РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017Справа №910/23918/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФО ТРАНС СЕРВІС" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЕРША" про стягнення 9 822,30 грн., за участю представників позивача - Ходака А.В., довіреність №б/н від 03.01.2017 року, відповідача - Дейнека О.В., довіреність №1-2017 від 14.12.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення суми невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 9 000,00 грн. та 822,30 грн. пені згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №06-05.00.15.00060 від 21.08.2015 року

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.12.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.01.2017 року.

30.01.2017 року від представника відповідача через канцелярію до суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

30.01.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 15.02.2017 року.

08.02.2017 від представника позивача, через канцелярію до суду надійшов відзив позивача на заперечення відповідача на позовну заяву.

15.02.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 01.03.2017 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.08.2015 року між позовом Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПЕРША" (далі - страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" (далі -страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06-05.00.15.00060 (далі - договір), згідно умов якого, страховик відповідно до Закону України „Про страхування", чинних "Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)" (надалі - правила), на підставі заяви страхувальника, яка є невід'ємною частиною договору, здійснює страхування транспортного засобу (надалі у тексті - ТЗ) додаткового обладнання та зобов'язується здійснити виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку, а страхувальник зобов'язується сплатити страховий платіж на умовах, визначених цим договором, та виконувати інші умови договору.

Пунктом 3.2 договору встановлено, за кожним страховим випадком встановлюється безумовна франшиза - частина збитку, що не відшкодовується страховиком.

Положеннями 8 та 9 основної частини договору встановлено, що ТЗ застраховано, зокрема на випадок протиправних дій третіх осіб (ПДТО) (ризик А4) та інші випадки (ризик А5). Розмір франшизи за випадаками А4 та А5 складє 1 982.50 грн. (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят дві гривні 50 копійок).

Згідно п.6.17 договору встановлено, що якщо пошкодження ТЗ сталося внаслідок протиправних дій третіх осіб (ризик А.4), крім випадків знищення, підпалу застрахованого ТЗ та/або його частин, втрату (викрадення) частин ТЗ та/або його додаткового обладнання і немає офіційного підтвердження цього страховик здійснює виплату страхового відшкодування згідно із чинним податковим законодавством без офіційного підтвердження, але не більше одного разу протягом дії договору. У цих випадках розмір страхового відшкодування не може перевищувати 7 000 (семи тисяч) грн. незалежно від обсягу отриманих пошкоджень.

У відповідності до договору фінансового лізингу №020414/ФЛ-246 від 02.04.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" набуло права власності та передало позивачу автомобіль марки BMW 523і, синього кольору, 2007 року випуску, заводський номер WBANU11050CW41302 (державний номерний знак АА4007СК). У зв'язку із повним виконанням сторонами своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу №020414/ФЛ-246 від 02.04.2014 року, позивачем було здійснено викуп об'єкта лізингу та його переоформлення, внаслідок чого автомобіль марки BMW 523І, синього кольору, 2007 року випуску, заводський номер WBANU11050CW41302 (державний номерний знак АА4007СК) було набуто у власність.

23.12.2015 року за адресою м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 12 автомобілю «BMW» 523І д.н. АА 4007 СК, що знаходився у володінні та користуванні позивача згідно вищезазначеного договору фінансового лізингу №020414/ФЛ-246 від 02.04.2014 року, було завдано механічних пошкоджень у вигляді розбитих задніх (лівого та правого) ліхтарів.

23.12.2015 року, для встановлення обставин пригоди та фіксації наявних на автомобілі «BMW» 523І д.н. АА 4007 СК пошкоджень позивачем було надано відповідачеві для огляду вказаний автомобіль, про що було складено відповідний Акт огляду ТЗ. Відповідно до якого виявлено, що пошкодження на задніх фарах розташовані таким чином, що ні за яких обставин не могли бути отримані внаслідок зіткнення з іншим ТЗ, а могли виникнути виключно у разі ушкодження обох фар умисними протиправними діями третіх осіб. Разом із складенням вищевказаного акту відповідачем було здійснено фото фіксацію. Роздруківка відповідних фотографій, компакт-диск із електронною версією фототаблиці та акт огляду ТЗ містяться в матеріалах справи.

Згідно наданого позивачем рахунку на оплату №5 від 18.01 2016 року, що міститься в матеріалах справи, вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW» 523І д.н. АА 4007 СК становить 16 696,00 грн. Позивач витратив для заміни задніх ліхтарів кошти у сумі 16 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ у сумі 2 666,67 грн.), що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною №3 від 10.03.2016 року.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страхових зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

У відповідності до ч.18 ст.9 Закону України „Про страхування", франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, відповідачем було правомірно у відповідності до п. 6.17. договору виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 5 017,50 грн. (7000,00 грн. розмір страхового відшкодування - 1 982.50 грн. франшиза).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не доведено тих обставин, які є підставою позовних вимог, не підтверджено такі обставини належними доказами та не додано їх до матеріалів справи, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09.03.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна