ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
__________________________________________________________________________ УХВАЛА
23 лютого 2017 року Справа № 923/1921/15
за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м. Херсон
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Херсон
За участю представників сторін:
від позивача - представник Заболотний М.В., дов. №07/002-17 від 22.12.2016;
від відповідача - не прибув;
від ДВС - заступник начальника Андрійченко А.В., дов. від 03.01.2017.
13 січня 2016 року господарським судом Херсонської області видано відповідні накази №923/1921/15.
27 жовтня 2016 року прийнято скаргу до провадження та призначено її розгляд на 24 листопада 2016 року.
23 листопада 2016 року позивач через канцелярію суду, в порядку ст. 22 ГПК України подав заяву про уточнення вимог, викладених у скарзі.
Ухвалою від 06.12.2016 зупинено провадження у справі №923/1921/15 по розгляду скарги до вирішення по суті апеляційної скарги по справі №5024/260/2011. Також, зобов'язано позивача (скаржника) сповістити суд про усунення обставин, що спричинили зупинення провадження по розгляду скарг у справі №923/1921/15.
Відповідач у судове засідання 24.02.2017 не прибув.
Представник скаржника (позивач) у судовому засіданні 23.02.2017 року підтримав у повному обсязі скаргу на дії ДВС.
У судовому засіданні 23.02.2017 року заступник начальника Дніпровського РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області вимоги по скарзі не визнав, з підстав викладених у відзиві на скаргу.
Відповідно до ч.2 ст. 1212 ГПК України скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення представників позивача та ДВС, дослідивши матеріали справи, суд -
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (стягувач) пред'явлено до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для виконання наказ від 13.01.2016 року.
10 жовтня 2016 року старший державний виконавець Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Гудзь Альона Миколаївна винесла повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. У повідомленні вказано, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, передбаченого частиною 2 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з чим керуючись п.8 ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання.
Крім того, в повідомленні стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання вказано, що заява про відкриття виконавчого провадження подана 07.10.2016, але, на думку скаржника, це не відповідає дійсності, оскільки заяву ним було подано 04.10.2016 через відділення ХД УДППЗ "Укрпошта" рекомендованим листом.
Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року сплата авансового внеску передбачена не була. Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" зазначає, що відповідна заява була подана через відділення пошти до вступу в силу нового Закону України "Про виконавче провадження", а тому дії державного виконавця з повернення наказу є неправомірними.
Так, положеннями ч.1 ст. 121 ГПК України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Статтею 255 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що визначальним при обрахунку строку у разі звернення із заявою є, зокрема, встановлення моменту (дати) звернення заявника з відповідною заявою до органу виконавчої служби з урахуванням наявності доказів здачі до установи поштового зв'язку до закінчення останнього дня строку письмової заяви. В такому разі строк не вважається пропущеним за загальними правилами цивільного законодавства України.
Суд зауважує, що в даному випадку слід застосовувати норми Цивільного кодексу України, дія якого розповсюджується на правовідносини учасників судового процесу по даній справі.
Оскільки стягувач звернувся до виконавчої служби 04.10.2016, тобто до набрання законної сили Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, вказані правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІУ, в редакції, що діяла станом на 04.10.2016.
Отже, з огляду на зазначене, суд вважає, що державним виконавцем неправомірно було застосовано норми Закону України "Про виконавче провадження" в новій редакції від 02.06.2016, оскільки Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" подало заяву до вступу в силу такого закону, а момент реєстрації заяви в органах виконавчої служби не є моментом подання відповідної заяви, оскільки заява подана поштою і датою її подання є відбиток штемпелю поштового відділення про дату прийому поштового відправлення до пересилки на поштовому конверті.
Крім цього, суд вважає за можливе зобов'язати Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області прийняти наказ №923/1921/15 від 13.01.2016 до виконання, оскільки записи на зворотній сторінці наказу свідчать про наявність у стягувача відповідного строку, в межах якого він має право подати його до примусового виконання.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 16 січня 2013 року № 2, від 16 січня 2013 року № 3, від 29 травня 2013 року № 9, від 17 грудня 2013 року № 13, від 10 липня 2014 року № 6, від 5 березня 2015 року № 3, від 16 грудня 2015 року № 2) за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється. Якщо під час розгляду скарги господарським судом буде виявлено порушення законності або недоліки в діяльності органу Державної виконавчої служби, учасників виконавчого провадження, суд має вжити заходів, передбачених частинами першою і другою статті 90 ГПК.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність доводів скаржника, у зв'язку з чим задовольняє його скаргу в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд -
1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" на дії Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області задовольнити.
2. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Гудзь Альони Миколаївни, які виявилися у винесенні незаконного повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання та повернення судового наказу від 13.01.2016 по справі №923/1921/15 без виконання з підстави несплати авансового внеску.
3. Зобов'язати Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області прийняти наказ Господарського суду Херсонської області №923/1921/15 від 13.01.2016 до виконання.
Суддя С.В. Нікітенко