ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" лютого 2017 р.Справа № 922/4340/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом Підприємство Харківської Облспоживспілки "Краснокутський ринок"
до ФОП ОСОБА_1, смт. Краснокутськ
про про звільнення торгівельного місця на ринку
за участю сторін:

позивача - не з*явився

відповідача - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Підприємство Харківської Облспоживспілки «Краснокутський ринок», смт. Краснокутськ - звернувся з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Краснокутськ - про зобов'язання відповідача звільнити торгівельні місця НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 на території Підприємства Харківської облспоживспілки «Краснокутський ринок» від належного йому майна та обладнання, шляхом демонтажу та вивезення кіосків. Позивач також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Підставою для звернення позивача до суду із позовом стало не укладення відповідачем договору оренди торгівельного місця на ринку , оскільки договори оренди за НОМЕР_1,НОМЕР_2 та НОМЕР_3 на думку позивача , припинили свою дію 31.12.2015 року.

Відповідач надав відзив на позов та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі у зв*язку з відсутністю з боку ФОП ОСОБА_1 порушення прав та інтересів ринку та на порушення позивачем умов ч. 4 статті 284 Господарського кодексу ( а.с.42-44) .

06.02.2017 року відповідач звернувся до суду із клопотанням про залишення позову без розгляду , оскільки ухвалою суду від 15.12.2016 року, від 26.12.2016 року, від 10.01.2017 року, від 31.01.2017 року, судом у позивача були витребувані ряд документів які необхідні для вирішення спору, які позивач без поважних причин не надав господарському суду ( а.с.82).

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 22.02.2017 року до 27.02.2017 року до 10 год. 30 хв.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Пунктом першим статті 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

20.04.2012 року між Краснокутською селищною радою та підприємством Харківської Облспоживспілки" Краснокутський ринок" було укладено договір оренди землі ( а.с.12-15). У відповідності до предмету договору "Орендодавець" надав , а позивач по справі прийняв у строкове платне користування земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться Харківська обл. , смт. Краснокутськ , вул. Перемоги, 27 ( п. 1 договору). В оренду передана земельна ділянка загальною площею 0,6074 га землі, яка використовується для ринкової інфраструктури, земля надавалась на підставі рішення Краснокутської селищної ради ХУ сесії У! скликання від 02.03.2012 року. ( п. 2 договору).

У відповідності до Правил торгівлі на ринках ( затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, від 26.02.2002, № 57/188/84/105 "Про затвердження Правил торгівлі на ринках") ринок - це суб'єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій (далі - ринок).

Ринок незалежно від форми власності та організаційно-правової форми керується у своїй діяльності законодавством України.

Торгівлю на ринках можуть здійснювати фізичні особи - громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства, суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від форм власності (далі - продавці).

Торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо. Розмір торговельного місця визначається в правилах торгівлі на ринках, що затверджуються відповідно до законодавства.

У разі використання торговельного місця на умовах оренди в продавця повинна бути копія угоди з адміністрацією ринку про оренду, а на умовах суборенди - копія такої угоди із суб'єктом підприємницької діяльності (орендодавцем).

Так, 01.01.2015 року між ПХО "Краснокутський ринок" та ФОП ОСОБА_1 було укладено три ідентичних договори оренди торгівельного місяця на ринку за НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ( а.с.16-18).

У відповідності до вказаних договорів позивач надав відповідачу у тимчасове користування наступні торгівельні місця , а саме НОМЕР_1,НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , які розташовані на території ПХО "Краснокутський ринок" за адресою : смт. Краснокутськ, вул. Перемоги, б. 27. Загальна площа орендованих місць становить 5,3 м2, 6 м2 та 14,4 м2. Торгівельні місця передаються відповідачу в оренду для торгівлі роздрібною торгівлею ( п.1.1 договору). Передача орендованого об*єкта здійснюється шляхом підписання акта прийому-передачі, в якому вказується технічний стан і інші дані " орендованого майна". Орендодавець ( позивач по справі) взяв на себе зобов*язання вимагати своєчасного і в повному обсязі внесення орендної плати згідно умов договору ( п. 2.2.4 договору).

Щодо порядку розрахунків, сторони погодили наступний порядок , так у відповідності до п. 4.1. договору, плата за оренду здійснюється шляхом внесення авансових платежів, кожен з яких не менш ніж 25 % від суми даного договору, або 100 % передплати за наступний місяць. Оплата за оренду здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок "Орендодавця" або занесенням їх до каси ринку не пізніше 5-го числа поточного місяця і в повному обсязі. Щомісячна плата складає 179,14 грн. без урахування вартості комунальних і інших послуг, компенсація за які сплачується тим самим шляхом окремо ( п. 4.2 договору). Сторони погодили, що розмір орендної плати підлягає перегляду у випадку централізованої зміни цін і тарифів, а також інших випадках, передбачених чинним законодавством. ( п. 4.3 договору).

Як зазначив позивач в позовній заяві договори оренди торгівельних місць за НОМЕР_1,НОМЕР_2 та НОМЕР_3 від 01.01.2015 року на підставі п. 6.1 вказаних договорів припинили свою дію 31.12.2015 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Строк договору оренди визначається сторонами відповідно до укладеної ними угоди. Якщо договір не містить положення про строк дії такого договору, він вважається укладеним на невизначений строк. Порядок припинення дії договору оренди регулюються також положеннями ч. 3 ст. 763 ЦК України, відповідно до яких у разі якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору. У тому ж разі якщо сторона продовжує користуватися майном після закінчення договору оренди, то, за відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, та на умовах, що був укладений (див. ст. 764 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 763 ЦК України, якщо строк договору не встановлений, він вважається укладеним на невизначений строк.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування на певний строк.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно зі ст. 628 ЦПК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ухвалою суду від 15.12.2016 року у позивача було витребувано ряд документів, а саме установчі документи підприємства Харківської Облспоживспілки "Краснокутський ринок" , рішення Краснокутської селищної ради ХУ сесії УІ скликання від 02.03.2012 року, читаємий екземпляр договору оренди землі від 20.04.2013 року, період за який утворився борг за договорами за НОМЕР_1 ,НОМЕР_2,НОМЕР_3 від 01.01.2015 року з чітким розрахунком , вимога щодо розірвання договорів та докази направлення таких вимог відповідачеві.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду якщо позивач без поважних причин не надав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його не з'явлення перешкоджає вирішенню спору.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 81, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити позов без розгляду.

Суддя Л.С. Лаврова
ухвала підписана 28.02.2017 року.