ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.03.2017 Справа № 905/7/17

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛІС», Харківська область, м. Ізюм

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_1 Московської», Донецька область, м. Торецьк

про: стягнення заборгованості у розмірі 124519,89 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛІС», Харківська область, м. Ізюм, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_1 Московської», Донецька область, м. Торецьк про стягнення заборгованості у розмірі 124519,89 грн., а саме: 82478,22 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 2665,76 грн., інфляційних витрат у розмірі 11712,56 грн., пені у розмірі 27663,35 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору поставки №5/04/15 від 21.04.2015р., специфікації: №1 від 23.01.2016р., №1 від 23.01.2016р., №2 від 10.02.2016р., видаткових накладних: №85 від 22.04.2015р., №86 від 23.04.2015р., №92 від 24.04.2015р., №14 від 23.01.2016р., №42 від 10.02.2016р., рахунків на оплату: №90 від 22.04.2015р., №91 від 23.04.2015р., №96 від 22.04.2015р., №14 від 23.01.2016р., №43 від 10.02.2016р., товарно-транспортних накладних: №Р14 від 23.01.2016р., №Р42 від 10.02.2016р., залізничних накладних: №34323774, №43249820, №43261403, акт звірки взаєморозрахунків станом на 30.06.2016р., банківська виписка.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав супровідний лист №180 від 23.02.2017р., в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові документи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, документів, витребуваних ухвалою про відкладення розгляду справи від 08.02.2017р. не надав.

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

21.04.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛІС» (надалі Постачальник) та Товариством з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_1 Московської» (надалі Покупець) був укладений Договір поставки №5/04/15 (надалі Договір), відповідно до якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах Договору передати у власність Покупцеві, Покупець зобов'язується прийняти та оплатити лісоматеріали (надалі Товар) (п.1.1. Договору).

Умовами п.8.1. Договору, він вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими на те особами і діє до 31.12.2016р. Датою підписання договору вважати дату, зазначену в преамбулі Договору.

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності належного виконання своїх зобов'язань повною мірою (п.8.2. Договору).

Відповідно п.1.2. Договору, кількість, найменування, вартість товару і терміни поставки обумовлюються в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п.2.1. Договору, у пакет документації до кожної поставки товару за Договором входить: рахунок, видаткова накладна, податкова накладна, сертифікат якості (якщо товар підлягає сертифицированию), ЖД накладна і акт прийому-передачі (якщо поставка здійснюється ЖД транспортом), товарно-транспортна накладна (якщо поставка здійснюється автомобільним транспортом).

Умовами п.2.4. Договору, умови поставки товару згідно ІНКОТЕРМС-2000 за цим Договором: СРТ за адресою: Донецьк, Донецька область, с. Клебан-Бик, вул. Набережна, 1а, шахта імені ОСОБА_1 Московської, якщо інше не зазначено в специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно п.2.5. Договору, право власності на товар переходить до Покупця в момент поставки товару.

Відповідно до п.2.6., п.2.6.1., п.2.6.2. Договору, моментом поставки товару є момент підписання Покупцем супровідних документів з проставленням дати фактичного отримання товару в таких документах. Якщо дата Покупцем не проставляється, моментом отримання є дата, зазначена Постачальником при складанні супровідної документації. При поставці ЖД транспортом - дата календарного штемпеля станції призначення на залізничної накладної. При поставці автомобільним транспортом Постачальника - дата товарно-транспортної накладної Постачальника.

Згідно п.3.1. Договору, загальна сума за Договором визначається шляхом підсумовування всіх Специфікацій, що виявляють невід'ємною частиною договору, включає ПДВ 20%.

Умовами п.3.4. Договору, розрахунки за Договором здійснюються за фактом отримання товару в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 20 календарних днів з моменту передачі товару Покупцеві, якщо інше не погоджено в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно п.4.1., п.4.1.1. Договору, Постачальник зобов'язаний передати Покупцеві товар у строки і на умовах, обумовлених в Договорі.

Згідно п.4.1., п.4.1.2. Договору, Постачальник зобов'язаний надати всю документацію по п.2.1. Договору.

За умов п.4.2., п.4.2.1. Договору, Покупець зобов'язаний оплатити товар на умовах Договору.

Умовами п.4.2., п.4.2.2. Договору, Покупець зобов'язаний прийняти поставку і провести вивантаження товару в узгодженому місці.

Сторонами підписані специфікації: №1 від 23.01.2016р., №1 від 23.01.2016р., №2 від 10.02.2016р. до Договору №5/04/15 від 21.04.2015р., відповідно до яких узгодили найменування, кількість та ціну продукції, умови оплати, умови постачання.

На виконання умов зазначеного договору позивач поставив відповідачу товар відповідно до видаткових накладних: №85 від 22.04.2015р., №86 від 23.04.2015р., №92 від 24.04.2015р., №14 від 23.01.2016р., №42 від 10.02.2016р. на загальну суму 236495,33 грн., належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи.

Факт поставки продукції та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача, ТОВ «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_1 Московської», підтверджуються видатковими накладними: №85 від 22.04.2015р., №86 від 23.04.2015р., №92 від 24.04.2015р., №14 від 23.01.2016р., №42 від 10.02.2016р. на загальну суму 236495,33 грн. та виставленням відповідачу рахунків на оплату: №90 від 22.04.2015р., №91 від 23.04.2015р., №96 від 22.04.2015р., №14 від 23.01.2016р., №43 від 10.02.2016р., товарно-транспортних накладних: №Р14 від 23.01.2016р., №Р42 від 10.02.2016р., залізничних накладних: №34323774, №43249820, №43261403, належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи, з відмітками про отримання підписами уповноважених осіб. Означені накладні підписані сторонами без заперечень.

Відповідачем було здійснено часткову оплату за поставку товару у розмірі 154017,11 грн., відповідно до банківської виписки, належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи.

Станом на 30.06.2016р. відповідачем підтверджено наявність заборгованості у розмірі 82478,22 грн., відповідно до підписаного сторонами та засвідченого печатками підприємств акту звірки взаєморозрахунків.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за Договором зобовязань з поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно Договору зобовязань, не надано доказів відмови від цього товару та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобовязання позивач виконав у відповідності з умовами Договору.

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України). Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

За приписами п.п. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач поставлену продукцію оплатив не в повному обсязі.

Загальна сума заборгованості на час розгляду справи становить 82478,22 грн. основного боргу, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про 3% річних у розмірі 2665,76 грн., інфляційні нарахування у розмірі 11712,56 грн., відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені до стягнення 3% річних у розмірі 2665,76 грн., розрахована за кожною накладною, суд перевірив на правильність розрахунку, який мітиться у позовній заяви та дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині та стягненню з відповідача.

Заявлені до стягнення розміри інфляційних витрат за періоди: з 01.05.2015р. по 31.07.2015р., з 01.06.2015р. по 31.07.2015р., з 01.06.2015р. по 30.11.2016р., з 01.02.2016р. по 30.11.2016р., з 01.03.2016р. по 30.11.2016р. у розмірі 11712,56 грн., суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку, що належний до стягнення розмір інфляційних витрат за періоди: з 01.05.2015р. по 31.07.2015р., з 01.06.2015р. по 31.07.2015р., з 01.06.2015р. по 30.11.2016р., з 01.06.2015р. по 30.11.2016р., з 01.02.2016р. по 30.11.2016р., з 01.03.2016р. по 30.11.2016р. становить 10502,11 грн.

В іншій частині вимоги про стягнення інфляційних витрат у розмірі 1210,45 грн. задоволенню не підлягають.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 27663,35 грн., відповідно до п.5.2. Договору.

Відповідно до ст.ст. 216 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Умовами п.5.2. Договору, в разі порушення грошового зобов'язання Покупець несе відповідальність відповідно до чинного законодавства, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно п.п. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1. статті 223 ГК України, при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України.

За змістом п.1. ч.2. статті 258 ЦК України, щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Відтак, ч.6. статті 232 ГК України визначено строк та порядок нарахування штрафних санкцій, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

Заявлений до стягнення розмір пені за періоди: з 14.05.2015р. по 07.07.2015р., з 15.05.2015р. по 07.07.2015р., з 09.06.2015р. по 07.07.2015р., з 09.06.2015р. по 27.08.2015р., з 28.08.2015р. по 24.09.2015р., з 25.09.2015р. по 09.12.2015р., з 13.02.2016р. по 21.04.2016р., з 22.04.2016р. по 26.05.2016р., з 27.05.2016р. по 23.06.2016р., з 24.06.2016р. по 28.07.2016р., з 29.07.2016р. по 13.08.2016р., з 02.03.2016р. по 21.04.2016р., з 22.04.2016р. по 26.05.2016р., з 27.05.2016р. по 23.06.2016р., з 24.06.2016р. по 28.07.2016р., з 29.07.2016р. по 02.09.2016р., у сумі 27663,35 грн. задоволенню не підлягає оскільки не відповідає приписам ст. 232 ГК України, в частині дотримання строків, передбачених статтею 223 ГК України.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 526, 530, 549, 655, 692 , п.п.1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 216-218, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛІС», Харківська область, м. Ізюм до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_1 Московської», Донецька область, м. Торецьк про стягнення заборгованості у розмірі 124519,89 грн., а саме: 82478,22 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 2665,76 грн., інфляційних витрат у розмірі 11712,56 грн., пені у розмірі 27663,35 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_1 Московської» (85201, Донецька область, м. Торецьк, вул. Фестивальна, буд. 1; код ЕДРПОУ 36182252) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛІС» (64309, Харківська область, м. Ізюм, вул. Гоголя, буд. 15/1, кімната 45; код ЕДРПОУ 36560943) заборгованість у розмірі 82478,22 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 2665,76 грн., інфляційних витрат у розмірі 10502,11 грн., судовий збір у розмірі 1867,80 грн.

В вимогах в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 1210,45 грн. відмовити.

В вимогах в частині стягнення пені у розмірі 27663,35 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99