РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017Справа №910/23367/16

За позовомКомунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради
До Приватного акціонерного товариства "ДВ СИСТЕМА"
Простягнення 9 664,53 грн.

Суддя О.М. Ярмак
За участю представників:

від позивачаЛисенко О.П. (представник за довіреністю)
від відповідачане з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до Приватного акціонерного товариства "ДВ СИСТЕМА" про стягнення 9 664,53 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/23367/16 та призначено розгляд справи на 07.02.2017.

07.02.2017 від позивача надійшла заява про зменшення суми позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника.

Ухвалою від 07.02.2017 судом відкладено розгляд справи на 28.02.2017.

В судове засідання 28.02.2017 відповідач уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Оскільки відповідач вважається таким, що повідомлений про час і місце розгляду справи судом, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, з метою уникнення порушення процесуального строку розгляду спору, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за відсутності його відзиву на позов за наявними матеріалами справи відповідно до ст. 75 ГПК України.

Представник позивача обґрунтував та підтримав заявлені вимоги відповідно до заяви про зменшення позовних вимог у зв'язку з оплатою основного боргу відповідачем та просив стягнути з відповідача 1 136,04 грн пені, 245,79 грн 3% річних, 727,24 грн інфляційних нарахувань.

Заява позивача про зменшення суми позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, а тому приймається судом до розгляду відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2012 між Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради (виробник) та Приватним акціонерним товариством "ДВ СИСТЕМА" (споживач) укладено договір на водопостачання та прийом стічних вод № 3551 (далі - договір).

Пунктом 5.1 договору встановлено, що споживач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які находяться у нього на балансі. В каналізаційну мережу забороняється скидати сміття, попіл, грунт, лід, токсичні речовини і т. п., а також грунтові води і води промислових підприємств з перевищенням гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Позивач контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. При виявленні порушень розрахунки виконуються за поточний місяць.

При здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин у 2014-2015 роках позивачем встановлено факти скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин порівняно з встановленими місцевими правилами.

Вказані обставини було зафіксовано позивачем 17.11.2014, 18.12.2014, 25.03.2015, 05.05.2015, 14.07.2015, 25.08.2015, 05.10.2015, 24.11.2015, 29.12.2015, 10.02.2016, 14.03.2016, 21.04.2016, що підтверджується актами відбору проб стічних вод, протоколами дослідження якості стічних вод по кожному випадку порушення, за наслідками чого відповідачу було направлено відповідні листи щодо нарахування за перевищення ГС та рахунки на оплату № 12 від 25.03.2015 на суму 1 831,92 грн, № 33 від 14.04.2015 на суму 843,46 грн, № 80 від 15.06.2015 на суму 1 581,64 грн, № 105 від 04.08.2015 на суму 18,19 грн, № 146 від 15.09.2015 на суму 48,20 грн, № 219 від 26.10.2015 на суму 571,30 грн, № 270 від 14.12.2015 на суму 345,86 грн, № 28 від 02.02.2016 на суму 413,24 грн, № 53 від 08.02.2016 на суму 280,51 грн, № 111 від 28.03.2016 на суму 5,34 грн, № 135 від 12.04.2016 на суму 645,60 грн,, № 192 від 31.05.2016 на суму 970,20 грн (докази направлення рахунків наявні в матеріалах справи).

Як вбачається з поданих доказів та розрахунків позивача, загальна сума заборгованості відповідача за понаднормовий скид забруднюючих речовин склала 7 555,46 грн., яка була визнана та сплачена відповідачем у повному обсязі 28.12.2016 (копія банківської виписки міститься в матеріалах позову).

Позивач просить стягнути з відповідача 1 136,04 грн пені, 245,79 грн 3% річних, 727,24 грн інфляційних нарахувань за прострочення оплати понаднормових скидів.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 5.2 договору сторони погодили, що скидання споживачем стоків з перевищенням ГДК сплачується згідно з «Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми», затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.02.2007 № 596, (далі - Правила) по штрафному тарифу згідно з розрахунками.

Пунктом 2.3.4 Правил встановлено обов'язок абонента оплачувати протягом 30 банківських днів рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

З огляду на оплату відповідачем у грудні 2015 року нарахувань за перевищення скиду забруднюючих речовин за виставленими йому рахунками у березні, квітні, червні, серпня, вересні, жовтні та грудні 2015 року, та лютому, березні, квітні та травні 2016 року, відповідачем було прострочено вказаний у п. 2.3.4 правил 30-дениий строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналогічне положення міститься у п. 5.4 договору.

Оскільки відповідач прострочив виконання свого грошового зобов'язання за договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат є правомірними, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені судом на рахунок арифметичної правильності та визначення періодів прострочення за кожним виставленим рахунком.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Що стосується стягнення з відповідача 1 136,04 грн пені, яку позивачем нараховано за період прострочення оплати за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, то у її задоволенні суд відмовляє, оскільки умовами договору не передбачена відповідальність у вигляді сплати пені за прострочення оплати рахунків за скид понаднормативних забруднень.

Суд зазначає, що пункт 5.3 договору, на який посилається позивач при обґрунтуванні вимог про стягнення пені, не може бути застосований для нарахування штрафних санкцій за порушення строків оплати рахунків за скид понаднормативних забруднень.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір за результатами розгляду справи відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДВ СИСТЕМА" (01021, м. Київ, вул. Липська, 19/7, кв. 51, ідентифікаційний код 33498034) на користь Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, кв. 9, ідентифікаційний код 03352455) 245 (двісті сорок п'ять) грн. 79 коп. 3% річних, 727 (сімсот двадцять сім) грн 24 коп. інфляційних втрат та 635 (шістсот тридцять п'ять) грн 75 коп. судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 06.03.2017

Суддя О.М. Ярмак