ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.03.2017 р. Справа№ 914/3107/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєва С.Б., розглянувши матеріали справи

За позовом: ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю Дромі (Dromi hf), м.Київ

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку Львів, м.Львів

про: визнання правочину недійсним.

Суддя Кітаєва С.Б.

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю Дромі (Dromi hf), м. Київ до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку Львів, м.Львів про визнання правочину недійсним.

Хід розгляду справи викладено у відповідних ухвалах суду.

Так, в судовому засіданні 22.02.2017р. оголошено перерву до 21.03.2017р. на 14:30 год.

22.02.2017р. за вх. №7293/17 позивач подав клопотання про участь в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Розглянувши дане клопотання, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч.ч.1 3 статті 74-1 ГПК України, господарський суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони, третьої особи, прокурора, іншого учасника судового процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обовязковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь. Питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується господарським судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за пять днів до дня проведення такого судового засідання. Ухвала суду, прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає.

Зі змісту наведених норм вбачається, що необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції визначається судом, який розглядає господарську справу.

Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, не визначені у законі, проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні стороною документів.

Проведення судового засідання в режимі відеоконференції позбавляє можливості учасника процесу, який за допомогою засобів відеоконференцзвязку бере участь у засіданні суду, подати докази під час судового засідання, у тому числі й надати суду оригінали документів, ознайомитись із матеріалами справи, брати участь в огляді наданих іншою стороною документів.

На переконання суду, проведення судового засідання у режимі відеоконференції повинно здійснюватись у виключних випадках, коли через обєктивні причини учасник процесу не може брати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи.

Заявником в поданому клопотанні не наведено будь-яких обставин, які могли б слугувати підставою для участі його представників у судовому засіданні в режимі відеоконференції, та жодним чином не обгрунтовано неможливість прибуття представників в судове засідання в загальному порядку.

Згідно ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Суд виходить з того, що у разі неможливості конкретного представника прийняти особисту участь у судовому засіданні, відповідач не позбавлений права надати відповідні докази засобами поштового звязку, а також можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не повязаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника, як і інші обставини, підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст.ст. 32 - 34 ГПК України). Відсутність коштів для чи оплати послуг чи забезпечення відряджень представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні і невиконання інших вимог суду згідно ухвали.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що розподіл витрат, повязаних з розглядом справи, в тому числі й витрат, повязаних з явкою представників сторін у засідання, якщо таку явку судом було визнано обовязковою, проводиться судом за результатами вирішення спору у відповідності до ч.6 ст.49 ГПК України. Таким чином, у випадку встановлення судом підставності позовних вимог та їх задоволення позивач матиме змогу відшкодувати понесені витрати за рахунок відповідача.

Також суд вважає, що розгляд справи в режимі відеоконференції може значно збільшити час проведення судового засідання, а також ускладнити або унеможливити його проведення у випадку неналежної якості звязку чи виникнення технічних несправностей в системі відеоконференцзвязку.

З огляду на викладене, суд не вбачає можливості здійснювати розгляд господарської справи №914/3107/16 в режимі відеоконференції, а тому клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 74-1, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю Дромі (Dromi hf), м.Київ про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції відмовити.

Суддя Кітаєва С.Б.