ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 року Справа № 904/8349/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

cуддів: Коваль Л.А., Чередко А.Є.

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

за участю представників сторін

від позивача за первісним позовом: ОСОБА_1, довіреність №02-04/197 від 24.02.2017 р., представник;

від позивача за первісним позовом: ОСОБА_2, довіреність №02-04/685 від 23.11.2016 р., представник;

від відповідача за первісним позовом: ОСОБА_3, довіреність №2 від 25.10.2016 р., представник;

від третьої особи представник у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом у судовому засіданні, яке відбулось 07.02.2017 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та Державного підприємства Дослідного господарства "Дніпро" Державної установи Інститут зернових культур Національної академії аграрних наук України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2016 р. у справі №904/8349/16

за первісним позовом Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", м. Дніпро

до Державного підприємства Дослідного господарства "Дніпро" Державної установи Інститут зернових культур Національної академії аграрних наук України", с. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр молодіжного будівництва", м. Дніпро

про розірвання договору про дольову участь в проектуванні та будівництві другої черги житлового комплексу

та за зустрічним позовом Державного підприємства Дослідного господарства "Дніпро" Державної установи Інститут зернових культур Національної академії аграрних наук України", с. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області

до Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву", м. Дніпро

про визнання недійсними пунктів 2.1 та 2.3 додаткової угоди №2 до договору про дольову участь в проектуванні та будівництві 2-ї черги житлового комплексу за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Дослідне, вул. Наукова, 54-А (в районі котельні) від 03.10.2011 року та стягнення вартості відчуженої квартири №27 за адресою Дніпропетровська область, с. Дослідне, вул. Наукова, 54-Б в сумі 428 674,62 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017 р. у справі № 904/8349/16 (суддя Новікова Р.Г.) у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено у повному обсязі. Рішення суду мотивоване недоведеністю позовних вимог та відсутністю правових підстав для застосування ст. ст. 215, 651 Цивільного кодексу України.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Дніпропетровське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" звернулось з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, в якій рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову просить скасувати як прийняте при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенні норм матеріального та процесуального права, прийняти в цій частині нове рішення про повне задоволення первісного позову та розірвання укладеного договору з додатками, в частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення суду залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

- судом невірно визначено, що зобовязання Відповідача виконати свій внесок за договором про дольову участь не має строків, бо строк зобовязань визначений моментом їх виконання по договору у повному обсязі (будівництво обєкту та введення його в експлуатацію) з урахуванням передбаченого ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» терміну для передачі закінченого будівництва на підключення до інженерних мереж 120 календарних днів;

- право кредитора відмовитись від виконання зобовязання передбачено ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України та було реалізовано Позивачем за первісним позовом шляхом направлення Відповідачу листа № 02-04/882 від 03.11.2015р. про розірвання ОСОБА_4, на який відповіді не отримано;

- судом не досліджено стан виконання зобовязань Відповідачем, наявність або відсутність порушень ним умов ОСОБА_4;

- Господарство не виконало жодного внеску за умовами договору, що є істотним порушенням умов договору; грошова оцінка вкладу сторін за договором у відповідності до ч.2 ст. 1133 Цивільного кодексу України не проводилась;

- Позивач за первісним позовом значною мірою позбавлений того, на що розраховував під час укладення договору, обєкт побудований самостійно без участі Відповідача за первісним позовом, внаслідок чого зросли витрати Позивача на будівництво, затримана передача збудованого житла інвесторам (власникам).

13.01.2017р. до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось також Державне підприємство Дослідного господарства "Дніпро" Державної установи Інститут зернових культур Національної академії аграрних наук України". В поданій апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати, прийняти в цій частині нове рішення про повне задоволення позову, в решті рішення суду залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги посилався на наступне:

- суд не звернув уваги на вимоги п. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, відповідно до яких правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- на момент укладення додаткової угоди № 2 від 01.07.2015р. зобовязання ДП ДГ «Дніпро» за п. 2.1, 2.3. цієї угоди вже були виконані Третьою особою, тому сторони розуміли про неможливість їх виконання Відповідачем за первісним позовом;

- мета договору від 03.10.2011р. була досягнута, а його дія припинена у момент подання декларації про готовність обєкту до експлуатації 15.01.2015р.; додаткова угода № 2 до договору від 03.10.2011р. лише визначала частку Відповідача за первісним позовом відповідно до п. 2.4. договору;

- судом проігноровані положення ст. 1139 Цивільного кодексу України щодо права Позивача за первісним позовом на частину прибутку в результаті спільної діяльності сторін та ст. 620 Цивільного кодексу України щодо можливості витребувати у боржника спірну квартиру, ст. 216 Господарського кодексу України щодо права на відшкодування збитків.

01.02.2017р. Відповідачем за первісним позовом до суду апеляційної інстанції були подані заперечення на апеляційну скаргу Позивача за первісним позовом, в яких він проти апеляційної скарги Позивача за первісним позовом заперечив, просив рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову залишити без змін. Зазначив, що наявності підстав для розірвання договору від 03.10.2011р. немає. Позивач за первісним позовом не вимагав від Відповідача виконання останнім зобовязань по договору. Відповідач за первісним позовом погодив з Позивачем забудову спірного обєкта, про що листами від 04.10.2011р. та від 20.10.2011р. повідомив Новоолександрівську сільську раду. З самого початку будівництва спірний обєкт було підключено до мереж водогону та каналізації, що знаходяться на балансі Відповідача за первісним позовом.

07.02.2017р. Позивачем за первісним позовом був поданий відзив на апеляційну скаргу Відповідача за первісним позовом, в якому він проти апеляційної скарги останнього заперечив, просив рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову залишити без змін, а скаргу без задоволення. Зазначив, що судом першої інстанції вірно зроблений висновок щодо відсутності підстав вважати оспорюваний правочин таким, що не направлений на реальне настання правових наслідків, вірно визначено, що до части Господарства входить квартира № 27, а не грошові кошти. Крім того, виконання зобовязання Відповідачем за первісним позовом по договору не доведено, а тому вимога щодо стягнення вартості відчуженої квартири є безпідставною.

Третя особа вимог суду не виконала, відзив на апеляційну скаргу не надала, явку повноважного представника у судове засідання не забезпечила, не зважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 065).

Під час розгляду справи в апеляційному суді позивачем за первісним позовом були заявлені клопотання про витребування у КП «Дніпроводоканал» інформації та додаткові докази по справі, зокрема, щодо угод про надання послуг з водопостачання та водовідведення укладених з Господарством, генерального плану мереж водопостачання та водовідведення із розташуванням інженерних мереж водопостачання та каналізації, які знаходяться на балансі Господарства.

Колегія суддів вважає, що клопотання позивача за первісним позовом про витребування додаткових доказів не підлягають задоволенню, оскільки наведені заявником обставини для витребування додаткових доказів, не є перешкодою для вирішення даного спору без витребування цих доказів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що Державним підприємством Дослідне господарство Дніпро Інституту сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України, правонаступником якого є відповідач, (далі господарство, Відповідач) та Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву (далі замовник, Позивач) був укладений договір про дольову участь в проектуванні та будівництві другої черги житлового комплексу за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Дослідне, вулиця Наукова, 54-А (в районі котельні) від 03.10.2011р. (далі Договір). Пунктом 8.1 ОСОБА_4 визначено, що він набирає сили з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх обовязків в повному обсязі (будівництво обєкту та введення його в експлуатацію).

Відповідно до пункту 1.1 ОСОБА_4 сторони беруть дольову участь в проектуванні та будівництві другої черги житлового комплексу зі всією інфраструктурою на земельній ділянці за адресою - Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Дослідне, вулиця Наукова, 54-А (в районі котельні).

Пунктом 1.2 ОСОБА_4 визначено, що замовник зобовязується своїми та/або залученими силами і технічними засобами з використанням своїх матеріалів виконати комплекс робіт з будівництва другої черги житлового будинку загальною площею 2240 кв.м. за адресою - Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Дослідне, вулиця Наукова, 54-А (в районі котельні), а також встановити, прокласти, змонтувати і підключити необхідні для нормальної експлуатації вказаного житлового будинку інженерні мережі та обладнання.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 ОСОБА_4 внеском замовника є повне фінансування робіт з будівництва обєкту відповідно до кошторису. Частка замовника складає 90% від загальної проектної площі, що складає 2016 кв.м.

В свою чергу, пунктами 2.3 та 2.4 ОСОБА_4 передбачено, що внеском господарства є погодження з замовником забудови другої черги будівництва на земельній ділянці за адресою - Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Дослідне, вулиця Наукова, 54-А (в районі котельні), а також підключення до інженерних мереж, які знаходяться на балансі господарства. Частка господарства за договором складає 10% від загальної площі квартир, що становить 224 кв.м.

В пунктах 2.2 та 2.4 ОСОБА_4 сторони узгодили, що частки розподіляються самостійно господарством та замовником. Кількість квартир, кількість кімнат та поверховість в межах часток господарства та замовника визначається сторонами додатково, про що підписується додаткова угода.

Пунктом 2.5 ОСОБА_4 передбачено, що у випадку зміни розміру і часток сторони вносять відповідні зміни до договору шляхом підписання додаткової угоди.

Додатковою угодою №1 від 03.10.2011р. до ОСОБА_4 сторонами були внесені зміни до пункту 3.4 ОСОБА_4 шляхом викладення його в новій редакції доля господарства за цим договором складає від загальної проектної площі квартир, яка становить 224 кв.м., а саме: двокімнатна квартира загальною площею 58,53 кв.м. (3шт), двокімнатна квартира загальною площею 48,4 кв.м. (1шт).

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що фактично сторонами зазначеною додатковою угодою були внесені зміни до п. 2.4. ОСОБА_4.

01.07.2015р. між Позивачем та Відповідачем було складено та підписано додаткову угоду №2 від 01.07.2015р. до ОСОБА_4, згідно якої були викладені в новій редакції пункти 1.2, 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 та виключений пункт 3.2 ОСОБА_4.

Так, пунктом 1.2 ОСОБА_4 в редакції зазначеної додаткової угоди визначено, що у відповідності до цього договору замовник зобовязується своїми або/та залученими силами і технічними засобами з використанням своїх матеріалів виконати комплекс робіт з будівництва другої черги житлового будинку загальною площею 2238 кв.м. за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Дослідне, вул. Наукова, 54-Аа (в районі котельні), фактична адреса вул. Наукова, 54-Б.

Згідно пункту 2.1 - внеском замовника є повне фінансування робіт з будівництва обєкту відповідно до кошторису, крім встановлення, прокладання, монтування і підключення необхідних для нормальної експлуатації вказаного житлового будинку інженерних мереж та обладнання.

Пунктом 2.2 - передбачено, що частка замовника по цьому договору складає 90,73% від загальної проектної площі квартир, що складає 2030,5кв.м. Вказана частка розподіляється між учасниками замовника. Кількість квартир спільно з кількістю кімнат та поверхонь, в межах частки замовника, визначається сторонами додатково, про що підписується між сторонами додаткова угода.

Згідно пункту 2.3 - внеском господарства є погодження з замовником забудови другої черги будівництва на земельній ділянці за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Дослідне, вул. Наукова, 54-А (в районі котельні), фактична адреса вул. Наукова, 54-Б, підключення до інженерних мереж, які знаходяться на балансі і обслуговуванні господарства, а також встановлення, прокладання і підключення, необхідних для нормальної експлуатації вказаного житлового будинку, інженерних мереж та обладнання.

Згідно пункту 2.4 - частка господарства до цього договору складає 9,27% від загальної площі квартир, що складає 207,5 кв.м, а саме:

2-х кімнатна квартира загальною площею 120 кв.м. - 2 штуки, з яких:

- квартира №11 (згідно технічного паспорта на будинок) загальною площею 60,4 кв.м, розташована на 3 поверсі;

- квартира №10 (згідно технічного паспорта на будинок) загальною площею 59,6 кв.м, розташована на 3 поверсі.

1-но кімнатна квартира загальною площею - 87,5 кв.м. - 2 штуки, з яких:

- квартира №23 (згідно технічного паспорта на будинок) загальною площею 42,6 кв.м, розташована на 1 поверсі;

- квартира №27 (згідно технічного паспорта на будинок) загальною площею 44,9 кв.м, розташована на 2 поверсі.

Зазначаючи про істотне порушення Відповідачем умов ОСОБА_4, Дніпропетровське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву м. Дніпро звернулось з позовом про розірвання ОСОБА_4, додаткових угод до нього №1 від 03.10.2011р., №2 від 01.07.2015р. та припинення зобовязань сторін за договором.

Державне підприємство Дослідне господарство Дніпро Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України сел. Дослідне звернулось до суду із зустрічним позовом про визнання недійсними пунктів 2.1 та 2.3 додаткової угоди №2 від 01.07.2015р. до ОСОБА_4. стягнення вартості відчуженої квартири №27 загальною площею 44,9 кв.м. в сумі 428674,62 грн.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про спільну діяльність.

Так, відповідно до ст.ст. 1130, 1131 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 610 та 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (правова позиція Верховного суду України, викладена у постанові від 18.09.2013р. №6-75цс13).

Втім, Позивачем не доведено істотності порушення Відповідачем умов ОСОБА_4 та на скільки він, як замовник, позбавився того, на що розраховував при укладенні ОСОБА_4.

Як вбачається з умов укладеного ОСОБА_4 та зазначалось вище, внеском Відповідача по ОСОБА_4 було: погодження з замовником забудови 2-ої черги будівництва на земельній ділянці за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Дослідне, вул. Наукова, 54-А (в районі котельні), а також підключення до інженерних мереж, які знаходяться на балансі і обслуговуванні Відповідача (п.2.3. ОСОБА_4).

Згідно додаткової угоди №2 від 01.07.2015р. внесок Відповідача збільшений наступними зобовязаннями: встановлення, прокладення і підключення необхідних для нормальної експлуатації вказаного житлового будинку інженерних мереж та обладнання. (а.с. 18, том 1).

15.01.2015р. Відповідач відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів подав до департаменту державно архітектурно будівельної інспекції у Дніпропетровській області декларацію про готовність до експлуатації обєкта другої черги будівництва відповідно до затвердженого проекту будівництва. Генеральним підрядником будівництва є товариство з обмеженою відповідальністю «Строй Експрес». Дата початку будівництва 17.05.2012р., дата закінчення будівництва 12.12.2014 р. Строк введення в експлуатацію 14.01.2015р. Перелік інженерного обладнання: водопостачання, водовідведення, газопостачання, опалення від індивідуальних опалювальних установок.

У вказаній декларації засвідчено, що на обєкті виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи. Обладнання встановлено згідно з актами про його прийняття після витребування у визначеному порядку. І тільки роботи з оздоблення фасаду через несприятливі погодні умови на момент прийняття в експлуатацію будівлі не були виконані, строки їх виконання були перенесені до 01.06.2015р. (а.с. 74-80, том 1).

З викладеного вбачається, що на день підписання додаткової угоди № 2 до ОСОБА_4 всі роботи по встановленню, прокладенню і монтуванню інженерних мереж були виконані і прийняті до експлуатації.

З листа Позивача від 03.07.2015р. № 02-04/б/н вбачається, що Відповідачу було запропоновано перенести виділення квартир на третій етап будівництва у звязку з подорожанням будівельних матеріалів, про порушення умов ОСОБА_4 та невиконання зобовязань Відповідача Позивачем не зазначалось, як, зокрема, і в листі від 26.06.2015р. №02-04/633, яким Позивач запропонував внести зміни до ОСОБА_4 (а.с. 30, том 2).

Крім того, питання виконання Позивачем ОСОБА_4 в частині укладення з Відповідачем додаткової угоди щодо передачі йому квартир в рахунок дольової участі у 3-й черзі зазначеного обєкту було вирішено робочою нарадою Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприянню молодіжного житлового будівництва», про що складено протокол від 15.06.2015р.

Відповідно до листа КП «Дніпроводоканал» від 28.11.2016р. № 8889/1514 зазначено, що на водопостачання та каналізацію житлової забудови за адресою с. Дослідне, вул. Наукова, №№ 54б, 54в видані технічні умови № 5277/155 від 14.09.2016р. Підключення передбачено до відомчих мереж водопостачання і водовідведення на підставі наданого оригіналу дозволу №102/1 від 10.09.2014р. Відповідача (а.с. 109, том 2).

Реалізуючи своє право за ОСОБА_4, Позивач надіслав Відповідачу листи №02-04/740 від 12.08.2015р., №02-04/857 від 23.10.2015р., в яких просив надати документацію на виконання внеску по ОСОБА_4. Оскільки Відповідачем відповідь надана не була, Позивач у листі №02-04/882 від 03.11.2015р. заявив про свій намір розірвати Договір, про що надіслав Відповідачу додаткову угоду № 3 (а.с. 69-71, докази направлення про розірвання договору відсутні).

З матеріалів справи також вбачається, що Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву м. Дніпро та Товариством з обмеженою відповідальністю Центр молодіжного будівництва (надалі Третя особа) був укладений договір про сумісну діяльність в проектуванні і будівництві житлового комплексу за адресою с. Дослідне, вул.Наукова, буд.54-А, друга черга будівництва від 15.02.2012р. із змінами та доповненнями згідно додаткових угод №1 від 21.02.2012р., №1 від 07.06.2012р., №2 від 19.12.2013р., №3 від 27.06.2014р., №2 від 31.03.2012р.

Згідно пункту 1.2 договору від 15.02.2012р. (в редакції додаткової угоди №1 від 07.06.2012р.) метою цього договору є спільна діяльність сторін для реалізації молодіжної державної програми із забезпечення житлом молоді Дніпропетровської області і залучення підрядником додаткових інвестицій для своєчасного введення житлового будинку по вул. Науковій, буд.54-А (друга черга), с. Дослідне в експлуатацію.

Відповідно до пункту 1.3 договору від 15.02.2012р. під будівництвом обєкту мається на увазі виконання всього обсягу проектних, будівельних і інженерних робіт за винятком внутрішнього оздоблення. За згодою сторін обсяг робіт може бути змінено.

Пунктами 1.4 та 1.5 договору від 15.02.2012р. передбачено, що фонд делегує функції замовника будівництва обєкту підряднику, а також бере на себе інвестування будівництва обєкту і виконання функцій інвестора.

Підрядник приймає на себе виконання функцій замовник-забудовник і зобовязується за завданням і розрахунок фонду своїм та/або залученими силами і технічними засобами з використанням своїх матеріалів виконати комплекс робіт з будівництва житлового будинку загальною площею 2896 кв.м, а також встановити, прокласти і змонтувати необхідні для нормальної експлуатації вказаного житлового будинку інженерні мережі і устаткування.

В пункті 1.7 договору від 15.02.2012р. (в редакції додаткового договору №2 від 31.03.2012р.) вказано, що підрядник зобовязується виконати на обєкти наступні роботи: - будівництво інженерних мереж з підключенням їх до міських магістральних мереж; - впорядкування прибудинкової і оточуючої території ділянки забудови; - своєчасне усунення недоліків, виявлених в процесі робіт і гарантійного терміну експлуатації; - монтаж устаткування, передбаченого проектною і технічною документацією; - випробування змонтованого устаткування і інженерних систем; - пуско-налагоджувальні роботи змонтованого устаткування; - вирубка дерев і іншої рослинності при прокладці зовнішніх комунікацій; - внутрішні оздоблювальні роботи в місцях загального користування відповідно до проекту.

Цим же пунктом на підрядника покладені обовязки провести експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,2238 га, розташованої за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Дослідне, вул. Наукова, 54-А.

Отже, обсяг обовязків Третьої особи по зазначеному договору збігається з обсягом обовязків Відповідача згідно додаткової угоди № 2 від 01.07.2015р. в частині встановлення, прокладення і підключення необхідних для нормальної експлуатації вказаного житлового будинку інженерних мереж та обладнання.

Позивач посилається на те, що у зазначені строки свого внеску за ОСОБА_4 Відповідач так і не виконав.

Згідно умов ОСОБА_4 строк визначення внесків сторін по ньому відсутній. Договір діє до виконання сторонами своїх обовязків за ним у повному обсязі (будівництво обєкту та введення його в експлуатацію). Втім, з огляду на внесення змін відповідно до додаткової угоди №2 після введення будинку в експлуатацію, внесок Відповідача щодо встановлення, прокладення та підключення інженерних мереж та обладнання не має визначеного терміну у часі, про що відсутнє також посилання у самій додатковій угоді № 2, а тому є зобовязанням, строк виконання якого не встановлений.

Позивачем надані докази виконання Третьою особою умов договору про спільну діяльність в частині, зокрема, монтування, прокладення та підключення газопроводу, до електромережі, до мереж зовнішнього водогону та каналізації (договори про приєднання, технічні умови, акти надання послуг, акти розмежування балансової належності, приймання виконаних робіт, тощо, а.с. 101-181, том 1). Невиконання зобовязань ОСОБА_4 в цій частині Відповідачем не оспорюється. Втім, підстави для визнання зобовязання Відповідача за ОСОБА_4 невиконаними взагалі з огляду на встановлені обставини справи відсутні.

Враховуючи наведене, істотне порушення умов ОСОБА_4 Відповідачем не доведено, як і завдана Позивачу внаслідок із цим шкода, отже підстави для розірвання ОСОБА_4 за ст. 651 Цивільного кодексу України відсутні, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні первісного позову.

Згідно статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

За змістом частини пятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є:

1. введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників;

2. свідомий намір невиконання зобовязань договору;

3. приховування справжніх намірів учасників правочину.

ОСОБА_2 того, ознака вчинення фіктивного правочину лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним (Постанова ВСУ від 21.01.2015 р. по справі № 6-197цс14 ).

Відповідачем не доведено відсутності в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки при укладенні додаткової угоди № 2 від 01.07.2015р.

Крім того, позиція, що такий договір на час його укладення вже був виконаний третьою особою, спростовується доказами здійснення третьою особою встановлення, прокладення і підключення до інженерних мереж (газопровод, електромережі), що датовані пізніше, ніж оспорюваний правочин (а.с. 101-181, том 1). Отже, додаткова угода № 2 від 01.07.2015р. була направлена на реальне настання правових наслідків.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсними пунктів 2.1 та 2.3 додаткової угоди №2 від 01.07.2015р. до ОСОБА_4.

Стосовно зустрічних позовних вимог про стягнення вартості відчуженої квартири №27 загальною площею 44,9м2 в сумі 428674грн.62коп. апеляційний суд зауважує наступне.

Як було встановлено, згідно пункту 2.4 ОСОБА_4 (в редакції додаткової угоди №2 від 01.07.2015р.) частка господарства до цього договору складає 9,27% від загальної площі квартир, що складає 207,5кв.м, а саме:

2-х кімнатна квартира загальною площею - 120кв.м. - 2 штуки, з яких:

- квартира №11 (згідно технічного паспорта на будинок) загальною площею 60,4кв.м, розташована на 3 поверсі;

- квартира №10 (згідно технічного паспорта на будинок) загальною площею 59,6кв.м, розташована на 3 поверсі.

1-но кімнатна квартира загальною площею - 87,5кв.м. - 2 штуки, з яких:

- квартира №23 (згідно технічного паспорта на будинок) загальною площею 42,6кв.м, розташована на 1 поверсі;

- квартира №27 (згідно технічного паспорта на будинок) загальною площею 44,9кв.м, розташована на 2 поверсі.

В листопаді 2015р. квартиру №27 (згідно технічного паспорта на будинок, загальною площею 44,9 кв.м, розташована на 2 поверсі) було відчужено фізичній особі ОСОБА_5

На підставі норм статей 620 та 1139 Цивільного кодексу України позивач за зустрічним позовом просить стягнути частину прибутку в розмірі вартості відчуженої квартири на суму 428674грн.62коп.

Стаття 620 Цивільного кодексу України визначає, що у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання.

Кредитор втрачає право на витребування у боржника речі, визначеної індивідуальними ознаками, у разі, якщо ця річ вже передана третій особі у власність або в користування.

Як було зазначено судом, Відповідач у повному обсязі зобовязання за додатковою угодою № 2 від 01.07.2015р. не виконав, доказів встановлення, прокладення і підключення необхідних для нормальної експлуатації житлового будинку інженерних мереж та обладнання не надав, визнав, що вказані дії вчинені Третьою особою (2-й аркуш апеляційної скарги), тому внесок згідно додаткової угоди № 2 є неповним, отже і право на частку буде меншим.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що пунктом 2.4 ОСОБА_4 (в редакції додаткової угоди №2 від 01.07.2015р.) визначено, що до частки позивача входять речі, визначені індивідуальними ознаками (перелік номерів квартир, площ та поверхів, на яких вони знаходяться), а не грошові кошти, тому вимога Відповідача про стягнення вартості квартири 27, що була відчужена, виходячи з загальної площі житлового будинку, собівартості будівництва та площі квартири не ґрунтується на умовах ОСОБА_4 та чинного законодавства.

Спірні відносини регулюються параграфом 1 глави 77 Цивільного кодексу України, посилання апелянта на норми, що регулюють діяльність простого товариства є помилковими.

Апелянтом також не наведено підстав для застосування п.3 ст. 216 Господарського кодексу України.

Так, під збитками розуміють витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язан ня або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч. 2 ст. 224 ГК України.)

Відшкодування збитків є видом відповідальності, господарською санкцією (ч. 2 ст. 217 ГК України) за порушення як господарсько-пра вових зобов'язань (договірна відповідальність), так і за порушення вста новлених вимог щодо здійснення господарської діяльності (позадо говірна відповідальність). У свою чергу, порушення цих зобов'язань та встановлених вимог є підставою для відшкодування збитків суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Що стосується договірної відповідальності, то збитки відшкодовують ся, коли один з контрагентів не виконує зобов'язання за договором або виконує його з порушенням умов договору (неналежне виконання). При цьому невиконання чи неналежне виконання умов договору повинно бути протиставлене належному виконанню договору з боку іншого контр агента.

Позадоговірна відповідальність настає в разі, коли між правопо рушником та потерпілою особою (особами) не існувало договірних зо бов'язань, проте, внаслідок певних дій чи бездіяльності, порушуються права та законні інтереси інших суб'єктів господарювання

Цивільно-правова відповідальність є нега тивним для порушника наслідком вчиненого ним правопо рушення. Юридичною підставою такої відповідальності є закон, а фактичною склад цивільного правопорушення. Вона настає за наявності таких умов: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шко дою; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Відповідно до п. 4 ОСОБА_4 сторони визначили, що у випадку невиконання чи неналежного виконання своїх обовязків по договору винна сторона відшкодовує другій стороні нанесені цим втрати у порядку, передбаченому законодавством України.

Втім, Відповідачем не доведено неналежне виконання Позивачем своїх обовязків по ОСОБА_4, склад збитків також не наведений та не доведений.

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області без змін.

Судові витрати по апеляційним скаргам покладаються на скаржників.

Керуючись ст. ст. 44-49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та Державного підприємства Дослідного господарства "Дніпро" Державної установи Інститут зернових культур Національної академії аграрних наук України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2016 р. у справі №904/8349/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2016 р. у справі №904/8349/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 06.03.2017р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко