ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

"24" лютого 2017 р.Справа № 915/1045/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: В.В.Лашина

Суддів: Л.В. Лавриненко, І.Г. Філінюка

розглянувши апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "А.С.Д."

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 24.01.2017.

у справі №915/1045/16

Кредитор: Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "А.С.Д."

Розпорядник майна: арбітражний керуючий Родченко Катерина Олексіївна

ВСТАНОВИЛА:

До Одеського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ "А.С.Д."на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 24.01.2017 ,в якій просить скасувати вказану ухвалу господарського суду , а справу передати до господарського суду для подальшого розгляду.

Однак вказана апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження з огляду на наступне.

Стаття 94 Господарського процесуального кодексу України містить вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги, зокрема частина 3 цієї статті передбачає, що до скарги додаються докази сплати судового збору, а також надсилання копії скарги іншій стороні по справі.

За вимогами п. 7 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент подання цієї апеляційної скарги, ставка судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

Таким чином, призверненні з апеляційною скаргою апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

Однак, до апеляційної скарги скаржником не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість подано клопотання в якому скаржник просить відстрочити сплату судового збору або звільнити від такої сплати.

В обґрунтування зазначеного клопотання скаржник посилається на те, що товариство не здійснює господарську діяльність , а на рахунки накладено арешт.

Так, у відповідності зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

За змістом положень ст. 8 вказаного Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасникі.

Проте, всупереч вимогам ст.33 ГПК України скаржником не надано жодних доказів на підтвердження того, що станом на дату подання апеляційної скарги у товариства відсутні кошти, достатні для сплати судового збору у встановленому розмірі. Скаржником взагалі не надано будь-яких доказів в підтвердження доводів викладених в клопотанні.

У даному випадку заявником апеляційної скарги є юридична особа - суб'єкт господарювання, яка здійснює господарську (підприємницьку) діяльність на власний ризик з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. (ст. 42 Господарського кодексу України).

Отже, сама лише обставина, пов'язана з тяжким фінансовим становищем такого суб'єкта господарювання не може розцінюватися як достатня підстава для звільнення від сплати судового збору або для його відстрочення.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає достатніх правових підстав для задоволення клопотання заявника про відстрочку сплати судового збору або звільнення від такої сплати.

Також ,відповідно до вимог ст..95 ГПК України особа яка подає апеляційну скаргу надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

В порушення вказаних вимог, скаржником до апеляційної скарги не додано доказів направлення апеляційної скарги розпоряднику майна Родченко К.О., тоді як неповідомлення сторони у справі про звернення з апеляційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені статтями 42, 43 ГПК України та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України є підставою для неприйняття скарги до розгляду та повернення її господарським судом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі п. 2,3 ч.1 ст. 97 ГПК України, не приймати до розгляду апеляційну скаргу та повернути її скаржнику.

Після усунення вказаних недоліків апеляційна скарга може бути подана знову.

Керуючись ст. 86, 94 п. 2,3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Відхилити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.Д" про відстрочення сплати судового збору або звільнення від такої сплати.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.Д" на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 24.01.2017 у справі №915/1045/16 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя І.Г. Філінюк