Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ПРИЙНЯТТІ СКАРГИ

від "28" лютого 2017 р. Справа № 906/187/17

Суддя господарського суду Житомирської області Гансецький В.П.,

розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали за позовом:

1) ОСОБА_1 (АДРЕСА_2

2) ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

3) ОСОБА_3 (АДРЕСА_2

до Відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області (м.Новоград-Волинський Житомирської області)

про визнання дій державного виконавця неправомірними і незаконними та визнання протиправними та скасування висновків про вартість майна по виконавчим провадженням

ВСТАНОВИВ:

Скаржники - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з скаргою про визнання неправомірними та незаконними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області Козлова В.В. щодо істотного заниження вартості трикімнатної квартири № 10, по вул.Соборності 2 у м.Новоград-Волинському Житомирської області та визнання протиправними та скасування висновків про вартість майна по виконавчим провадженням ВП № 51297981 про стягнення боргу з ОСОБА_1, ВП № 51297869 про стягнення боргу з ОСОБА_2 та ВП № 51298066 про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" квартири.

Також скаржники просять призначити судову будівельно-технічну експертизу (оціночну експертизу) з підстав визначення дійсної ринкової вартості квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

Подана скарга на дії державного виконавця не може бути прийнята до розгляду в господарському суді з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Підвідомчість справ господарським судам визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст.1 вказаного Кодексу, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 4-1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 Господарського процесуального кодексу України (ч.1 ст. 21 ГПК України).

Отже, відповідно до ст.ст.1 та 21 ГПК України, сторонами в господарському процесі можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці, а також громадяни з приводу корпоративних спорів.

Таким чином, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає положенням статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Натомість, з поданої скарги вбачається, що її заявниками є фізичні особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які звернулися до господарського суду Житомирської області з вказаною скаргою до відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що виконавчі провадження: ВП № 51297981 про стягнення боргу з ОСОБА_1, ВП № 51297869 про стягнення боргу з ОСОБА_2 та ВП № 51298066 про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" квартири були відкриті на підставі виконавчих документів, виданих згідно рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.10.13р. у справі № 285/3525/13-ц.

Відповідно до до п.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", у вирішенні питань, пов'язаних із застосуванням статті 121-2 ГПК, господарським судам слід мати на увазі таке.

9.1. За змістом цієї статті ГПК скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

У порядку згаданої статті ГПК до господарських судів оскаржуються й дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби під час виконання рішень третейських судів, якщо виконавчі документи на примусове виконання таких рішень видано господарськими судами (розділ XIV-1 ГПК).

9.2. Якщо у відповідній скарзі йдеться про оскарження дій (бездіяльності) органу Державної виконавчої служби у зведеному виконавчому провадженні, то вона піддягає розглядові господарським судом у тій частині, яка стосується виконання рішення (ухвали, постанови) господарського суду, але не загального суду чи іншого органу, який видав виконавчий документ, а в іншій частині господарський суд відмовляє в прийнятті скарги на підставі пункту 1 частини першої статті 62 і статті 121-2 ГПК.

Таким чином, подана скарга не повинна подаватися до господарського суду Житомирської області, оскільки вона подана на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області Козлова В.В. з приводу виконання рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, а не щодо виконання рішення господарського суду Житомирської області.

Скаржникам необхідно звертатись до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, оскільки оскаржуються дії виконавчої служби з приводу виконання рішення саме цього суду.

Відповідно до пп.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.11р. № 18, питання про прийняття позовної заяви вирішується суддею, який має право відмовити у її прийнятті у випадках, передбачених статтею 62 ГПК... На підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо спір непідвідомчий господарському суду, зокрема, коли його вирішення законодавством України віднесено до компетенції іншого органу.

При надходженні позовної заяви суддя, вирішуючи питання про прийняття цієї заяви, перевіряє відповідність поданої заяви вимогам закону, й при наявності підстав, передбачених ст.62 ГПК України, відмовляє у прийнятті позовної заяви.

Зокрема, на підставі п.1 ч.1 ст.62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.62 ГПК України, господарський суд,- ,

УХВАЛИВ:

У прийнятті скарги відмовити.

Додаток: на 28 аркушах.

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.

1 - в наряд,

2 - позивачу - ОСОБА_1 (рек.).