УХВАЛА

27.02.2017Справа № 910/21090/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясопродінвест»

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Чугунов М.В.;

від відповідача: Музичок Л.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «М'ясопродінвест» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить суд визнати протиправним рішення у формі повідомлення про нікчемність правочину, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «М'ясопродінвест» та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіною Мариною Анатоліївною; скасувати рішення у формі повідомлення № 11/1-47262 від 23.09.2016 про нікчемність правочину за кредитним договором укладеним між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» № 135-2013 від 25.10.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 р. порушено провадження у справі № 910/21090/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 28.11.2016 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У судовому засіданні 07.12.2016 представник відповідача-2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав визначених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Представник відповідача-1 надав відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною М.А. 20.01.2015 було видано наказ № 23/1 «Про здійснення альтернативної перевірки договорів», за результатами якої, комісією з перевірки правочинів виявлено ряд правочинів, які містять ознаки, визначені положеннями ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема правочин щодо здійснення погашення заборгованості за кредитивним договором № 135-2013 від 25.10.2013.

Також, представники сторін заявили клопотання про продовження строку розгляду спору у даній справі на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 продовжено строк розгляду спору у даній справі на п'ятнадцять днів.

Крім того, у судовому засіданні 07.12.2016 оголошено перерву до 16.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2017 припинено провадження у справі № 910/21090/16 в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясопродінвест» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2017 зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «М'ясопродінвест» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надати суду оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів договору щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 135-2013 від 25.10.2013 за рахунок коштів, розміщених на депозитному рахунку за договором банківського вкладу № 2078-НВ від 01.02.2012, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ПАТ «Тростянецький м'ясокомбінат», наказ № 90 від 15.12.2014 «Про перевірку договорів», зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надати суду оригінали для огляду та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів наказ № 90 від 15.12.2014 «Про перевірку договорів», наказ № 23/1 від 20.01.2015 «Про здійснення альтернативної перевірки договорів», акт комісії від 09.02.2015 виявлення правочинів, що містять ознаки нікчемності, зокрема розгляд справи відкладено та призначено судове засідання на 30.01.2017.

У судовому засіданні 30.01.2017 оголошено перерву до 27.02.2017.

23.02.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 16.01.2017.

У даному судовому засіданні представник позивача надав заяву про залишення позову без розгляду, відповідно до якої у зв'язку з неможливістю вчасно подати документи витребувані ухвалою суду, просить суд залишити позов без розгляду.

Представник відповідача не заперечив проти залишення позовної заяви без розгляду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З наведеного випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи.

Суд відзначає, що встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю суд унеможливлений, оскільки позивачем не надано повного обсягу відомостей та доказів на їх підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2017 позивача зобов'язано надати суду оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів договору щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 135-2013 від 25.10.2013 за рахунок коштів, розміщених на депозитному рахунку за договором банківського вкладу № 2078-НВ від 01.02.2012, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ПАТ "Тростянецький м'ясокомбінат", а також докази на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, однак позивач вимог ухвали суду не виконав, витребувані судом документи не надав, зокрема у свої заяві про залишення позову без розгляду зазначив про неможливість вчасно подати відповідні документи.

У відповідності до п.п. 1, 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Згідно з п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому (п. 4.8. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18«Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції«).

Пунктом 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право повторно звернутися до господарського суду в загальному порядку.

При цьому, у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (п. 4.12) зазначено, що у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору за клопотанням особи, яка їх сплатила (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням), якщо такі дії перешкоджали вирішенню спору).

Оскільки, неподання Товариством з обмеженою відповідальністю «М'ясопродінвест» витребуваних судом матеріалів перешкоджає вирішенню спору по суті, зокрема враховуючи заяву позивача про залишення позову без розгляду, тож підстави для повернення сплаченого судового збору відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясопродінвест» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Пригунова А.Б.