РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017Справа №910/22653/16

За позовомПублічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»
до Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України
простягнення 16095500,66 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаОленченко О.Л. - представник
від відповідачаШульга І.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України 16095500,66 грн

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір від 21.10.2010 №45-10/К, за яким відповідач зобов'язувався організовувати і забезпечувати доставку цінних відправлень позивача. Позивачем надано відповідачеві для доставки цінні посилки з оголошено цінністю 5150247,00 грн та 10598775,00 грн за місцем призначення - м.Запоріжжя. Однак, зазначені посилки не було доставлено за місцем призначення у з тим, що посилки було викрадено, а тому позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача збитків у розмірі 15749022,00 грн. Крім того, за неналежне виконання умов договору позивач з посиланням на ч.2 ст.231 Господарського суду України просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 346478,66 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/22653/16 та призначено розгляд справи на 18.01.2017.

В судовому засіданні 18.01.2017 представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі та направлення матеріалів справи до Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, якою відкрито кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000298 за фактом таємного викрадення грошових коштів.

Обґрунтовуючи клопотання відповідач зазначає, що в процесі розслідування кримінальної справи, проводиться комплекс заходів щодо встановлення кола винних осіб за фактом таємного викрадення грошових коштів та банківського металу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування.

Виходячи зі змісту норми ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, необхідною передумовою для застосування такого необов'язкового виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розглядові по суті заявлених позовних вимог.

Оскільки предметом заявленого позову є вимоги щодо наявності чи відсутності у відповідача зобов'язання відшкодувати збитки по укладеному господарському договору, і висновки з цього питання суд може зробити незалежно від наслідків кримінального розслідування на підставі оцінки доказів, представлених сторонами, або зібраних з власної ініціативи при розгляді цієї справи, а тому зупинення провадження по справі з наведених мотивів не можна визнати обґрунтованим.

В судовому засіданні 18.01.2017 оголошувалась перерва до 09.02.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 за клопотанням сторін продовжено строк вирішення спору у справі №910/22653/16 на 15 днів, а в судовому засіданні оголошено перерву до 23.02.2017.

В судове засідання, призначене на 23.02.2017, представник позивача з'явився, позов підтримав.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи на те, що позивачем не надано доказів вмісту вкладеного відправлення на оцінену суму та доказів нестачі банку грошових коштів на заявлену до стягнення суму, а також зазначає, що Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, заборонено пересилання національної валюти (крім нумізматичних монет та їх колекцій) та іноземної валюти.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників учасників процесу, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.10.2010 між Головним управлінням Державної фельд'єгерської служби України (правонаступником якого є Головне управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України) (виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (замовник) було укладено договір №45-10/К (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець організовує і забезпечує доставку цінних відправлень замовника на умовах, вказаних нижче. Конфіденційність і збереження доставки гарантується виконавцем.

За змістом п.п. 2.1 - 2.2 Договору виконавець забезпечує доставку відправлень замовника на адресу юридичних осіб з м. Києва в обласні центри України та до м.м. Сімферополь, Севастополь, Ялта АР Крим. Приймання відправлень здійснюється у приміщенні виконавця в робочі дні тижня з 09:00 до 13:00 та з 14:00 до 17:00 за реєстрами на кореспонденцію, що направляється через Державну фельд'єгерську службу України наданими замовником разом з відправленнями.

Відповідно до п. 5.1. Договору виконавець зобов'язався прийняти відправлення замовника відповідно до п. 2.2. та статті 3 цього Договору та доставити відправлення замовника до пункту призначення в строк, передбачений п. 2.3. цього Договору. Під час доставки відправлень замовника виконавець зобов'язаний забезпечити їх збереження та конфіденційність.

Виконавець, у свою чергу, зобов'язаний оформити відправлення відповідно до п. 3.1.-3.5.цього Договору (п. 5.2.1. Договору).

Згідно з п. 3.3. Договору на відправлення, які передаються виконавцю, замовник виписує три примірники реєстру встановленої форми. Перший та другий примірники реєстру подаються разом з відправленням виконавцю, а третій, з підписом і печаткою виконавця, залишається у замовника. При оформленні реєстру замовник повинен обов'язково вказувати в реєстрі номер цього Договору.

У відповідності до п.п. 2.3 - 2.4 Договору термін доставки відправлень по території України від замовника до одержувача за умови приймання відправлень до 13:00 встановлюється в 1 добу, не враховуючи день приймання відправлення виконавцем, а також вихідні і святкові дні. За умови приймання відправлень після 13:00 години термін доставки по території України встановлюється 2 доби, не враховуючи день приймання відправлення виконавцем, а також вихідні і святкові дні.

Відповідно до реєстру №536 б позивачем на доставку надано цінну посилку № б/н з оголошеною цінністю 5150247,00 грн, місце призначення - м.Запоріжжя, пр-т Соборний, 66; одержувач - Регіональне відділення АТ «ОТП Банк» ОСОБА_5

Відповідно до реєстру №537 позивачем на доставку надано цінну посилку № б/н з оголошеною цінністю 10598775,00 грн, місце призначення - м.Запоріжжя, вул. Тургенєвська,29; одержувач - Запоріжжя ОД «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_6

Дані посилки отримані відповідачем для пересилання 15.11.2016, що підтверджується відповідними відмітками відповідача, проставленими на реєстрах.

Позивач зазначає, що цінність посилок визначена замовником виходячи із вартості вкладень у дані цінні посилки, а саме: грошових коштів у розмірі 200000 дол. США та 50000,00 Євро, 300000,00 дол. США, 3800000,00 рос.рублів відповідно.

Листом вих. №63/07-2032 від 17.11.2016 Головним управлінням урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України повідомлено відповідача про те, що 16.11.2016 було здійснено напад невідомих осіб на групу співробітників ГУ УФЗ Держспецзв'язку, внаслідок чого викрадено цінності ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», які направлялись з м. Києва в м. Запоріжжя за реєстрами №536 б та №537 від 15.11.2016.

Як свідчать матеріали справи, у зв'язку з наведеними у листі обставинами, Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №0000292, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Крім того, за даним фактом Військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України відкрито кримінальне провадження №0000298, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 та ч. 2 ст. 418 КК України.

Зважаючи на те, що відповідачем не виконано належним чином умов Договору щодо збереження та доставки посилки одержувачу, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача збитків у загальній сумі 15749022,00 грн, що становить собою розмір оголошеної цінності поштових відправлень.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

За правовою природою укладений між сторонами Договір №45-10/К від 21.10.2010 є договором про надання послуг поштового зв'язку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поштовий зв'язок» відносини у сфері надання послуг поштового зв'язку регулюються Конституцією України, цим та іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Діяльність у сфері надання послуг поштового зв'язку спеціального призначення (фельд'єгерського і спеціального зв'язку) провадиться відповідно до законодавства України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про поштовий зв'язок» поштовий зв'язок спеціального призначення - складова частина поштового зв'язку України, призначена для надання послуг поштового зв'язку окремим категоріям користувачів.

Отже, фельд'єгерський зв'язок входить до системи поштового зв'язку України і регулюється нормами Закону України «Про поштовий зв'язок», а діяльність у сфері фельд'єгерського зв'язку провадиться відповідно до законодавства України.

За змістом ст. 13 Закону України «Про поштовий зв'язок» оператори надають користувачам послуги поштового зв'язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв'язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв'язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Відповідно до п. 30 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (надалі - Правила), у внутрішніх поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені для пересилання.

Пунктом 3.5 Договору встановлено, що пересилці не підлягають відправлення на адресу іноземних фірм і фізичних осіб, а також предмети і речовини, заборонені для пересилання відповідно до законодавства України.

За приписами п. 32 Правил, у внутрішніх поштових відправленнях забороняється пересилати, зокрема, національну валюту (крім нумізматичних монет та їх колекцій), іноземну валюту.

Отже, фельд'єгерським зв'язком як зв'язком спеціального призначення, що входить до системи поштового зв'язку України, забороняється пересилати національну валюту (крім нумізматичних монет та їх колекцій) та іноземну валюту.

Однак, як свідчать обставини справи, у поштових відправленнях, прийнятих відповідачем згідно з реєстрами №536 б та №537 від 15.11.2016, Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» подано для пересилання відповідачу іноземну валюту. Факт цього позивачем не заперечується, про що позивач безпосередньо вказує у поданих суду запереченнях на відзив.

В той же час, порядок вивезення (інкасації) коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні визначений Інструкцією з організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні (далі - Інструкція), затвердженою постановою Правління Національного банку України від 14.02.2007 № 45 (в редакції, що діяла на час передачі позивачем відправлень службовій особі фельд'єгерського зв'язку).

Відповідно до положень вказаної Інструкції перевезення валютних цінностей - переміщення в установленому порядку транспортними засобами валютних цінностей, яке здійснюють інкасатори між банківськими установами, між Національним банком і банківськими установами та в структурі Національного банку; послуги з інкасації - це перелік послуг, до яких належать: вивезення надлишків та доставка підкріплень готівки між Національним банком та банківськими установами, між банківськими установами, їх філіями, відділеннями та від них до банкоматів, пунктів обміну валют і у зворотному напрямку.

За приписами вказаної Інструкції перевезення валютних цінностей між банківськими установами (юридичними особами) здійснюється власними підрозділами інкасації, інкасаторами Національного банку або підрозділами інкасації інших банківських установ на підставі укладених договорів (п. 1 Глави 4 Розділу ІІІ Інструкції). Перевезення валютних цінностей між банком і його територіально відокремленими підрозділами (філіями, відділеннями) та до пунктів обміну валют, банкоматів і у зворотному напрямку здійснюється з урахуванням вимог додатка 2 до цієї Інструкції (Максимальні обсяги валютних цінностей, що інкасуються та перевозяться за звичайних ризиків залежно від заходу забезпечення схоронності цінностей) власними силами банку або підрозділами інкасації інших банківських установ (п. 3 Глави 1 Розділу ІІІ Інструкції).

При цьому, за змістом п. 5 Розділу І Інструкції, власні сили банку - бригада інкасації підрозділу інкасації банку або уповноважена особа банку в супроводі осіб, які здійснюють заходи щодо її особистої охорони та/або цінностей, що переміщуються цією особою.

Таким чином, з огляду на положення п. 3 Глави 1, п. 1 Глави 4 Розділу ІІІ Інструкції з організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні, п. 32 Правил надання послуг поштового зв'язку, вивезення надлишків та доставка підкріплень готівки між банківськими установами, їх філіями, відділеннями здійснюється власними силами банку (тобто бригадою інкасації підрозділу інкасації банку або уповноваженою особою банку в супроводі осіб, які здійснюють заходи щодо її особистої охорони та/або цінностей, що переміщуються цією особою) або інкасаторами Національного банку, а пересилання національної валюти (крім нумізматичних монет та їх колекцій) та іноземної валюти у внутрішніх поштових відправленнях заборонено в силу прямої норми законодавства.

Отже, передавши відповідачу до пересилки іноземну валюту, позивач порушив вимоги чинного законодавства та умови укладеного з відповідачем Договору.

Протиправна поведінка позивача, який порушив умови договору, не породжує у нього права вимагати від відповідача відшкодування збитків.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України наявності підстав для стягнення з відповідача збитків у розмірі 15749022,00 грн, а також підстав нарахування пені у розмірі 346478,66 грн не доведено.

Враховуючи викладене, позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 03.03.2017

Суддя Ю.М. Смирнова