РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06 березня 2017 року Справа № 902/220/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Бучинська Г.Б. ,

суддя Гулова А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_1

на рішення господарського суду Вінницької області від 02.04.2014 р.

у справі № 902/220/14 ( суддя Мельник П.А.)

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до відповідача Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика"

про визнання права власності на нежитлове приміщення

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_4;

від відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6;

від скаржника - ОСОБА_7.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 02.04.2014 р. у справі № 902/220/14 було задоволено позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до відповідача Колективного підприємства «Томашпільська меблева фабрика» про визнання права власності на нежитлове приміщення. Визнано за Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 право власності на нежиле приміщення котельні, позначеної в технічному паспорті літерою «З» загальною площею 213,6 кв. м., що заходиться за адресою: Вінницька область, АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участь у справі ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Вінницької області від 02.04.2016 р. у справі № 902/220/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

Суд прийняв рішення із залученням до справи осіб, не перевіривши належним чином їх повноваження, а саме залучивши в якості представника відповідача ОСОБА_6 Оскільки згідно з витягами із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.08.2013 р. та 02.07.2014 р. керівником підприємства рахувався ОСОБА_8, а із витягу від 18.07.2014 р. керівником підприємства рахувався ОСОБА_7

Замість списку засновників Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика" до установчих документів додано список осіб в кількості 111 осіб, котрі брали участь у приватизації Томашпільського меблевого цеху.

Статут Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика" не затверджений усіма засновниками.

Таким чином, установчі документи Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика" мають ознаки фіктивності та усі подальші документи видані відповідачу та відповідачем видані за фіктивними документами та повноваженнями, а тому не можуть нести жодних юридичних наслідків, втому числі і укладений між ФОП ОСОБА_2 та КП "Томашпільська меблева фабрика" Договір оренди.

ОСОБА_1 з іншими особами в 1992 році прийняла участь в приватизації цілісного майнового комплексу Томашпільського меблевого цеху, і таким чином разом з іншими особами набула права власності на майно підприємства. Це підтверджується списком осіб, які прийняли участь та внесли кошти на приватизацію Томашпільського меблевого цеху

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 02.04.2016 р. у справі № 902/220/14, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Від позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує на таке.

24 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 1 оренди нерухомого майна (нежилих приміщень), відповідно до п. 1.1. якого позивач приймає в оренду з правом викупу нежиле приміщення котельні.

У зв'язку із аварійним станом приміщення, перед початком користування його за призначенням позивачем було проведено ремонтно-будівельні роботи, вартість яких становила 24366 грн. Доказом проведення таких робіт є акт виконаних робіт від 02.12.2013р.

Відповідно до п. 3.6. Договору, грошові кошти витрачені на проведення ремонтно-будівельних робіт враховується шляхом взаємозаліку в орендну плату

За Договором оренди річна плата становить 854 грн. 40 коп., в той час коли вартість ремонтно-будівельних робіт становила 24366 грн.

Борг Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика" перед позивачем складає 32490 грн. 52 коп. з яких 8978 грн. 92 коп. - позика надана позивачем для оплати в подальшому податку за землю.

Підсумовуючи вказане, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 просить суд відхилити апеляційну скаргу особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_1, а рішення господарського суду Вінницької області від 02.04.2016 р. у справі № 902/220/14 залишити без змін.

Від відповідача - Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика" надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує на таке.

Вказана, апелянтом обставина, що керівником КП "Томашпільська меблева фабрика" був ОСОБА_7 не відповідає дійсності, оскільки рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області було визнано недійсним рішенням про обрання ОСОБА_7 керівником підприємства, а повноваження ОСОБА_6, як керівника були відновлені.

Як вбачається із акту звірки від 05.01.2014 р. борг підприємства перед позивачем - ФОП ОСОБА_2 становив 32490 грн. 52 коп., з яких 8978 грн. 92 коп. - позика надана позивачем для оплати в подальшому податку за землю.

Враховуючи викладене, вартість майна (приміщення котельні), яке станом на день укладання Договору, а саме 7303 грн. 84 коп. була виплачена в більшому розмірі ніж передбачалася.

Рішення про укладання договору оренди з правом викупу приймалося зборами співвласників, на якому була присутня ОСОБА_1

Підсумовуючи вказане, Колективне підприємство "Томашпільська меблева фабрика" просить суд відхилити апеляційну скаргу особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_1, а рішення господарського суду Вінницької області від 02.04.2016 р. у справі № 902/220/14 залишити без змін.

В судових засіданнях 13.02.2017 р. та 03.03.2017 р. представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, окрім того вказував, що ОСОБА_6 не є головою правління та, що КП "Томашпільська меблева фабрика" було зареєстровано з порушенням вимог законодавства. ОСОБА_1 підтримала позицію свого представника

Представник фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 заперечила проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, пояснила суду, що рішення про обрання ОСОБА_6 є чинним, не скасованим у встановленому законом порядку; факт реєстрації за КП "Томашпільська меблева фабрика" майна котре було передане в оренду ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвом про права власності, витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно та витягом про реєстрацією права власності на нерухоме майно. Окрім того, представник вказала, що ОСОБА_1 не є членом, співзасновником або учасником трудового колективу КП "Томашпільська меблева фабрика", а тому її права не були порушені. ФОП ОСОБА_2 підтримав позицію представника ОСОБА_4

Представник Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика" ОСОБА_5 заперечила проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Окрім того вказала, що список осіб доданий до реєстраційної справи помилково, він не є списком осіб, котрі прийняли участь у створенні Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика", а довідка видана ОСОБА_1 про те, що вона є співвласником КП "Томашпільська меблева фабрика" була видана помилково.

В попередньому судовому засіданні було оглянуто установчий договір та статут Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика".

Судом було витребувано від Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців сектору з питань державної реєстрації Томашпільської районної державної адміністрації реєстраційну справу Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика", яку оглянуто в судовому засіданні 03.03.2017 р.

Матеріали реєстраційної справи КП "Томашпільська меблева фабрика" містять копію установчого договору від 23.05.1996 р., копію статуту КП "Томашпільська меблева фабрика", копію протоколу № 1 позачергових зборів і співвласників Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика" від 30.09.2002 р. Вказані документи в копії, оскільки оригінали було вилучено на підставі ухвали Томашпільського районного суду Вінницької області від 17.11.2014 р. у справі № 146/1757/14-к.

Також в судовому засіданні було оглянуто оригінал прибуткового касового ордеру № 1 від 26.12.2013 р. та оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 26.12.2013 р., відповідно до яких ФОП ОСОБА_2 передав КП "Томашпільська меблева фабрика", а КП "Томашпільська меблева фабрика" отримала від ФОП ОСОБА_2 8978 грн. 92 коп., котрі в подальшому були використані для оплати КП "Томашпільська меблева фабрика" земельного податку.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як підтверджується матеріалами справи, що 24 грудня 2012 року між ФОП ОСОБА_2 та Колективним підприємством "Томашпільська меблева фабрика" було укладено Договір №1 оренди нерухомого майна (нежилих приміщень) (далі - Договір) (т. 1 а. с. 11-13).

Відповідно до п. 1.1. Договору на підставі взаємної домовленості, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду з подальшим правом викупу нежиле приміщення котельні літера «З» споруда якого потребує ремонту загальною площею 213,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Згідно п.2.1 даного договору об'єктом оренди є нежиле приміщення котельні загальною площею 213,6 кв. м. вартістю 7303 грн. 84 коп.

В пункті 3.1. Договору сторони погодили, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату із розрахунку 1 кв. м. орендованого об'єкта вартує 1 грн. в квартал.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що за домовленістю сторін виконання капітального ремонту чи переобладнання об'єкту оренди, в рамках річної орендної плати проводиться без погодження орендодавця з обов'язковим письмовим повідомленням про обсяг та вартість виконаних робіт із наданням відповідних підтверджуючих документів орендарем орендодавцю

Відповідно до п. 3.6. Договору грошові кошти потрачені на проведення ремонтно- будівельних робіт визначених в п. 3.5. враховується шляхом взаємозаліку в орендну плату.

Згідно з п. п. 3.6.,3.7. Договору затрати орендаря на ремонтно-будівельні роботи об'єкта оренди, що перевищують річну плату та попередньо були погоджені із орендодавцем мають бути відшкодовані орендарю орендодавцем в повному обсязі згідно письмової вимоги орендаря.

24 грудня 2012 року між сторонами було підписано Акт приймання - передачі до договору оренди нерухомого майна (т. 1 а. с. 17).

Відповідно до пункту 4 Акту стан об'єкту на момент передачі його в оренду був наступний: при обстеженні технічного стану встановлено, що на зовнішніх та внутрішніх стінах є пошкодження, тріщини від нерівномірного осідання фундаменту та відбулось часткове пошкодження шлакобетонних стін від впливу атмосферних опадів, що можуть порушувати нормальну експлуатацію будівлі.

В пункті 5 сторонами були погоджені недоліки об'єкту оренди, а саме: покрівля об'єкту потребує значного ремонту у зв'язку з пошкодженням рубероїдного покриття, одна із зовнішніх стін коридору повністю завалена, в усіх вікнах будівлі відсутні шибки, також відсутні вхідні та міжкімнатні двері в усіх приміщеннях.

Пізніше, ФОП ОСОБА_2 у зв'язку з тим що орендоване приміщення знаходилось в аварійному стані, перед початком використання його за призначенням (під склад) 18.11.2013р. уклав з ПП «Будремсервіс-2011» Договір на поточний ремонт приміщення.

Відповідно до п.2.1. вказаного Договору, договірна ціна робіт, що доручені для виконання по цьому Договору складає згідно кошторису 24366 грн.

Виконання ремонтних робіт підтверджується платіжним доручення № 142 від 30.01.14р. (т. 1 а. с. 32), довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року (т. 1 а. с. 30).

В подальшому, 26 грудня 2013 року між сторонами був укладений Договір про надання позики, відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_2 надає КП «Томапільська меблева фабрика» позику в розмірі 8978 грн. 92 коп. за рахунок власник коштів. Позика надається а строк десять днів та має бути повернена в строк до 05 січня 2014 року.

Факт надання позики підтверджується квитанцією др. Прибуткового касового ордеру № 1 від 26.12.2013 р. (т. 2. а. с. 28).

Відповідно до Акту звірки від 05.01.2014 р. заборгованість КП Томапільська меблева фабрика» перед ФОП ОСОБА_2 становить 32490 грн. 52 коп., з яких: 23511 грн. 60 коп. - вартість ремонтно-будівельних робіт та 8978 грн. 92 коп. - позика згідно Договору про надання позики від 26.12.2013 р.

Окрім того, в матеріалах справи наявна копія протоколу позачергових зборів №1 від 12.05.2010 року працівники та співвласники одноголосно вирішили продати ОСОБА_2 котельню за 15000 грн. (т. 1 а. с. 54-57).

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_1 слід припинити, виходячи з наступного.

Відповідно до виписки із протоколу конференції трудового колективу Колективного підприємства "Вінницький меблевий комбінат" від 24.04.1996 р. було прийнято рішення про виділення із складу КП "Вінницький меблевий комбінат".

Протоколом загальних зборів трудового колективу співвласників Томашпільського меблевого цеху від 23.05.1996 р. було затверджено установчий договір та Статут КП "Томашпільська меблева фабрика".

Пунктом 1.1. установчого договору КП "Томашпільська меблева фабрика" учасникам договору є співвласники Томашпільського меблевого цеху, який шляхом виділення із КП "Вінницький меблевий комбінат" створює колективне підприємство "Томашпільська меблева фабрика".

Відповідно до п.3.5 Статуту КП "Томашпільська меблева фабрика" в колективній власності підприємства містяться вклад (доля) кожного його учасника, розмір якого визначений установчим договором, а також участю в збільшенні власності підприємства.

Згідно з п. 4.2. Статуту КП "Томашпільська меблева фабрика" співвласниками підприємства є учасники підприємства, доля котрих в колективній власності визначена установчим договором.

Установчий договір КП "Томашпільська меблева фабрика" підписаний уповноваженими особами (ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12І.) та не містить повного переліку співвласників КП "Томашпільська меблева фабрика".

В матеріалах господарської справи та реєстраційної справи Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика" фактично відсутній список осіб, які є співвласниками Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика".

Список осіб, який знаходиться в реєстраційній справі, копія наявна в матеріалах справи (т. 1 а. с. 160-164) є списком осіб Томашпільського меблевого цеху в якому заявлені кошти на придбання підприємства, однак не вказано на придбання якого саме підприємства.

Окрім того, даний список не вказує, що підписанти приймали участь у створенні Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика", він не прошитий з установчим договором, як список співвласників КП "Томашпільська меблева фабрика", належним чином не завірений, тому суд прийшов до висновку, про неможливість ототожнення осіб вказаних у цьому списку з співвласниками КП "Томашпільська меблева фабрика".

Враховуючи викладене, вважати вказаний список документом, що підтверджує членство ОСОБА_1 в КП "Томашпільська меблева фабрика" колегія суддів не може.

З трудової книжки, копія якої наявна в матеріалах справи (т. 2 а. с.18-21) та оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні 13.02.2017 р. вбачається, що останнім місцем роботи ОСОБА_1 була Організація орендарів "ВІННИЦЯДЕРЕВ", з якого її було звільнено 17.02.1992 р., тобто ще до створення КП "Томашпільська меблева фабрика".

Враховуючи положення установчого договору КП "Томашпільська меблева фабрика" та Статут КП "Томашпільська меблева фабрика" колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що КП "Томашпільська меблева фабрика" була створена в результаті виділення із КП "Вінницький меблевий комбінат", а не Організації орендарів "ВІННИЦЯДЕРЕВ", чи на майні Організації орендарів "ВІННИЦЯДЕРЕВ".

Поруч з тим, представник ОСОБА_1 та вона сама неодноразово вказували на те, що ОСОБА_1 не була присутня на зборах де було прийнято рішення про створення КП "Томашпільська меблева фабрика", останнє місце роботи ОСОБА_1 є Організація орендарів "ВІННИЦЯДЕРЕВ".

Як вбачається із виписки із протоколу конференції трудового колективу Колективного підприємства "Вінницький меблевий комбінат" від 24.04.1996 р. де було прийнято рішення про виділення із складу КП "Вінницький меблевий комбінат", приймати участь та мати право голосу мали виключно ті особи які були учасниками трудового колективу.

Із виписки із протоколу загальних зборів трудового колективу співвласників Томашпільського меблевого цеху від 23.05.1996 р. де було затверджено установчий договір КП "Томашпільська меблева фабрика" також вбачається, що участь у цих зборах приймали учасники трудового колективу Томашпільського меблевого цеху .

Доказів того, що ОСОБА_1 була учасником трудового колективу КП "Вінницький меблевий комбінат" чи Томашпільського меблевого цеху на 1996 рік не має. Поряд з тим, як вказувалося вище, ОСОБА_1 була звільнена 17.02.1992 р. і записів в трудовій книжці про наступне працевлаштування немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що ОСОБА_1 не була присутня на зборах де було прийнято рішення про створення КП "Томашпільська меблева фабрика" оскільки на цих зборах були присутні тільки учасниками трудового колективу КП "Вінницький меблевий комбінат"

Також надана скаржником книжка, копія якої наявна в матеріалах справи (т. 1 а. с. 222-225) теж не може бути доказом членства ОСОБА_1 в КП "Томашпільська меблева фабрика", оскільки вона видана Колективним підприємством "Вінницький меблевий комбінат" (вбачається із печатки на першій сторінці), а не Колективним підприємством "Томашпільська меблева фабрика", а наявні в ній записи від 01.01.1995 р., про обігові кошти та частку майна про те, були внесені невідомою особою, тому що не вказано ким були внесені ці записи.

Окрім того, скаржник та її представник визнали, що доданий ними до апеляційної скарги список не є списком співвласників підприємства, а є списком співвласників майна Томашпільський меблевий цех та стверджують, що КП "Томашпільська меблева фабрика" створено фіктивно і не мало у власності майна.

Проте з матеріалів справи вбачається, що КП "Томашпільська меблева фабрика" було зареєстроване у встановленому закону порядку з 1996 р., а право власності на майно підтверджується свідоцтвом про право власності від 25.06.2003р.

Будь яких доказів фіктивності КП "Томашпільська меблева фабрика", визнання незаконною, скасування його державної реєстрації не було надано суду.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що досліджується питання про те, чи мала ОСОБА_1 подавати апеляційну скаргу на рішення господарського суду Вінницької області від 02.04.2016 р. у справі № 902/220/14, а не питання законності створення Колективного підприємства "Томашпільська меблева фабрика".

Враховуючи вищенаведене, скаржником не було наведено обставин та не надано необхідних на підтвердження цих обставин належних доказів того, що існує правовий зв'язок між ним та сторонами у справі і рішення у даній справі може вплинути на права та законні інтереси апелянта.

Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

У листі Верховного Суду України № 3.1-2008 від 21.07.2008р. вказано про те, що особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення що стосується їх прав і обов'язків, мають право оскаржувати судове рішення, якщо воно безпосередньо стосується їх прав та обов'язків. Суд має вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про нього у відповідних правовідносинах. При цьому, у мотивувальній частині рішення повинні міститися висновки суду про права та обов'язки такої особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки цих осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі в справі, а і їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Згідно з п. 5-2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17 травня 2011 року у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Поряд з тим скаржником не доведено за допомогою законодавчо встановлених засобів доказування обставин стосовно наявності правових підстав вважати, що рішення суду першої інстанції з даного спору може вплинути на його права та обов'язки.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів відзначає, що апеляційне провадження у справі № 902/220/14 за апеляційною скаргою особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_1 на рішення господарського суду Вінницької області від 02.04.2016 р. у справі № 902/220/14 підлягає припиненню.

Керуючись ст. ст. 80, 86, 91, 99 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1. Апеляційне провадження у справі № 902/220/14 припинити.

2. Матеріали справи № 902/220/14 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Гулова А.Г.