РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017Справа №910/17999/16

за позовом Обслуговуючого гаражно-будівельного кооперативу "Волгоградський"

до Київської міської ради

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»

про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Мостовий О.В. - представник за довіреністю б/н від 03.10.2016;

Жуков Д.О. - представник за довіреністю б/н від 03.10.2016

від відповідача: Власенко І.І. - представник за довіреністю № 225-КМГ-265 від 01.02.2017;

від третьої особи 1: Сергієнко А.А. - представник за довіреністю № 05703-21120 від 28.12.2016

від третьої особи 2 Єзута К.С. - представник за довіреністю №056/24-10 від 10.01.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.09.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Обслуговуючого гаражно-будівельного кооперативу "Волгоградський" з вимогами до Київської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що завершений проект землеустрою щодо відведення позивачеві земельної ділянки для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом Алейхема, 5-в у Деснянському районі (кадастровий номер :62:029:0030) було передано для розгляду та затвердження відповідачем 21.09.2015, однак, як зазначає позивач, всупереч положенням ст. 123 Земельного кодексу України станом на момент подання позову Київська міська рада не прийняла рішення про затвердження проекту землеустрою та передачі вказаної земельної ділянки в користування позивачеві або про відмову у його затвердженні та передачі. З огляду на наведене, позивач просить суд визнати незаконною бездіяльність Київської міської ради щодо розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5514 га (кадастровий номер :62:029:0030) Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу "Волгоградський" для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, справа №9617); зобов'язати Київську міську раду розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5514 га (кадастровий номер :62:029:0030) Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу "Волгоградський" для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, справа №9617) та прийняти рішення щодо його затвердження чи відмови у затвердженні.

Відповідно до відзиву на позов, відповідач заперечує проти вимог з тих підстав, що процедура розгляду та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Києві закріплено рішенням Київської міської ради №63/9120 від 28.02.2013 «Про Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві», яким передбачено, що приймальня Київради з земельних питань надсилає її разом з доданими документами до Департаменту земельних ресурсів для підготовки проекту рішення Київської міської ради про передачу або відмову у передачі земельної ділянки у користування або у власність, тобто відповідач зазначає, що він має змогу прийняти відповідне рішення лише після того, як відповідний проект буде підготовлений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що, на думку відповідача, спростовує твердження позивача про бездіяльність відповідача. Крім того, останній вказує, що відповідний негативний висновок про неможливість надання спірної земельної ділянки у користування було направлено позивачу Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (лист від 11.08.2015 №5). За наведених обставин, відповідач просить суд відмовити в позові.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2016 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2016 припинено провадження у справі № 910/17999/16 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2016 у справі № 910/17999/16 скасовано, справу № 910/17999/16 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи, справу № 910/17999/16 передано на розгляд судді Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2017 справу №910/17999/16 прийнято до розгляду суддею Отрош І.М., розгляд справи призначено на 27.01.2017.

У судовому засіданні 27.01.2017 представником третьої особи подано відзив на позов із викладеними запереченнями. Так, третя особа 1 проти позову заперечує з тих підстав, що відповідний негативний висновок про неможливість надання спірної земельної ділянки у користування було направлено позивачу Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (лист від 11.08.2015 №5). Крім того, як зазначала третя особа 1, 06.10.2016 відповідачем було прийнято рішення №168/1172, яким вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельних ділянок для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на перетині вул. Мілютенка та вул. Шолом-Алейхема; надати Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» в постійне користування, зокрема, земельну ділянку площею 0,5514 га (кадастровий номер :62:029:0030), тобто спірну земельну ділянку, право на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У судовому засіданні 27.01.2017 оголошено перерву до 10.02.2017.

27.01.2017 відділом діловодства суду отримано від ОСОБА_8 заяву про вступ його третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача у даній справі.

Розглянувши клопотання ОСОБА_8 про залучення його до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, суд відмовив в його задоволенні.

В той же час, дослідивши обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги, а також наявні у справі докази, суд дійшов висновку про необхідність залучення у даній справі Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Враховуючи необхідність залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та подання доказів у справі, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2017 розгляд справи відкладено до 28.02.2017.

23.02.2017 відділом діловодства суду отримано від позивача заяву про відвід судді.

24.02.2017 відділом діловодства суду отримано від позивача заяву про відвід судді.

У судове засідання 28.02.2017 з'явились представники сторін та третіх осіб. Представники позивача підтримали заяви про відвід, представники відповідача та третіх осіб заперечили проти їх задоволення.

За наслідками розгляду заяв позивача про відвід, ухвалами Господарського суду міста Києва від 28.02.2017 відмовлено в їх задоволенні.

Представником позивача у даному засіданні подано також заяву про колегіальний розгляд спору.

Розглянувши клопотання про призначення колегіального розгляду справи, що обґрунтоване недопущенням порушення процесуальних прав сторін та правильного застосування норм законодавства, суд відмовляє в його задоволенні з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яка справа, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Суд зазначає, що призначення колегіального розгляду спору є виключно правом суду, що реалізовується на розсуд суду, при цьому доводи позивача щодо необхідності забезпечення процесуальних прав сторін та правильного застосування норм чинного законодавства є, власне, процесуальними гарантіями учасників судового процесу, які забезпечуються судом (як одноособово суддею, так і колегією суддів), тоді-як позивачем не доведено наявності прямо передбачених у ч. 1 ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України підстав для колегіального розгляду даного спору, у зв'язку з чим у задоволенні даного клопотання судом відмовлено.

У судовому засіданні 28.02.2017 представники позивача підтримали позовні вимоги, представники відповідача та третіх осіб заперечили проти позову. Представник третьої особи 2 подав суду відзив на позов, відповідно до якого третя особа 2 зазначає, що станом на дату подання відзиву на позов у даній справі вона користується всіма правами землекористувача, передбачених статтею 93 Земельного кодексу України відносно спірної земельної ділянки та не вбачає правових підстав для визнання протиправності дій Київської міської ради стосовно відмови в затвердженні проекту землеустрою позивача.

У судовому засіданні 28.02.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

Кооператив по експлуатації автостоянки Ватутінського району «Волгоградський», найменування якого відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, змінено на Обслуговуючий гаражно-будівельний кооператив «Волгорадський» (позивач), звернувся до Київської міської державної адміністрації з заявою №18 від 06.12.1999 про надання права користування земельною ділянкою площею 5836,33 кв.м. по вул. Шолом-Алейхема, 5-В Ватутінського району м. Києва.

Судом встановлено, що 08.06.2015 між Обслуговуючим гаражно-будівельним кооперативом «Волгорадський» та Приватним підприємством «Київземресурс» погоджено завдання на виконання робіт (проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу «Волгорадський» для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва; підстава виконання - доручення Київської міської ради від 23.02.2000 №225-ПК/2-694).

Судом встановлено, що Приватним підприємством «Київземресурс» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу «Волгорадський» для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва - кадастровий номер :62:029:0030 (копія проекту долучена до позову). Даним проектом передбачається передати позивачу в оренду земельну ділянку площею 0,5514 га для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Судом встановлено, що 21.09.2015 позивачем було подано відповідачу для розгляду та затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу «Волгорадський» для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва (кадастровий номер :62:029:0030), що підтверджується відміткою про отримання дозвільним центром відповідача у правому нижньому куті титульного аркуша проекту землеустрою (інв. № Д-000667).

Так, позивач в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що завершений проект землеустрою щодо відведення позивачеві земельної ділянки для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом Алейхема, 5-в у Деснянському районі (кадастровий номер :62:029:0030) було передано для розгляду та затвердження відповідачем 21.09.2015, однак, як зазначає позивач, всупереч положенням ст. 123 Земельного кодексу України станом на момент подання позову Київська міська рада не прийняла рішення про затвердження проекту землеустрою та передачі вказаної земельної ділянки в користування позивачеві або про відмову у його затвердженні та передачі. З огляду на наведене, позивач просить суд визнати незаконною бездіяльність Київської міської ради щодо розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5514 га (кадастровий номер :62:029:0030) Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу "Волгоградський" для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, справа №9617); зобов'язати Київську міську раду розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5514 га (кадастровий номер :62:029:0030) Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу "Волгоградський" для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, справа №9617) та прийняти рішення щодо його затвердження чи відмови у затвердженні.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, Кооператив по експлуатації автостоянки Ватутінського району «Волгоградський», найменування якого відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, змінено на Обслуговуючий гаражно-будівельний кооператив «Волгорадський» (позивач), звернувся до Київської міської державної адміністрації з заявою №18 від 06.12.1999 про надання права користування земельною ділянкою площею 5836,33 кв.м. по вул. Шолом-Алейхема, 5-В Ватутінського району м. Києва.

Як встановлено судом, 08.06.2015 між Обслуговуючим гаражно-будівельним кооперативом «Волгорадський» та Приватним підприємством «Київземресурс» погоджено завдання на виконання робіт (проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу «Волгорадський» для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва; підстава виконання - доручення Київської міської ради від 23.02.2000 №225-ПК/2-694).

Як встановлено судом, Приватним підприємством «Київземресурс» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу «Волгорадський» для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва - кадастровий номер :62:029:0030 (копія проекту долучена до позову). Даним проектом передбачається передати позивачу в оренду земельну ділянку площею 0,5514 га для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

За змістом ст. 30 Закону України «Про землеустрій», погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Відповідно до п. в) ч. 1 ст. 9 Земельного кодексу України, до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації (ч. 1 ст. 41 Земельного кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, за змістом ст. 134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Так, позивач, який подав відповідачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу «Волгорадський» для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва - кадастровий номер :62:029:0030 (без проведення земельних торгів), зазначав про розміщення на вказаній земельній ділянці об'єктів нерухомості, що належать на праві спільної часткової власності в тому числі позивачу - нежитлова будівля - літера А площею 49,9 кв.м., нежитлова будівля літера Б площею 3,5 кв.м. (копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №69183976 від 28.09.2016 долучена до позову).

За змістом ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Загальні положення і особливості та процедура надання в постійне користування, передачі в оренду та у власність земельних ділянок із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва, процедуру поділу чи об'єднання земельних ділянок комунальної власності, передачі в суборенду та поновлення договорів оренди земельних ділянок комунальної власності, визначення засад організації здійснення землеустрою, організації і здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності при проведенні землеустрою, координації діяльності місцевих органів земельних ресурсів встановлено Тимчасовим порядком передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 28 лютого 2013 року N 63/9120.

Так, відповідно до ст. 13 Тимчасового порядку, після державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та внесення даних про таку документацію із землеустрою до міського земельного кадастру або у разі передачі (надання) земельної ділянки без складання документації із землеустрою (якщо не змінюються межі та цільове призначення земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності територіальної громади міста Києва на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) зацікавлена особа з метою прийняття Київською міською радою рішення про передачу (надання) земельної ділянки в користування (у власність) звертається до державного адміністратора дозвільного центру з заявою на одержання документа дозвільного характеру за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України. До заяви на одержання документа дозвільного характеру додаються (у разі передачі (надання) земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки): оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з матеріалами його погодження; позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації - у разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законодавством; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; висновок Департаменту земельних ресурсів щодо можливості надання під забудову та для інших потреб земельної ділянки, одержаний відповідно до статті 11 розділу 4 цього Порядку; довіреність або засвідчена в установленому законодавством порядку її копія, на підставі якої інтереси зацікавленої особи представляє його уповноважена особа (у разі якщо заява подається представником).

У разі невідповідності заяви та складу доданих до неї документів вимогам цього Порядку заява не приймається.

Державний адміністратор дозвільного центру у день реєстрації заяви на одержання документа дозвільного характеру або протягом наступного робочого дня передає заяву з доданими до неї документами до приймальні Київради з земельних питань.

Приймальня Київради з земельних питань у день надходження заяви на одержання документа дозвільного характеру або протягом наступного робочого дня надсилає її разом з доданими до неї документами до Департаменту земельних ресурсів для підготовки проекту рішення Київської міської ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування (у власність) або про відмову у передачі (наданні) земельної ділянки в користування (у власність) у разі наявності підстав для відмови у наданні (передачі) земельної ділянки в користування (у власність), крім випадків повернення заяви на одержання документа дозвільного характеру на доопрацювання у порядку, встановленому частиною шостою цієї статті.

Як встановлено судом, 21.09.2015 позивачем було подано відповідачу для розгляду та затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу «Волгорадський» для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва (кадастровий номер :62:029:0030), що підтверджується відміткою про отримання дозвільним центром відповідача у правому нижньому куті титульного аркуша проекту землеустрою (інв. № Д-000667).

Згідно з ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

В той же час, відповідач, отримавши 21.09.2015 завершений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу «Волгорадський» для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва (кадастровий номер :62:029:0030), жодного рішення щодо надання вказаної земельної ділянки у користування позивачу чи відмови у наданні, в тому числі, у встановлений ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України строк не прийняв.

При цьому, нормами ч.ч. 13, 14 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Так, відповідач, заперечуючи проти вимог позивача, зазначає про те, що він має змогу прийняти відповідне рішення лише після того, як відповідний проект буде підготовлений Департаментом земельних ресурсів відповідно до Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 28 лютого 2013 року N 63/9120.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що норма ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України щодо наділення відповідного суб'єкта (в даному разі - Київської міської ради) повноваженнями щодо прийняття рішення про надання земельної ділянки у користування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є імперативною, а отже існуючі процедурні питання фактичного передання Київській міській раді дозвільним центром та оформлення певного рішення Київської міської ради у порядку, який затверджено рішенням, власне, Київської міської ради (№63/9120 - Тимчасовий порядок), не можуть спростовувати наявного у відповідача як органу місцевого самоврядування в силу норм закону обов'язку з розгляду проекту землеустрою та прийняття відповідного рішення щодо його затвердження чи відмови у затвердженні у чітко встановлені строки.

При цьому, щодо доводів відповідача та третьої особи 1 стосовно надання третьою особою 1 відповідного негативного висновку про неможливість надання спірної земельної ділянки у користування, що було викладено у листі від 11.08.2015 №5, копія якого долучена до відзиву відповідача 25.10.2016, суд зазначає, що вказаний лист було складено у відповідь на лист позивача №191 від 03.08.2015, тоді-як позивач у межах даної справи оскаржує бездіяльність відповідача щодо неприйняття відповідного рішення за наслідками подання на розгляд та затвердження проекту землеустрою саме 21.09.2015, тобто вже після складання листа, на яких відповідач та третя особа посилаються у підтвердження своїх доводів.

Також у матеріалах справи, міститься копія листа третьої особи 1 №9 від 26.09.2016, який складений у відповідь на лист позивача стосовно заперечення проти забудови автостоянки «стартовим будинком» для відселення мешканців з гуртожитку на вул. Мілютенка, 23 (копія листа долучена до відзиву відповідача, поданого 25.10.2016). Разом з тим, вказаний лист також не спростовує обставин бездіяльності відповідача щодо прийняття рішення за наслідками подання позивачем 21.09.2015 на розгляд та затвердження Київською міською радою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За змістом ч. 10 ст. 123 Земельного кодексу України, рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

При цьому, згідно з ч.ч. 13, 14 ст. 123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Сукупний аналіз норм ст. 123 Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що за наслідками подання заявником на розгляд органу місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, такий орган місцевого самоврядування зобов'язаний прийняти відповідне рішення: або про надання земельної ділянки в користування (у власність) із затвердженням проекту землеустрою, або про відмову в наданні у разі невідповідності проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, тобто поданий заявником проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в будь-якому разі повинен бути розглянутий органом місцевого самоврядування по суті. При цьому, залишення органом місцевого самоврядування відповідного клопотання без розгляду може бути оскаржене до суду.

Так, оскільки позивач подав відповідачу 21.09.2015 на розгляд проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5514 га (кадастровий номер :62:029:0030) для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва, рішення про надання якої в силу ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України приймає Київська міська рада, з урахуванням, що відповідно до ч. 10 ст. 123 Земельного кодексу України, рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються, зокрема, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Обслуговуючого гаражно-будівельного кооперативу "Волгоградський" про зобовязання Київської міської ради розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5514 га (кадастровий номер :62:029:0030) Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу "Волгоградський" для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва та прийняти рішення щодо його затвердження чи відмови у затвердженні, а отже позов Обслуговуючого гаражно-будівельного кооперативу "Волгоградський" в цій частині підлягає задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що 06.10.2016 відповідачем було прийнято рішення №168/1172, яким вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (третя особа 2) земельних ділянок для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на перетині вул. Мілютенка та вул. Шолом-Алейхема; надати Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» за умови виконання п. 3 цього рішення в постійне користування, зокрема, земельну ділянку площею 0,5514 га (кадастровий номер :62:029:0030).

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №72275826 від 04.11.2016, копія якої долучена до відзиву третьої особи 2, державним реєстратором 31.10.2016 було зареєстровано за третьою особою 2 право постійного користування об'єктом нерухомого майна - земельною ділянкою (кадастровий номер :62:029:0030) - рішення про державну реєстрацію №32218169 від 04.11.2016.

В той же час, оскільки відповідачем не розглянуто у встановленому законом порядку переданого позивачем 21.09.2015 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5514 га (кадастровий номер :62:029:0030), зокрема, не прийнято відповідного рішення, то обставини передання даної земельної ділянки на праві постійного користування третій особі 2, не звільняє відповідача від вчинення передбачених законом (Земельним кодексом України) дій щодо розгляду раніше поданого позивачем проекту землеустрою та прийняття відповідного рішення (про надання земельної ділянки у користування чи відмови у наданні в користування).

Крім того, позивач просить суд визнати незаконною бездіяльність Київської міської ради щодо розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5514 га (кадастровий номер :62:029:0030) Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу "Волгоградський" для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва.

Суд зазначає, що згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якими визначено, що держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим кодексом та іншими законами України. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем як зацікавленою особою способу захисту, суд звертає увагу на визначення можливої ефективності такого способу з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Іншими словами, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Так, суд зазначає, що вимога про визнання незаконною бездіяльності Київської міської ради щодо розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фактично є обставиною, якою позивач обґрунтовує свою іншу вимогу - вимогу про зобов'язання прийняти відповідне рішення.

Разом з тим, належно обраним способом захисту, з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є і той, що не передбачений законом, однак основним критерієм можливості його застосування є визначення його ефективності (забезпечення реального захисту прав та інтересів). Водночас заявлена позивачем вимога в частині визнання незаконною бездіяльності Київської міської ради щодо розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не зможе забезпечити поновлення прав позивача з огляду на характер їх порушення, а отже обраний останнім спосіб захисту в будь-якому випадку буде неефективним в розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведених обставин, відсутні підстави для задоволення позову Обслуговуючого гаражно-будівельного кооперативу "Волгоградський" до Київської міської ради в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності Київської міської ради щодо розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5514 га (кадастровий номер :62:029:0030) Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу "Волгоградський" для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Київську міську раду (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код: 22883141) розглянути у встановленому законом порядку поданий 21.09.2015 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5514 га (кадастровий номер :62:029:0030) Обслуговуючому гаражно-будівельному кооперативу "Волгоградський" (02156, м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 5-В; ідентифікаційний код: 23493181) для експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вул. Шолом-Алейхема, 5-в у Деснянському районі міста Києва та прийняти рішення щодо його затвердження чи відмови у затвердженні.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код: 22883141) на користь Обслуговуючого гаражно-будівельного кооперативу "Волгоградський" (02156, м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 5-В; ідентифікаційний код: 23493181) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 07.03.2017

Суддя І.М. Отрош