавчого збору у поставові про відкриття виконавчого провадження.

Однак, колегія суддів не може погодитись із вказаним висновком суду виходячи з наступного.

Як встановлено судом, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 19.10.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52670493 пунктом 3 якої постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 362 556,53 грн.

20.10.2016 постановою державного виконавця у вказаному вище виконавчому провадженні накладено арешт на все рухоме та все нерухоме майно боржника в межах суми 3 988 121,87грн, що складається з суми стягнення за наказом в розмірі 3 625 565,34грн та виконавчого збору в розмірі 362 556,53 грн.

Рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", що визначено ст.115 ГПК України.

В силу ст.116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі Закон), який набрав чинності 05.10.2016, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

У п. 2 ч. 5 ст. 32 Закону визначено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Як визначено ч. 1 ст. 26 вказаного Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 5 вказаної статті, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 7 визначено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Але умовою стягнення виконавчого збору є фактично стягнуті суми. І лише за мови стягнення сум в примусовому порядку, від стягнутих сум стягується 10 процентів виконавчого збору. Тому, у разі виконання судового рішення протягом усього періоду виконавчого провадження, іншим способом ніж примусове стягнення, виконавчий збір не повинен стягуватись. Іншим способом може бути погашення боргу самим боржником, або його засновником, або відповідно до закону.

У статті 48 Закону зазначено, що крім звернення стягнення на майно боржника в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом стягується виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, штрафи, накладені на боржника під час виконавчого провадження, основна винагорода приватного виконавця. Усі ці додаткові витрати можуть настати в процесі виконавчого провадження, і лише у випадках передбачених законом. Але коли ці випадки не настали то і додаткові суми не можуть бути стягнені.

Винесення самих постанов про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно боржника є законним, однак у статті 26 Закону вказано,що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону, "Стягнути виконавчий збір у розмірі 10-ти процентів від фактично стягнутої суми".

Оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження в частині встановлення в них конкретного розміру виконавчого збору відповідають положенням Закону "Про виконавче провадження" № 606 від 21.04.1999, який втратив чинність 9 жовтня 2016 року, стаття 28 якого гласить:

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, (а саме, до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

У вказаному Законі умовою стягнення виконавчого збору є невиконання боржником добровільно рішення у семиденний термін. Після спливу цього терміну виконавчий збір у розмірі 10 відсотків стягується в любому випадку. Тому, у разі добровільного виконання рішення у визначений термін, виконавчий збір не стягується.

По іншому питання стягнення виконавчого збору врегульовані чинним Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до статті 27 якого виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

У зв'язку з цим у чинному Законі відсутня умова про добровільне виконання судового рішення. Але умовою стягнення виконавчого збору є фактично стягнуті суми. І лише за умови стягнення сум в примусовому порядку, від стягнутих сум стягується 10 відсотків виконавчого збору. Тому, у разі виконання судового рішення протягом усього періоду виконавчого провадження, іншим способом ніж примусове стягнення, виконавчий збір не повинен стягуватись. Іншим способом може бути погашення боргу самим боржником, або його засновником, або відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 -2 ГПК України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103 - 106, 122-2 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 12.12.2016 у справі №911/1794/16 про відмову у задоволенні скарги Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 20.10.2016 про арешт майна боржника, прийнятих по виконавчому провадженні №52670493 скасувати.

3. Скаргу Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 20.10.2016 про арешт майна боржника, прийнятих по виконавчому провадженні №52670493 задовольнити частково, а саме скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 20.10.2016 про арешт майна боржника, прийнятих по виконавчому провадженні №52670493 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 362 556,53 грн.

4. Матеріали справи №911/1794/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов