ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017 року Справа № 904/1027/17 Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії

Головуючий суддя Березкіна О.В. - доповідач

Судді: Антонік С.Г., Іванов О.Г., (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 02.03.2017 р.)

Секретар судового засідання Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1.9.1311 від 14.12.2016 р., ;

представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року у справі № 904/1027/17

за позовом Комунального підприємства "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Тіслав", м.Дніпро

про стягнення 153 204 грн. 06 коп. плати за використання об'єктів благоустрою в м. Дніпрі не за цільовим призначенням без укладання відповідних договорів,

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради звернулось до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ТІСЛАВ" плати за використання об'єктів благоустрою в м. Дніпрі не за цільовим призначенням без укладання відповідних договорів у розмірі 153 204,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року по справі №904/1027/17 (суддя Суховаров А.В.) позовну заяву Комунального підприємства "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради повернуто без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повертаючи позовну заяву без розгляду по справі №904/1027/17 господарський суд виходив з того, що позивачем порушено правило обєднання позовних вимог, а сумісний розгляд заявлених позивачем вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, враховуючи, що позивачем обєднано вимоги про стягнення плати за використання об'єкту благоустрою не за цільовим призначенням без укладання договору на загальну суму 153 204,00 грн., яка розрахована у відповідності до 6-ти різних актів комісійного обстеження території:

- акт комісійного обстеження території № МВ-16/135 від 16.11.2016 р., відповідно до якого вирішено нарахувати плату за використання об'єкту благоустрою не за цільовим призначенням без укладання договору на підставі п.п. 6.6., 7.4.1. Порядку передачі об'єктів (елементів) благоустрою м. Дніпропетровська в тимчасове використання не за цільовим призначенням при реалізації потреб для об'єктів сфери споживчого ринку та сфери послуг, затвердженим рішенням Дніпропетровської міської ради № 39/35 від 29.05.2013 р. (далі - Порядок) в розмірі 8 415,00 грн.;

- акт комісійного обстеження території № МВ-16/147 від 25.11.2016 р., відповідно до якого вирішено нарахувати плату за використання об'єкту благоустрою не за цільовим призначенням без укладання договору на підставі п.п. 6.6., 7.4.1. Порядку в розмірі 23 715,00 грн.;

- акт комісійного обстеження території № МВ-16/148 від 25.11.2016 р., відповідно до якого вирішено нарахувати плату за використання об'єкту благоустрою не за цільовим призначенням без укладання договору на підставі п.п. 6.6., 7.4.1. Порядку в розмірі 71 145,00 грн.;

- акт комісійного обстеження території № МВ-16/149 від 25.11.2016 р., відповідно до якого вирішено нарахувати плату за використання об'єкту благоустрою не за цільовим призначенням без укладання договору на підставі п.п. 6.6., 7.4.1. Порядку в розмірі 10 965,00 грн.;

- акт комісійного обстеження території № МВ-16/150 від 25.11.2016 р., відповідно до якого вирішено нарахувати плату за використання об'єкту благоустрою не за цільовим призначенням без укладання договору на підставі п.п. 6.6., 7.4.1. Порядку в розмірі 35 904,00 грн.;

- акт комісійного обстеження території № МВ-16/151 від 25.11.2016 р., відповідно до якого вирішено нарахувати плату за використання об'єкту благоустрою не за цільовим призначенням без укладання договору на підставі п.п. 6.6., 7.4.1. Порядку в розмірі 3 060,00 грн.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - Комунальне підприємство "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року по справі №904/1027/17 та передати справу на розгляд господарського суду Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що господарським судом порушено вимоги процесуального права, неправильно визначено підставу позовних вимог, не враховано складання 6 актів відносно одного відповідача, за порушення одного й того виду.

Доданими до позовної заяви доказами підтверджується як сам факт вчинення правопорушення, за яке передбачено зазначену відповідальність, саме відповідачем, так і інші фактичні обставини та показники, на підставі яких позивачем визначено ціну позову, а отже в господарського суду першої інстани не було жодних підстав робити висновок про порушення позивачем правил обєднання різних позовних вимог в одній позовній заяві.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2017 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 02 березня 2017 року колегією суддів у складі : головуюча суддя Березкіна О.В.( доповідач), судді: Іванов О.Г., Чимбар Л.О.

Розпорядженням заступника керівника апарату від 02 березня 2017 року №337/17 у зв'язку з відпусткою судді Чимбар Л.О., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі №904/1027/17, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Іванов О.Г., Антонік С.Г.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року по справі № 904/1027/17 повністю, справу направити на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Представник відповідача в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського кодексу України України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу у відсутністі представника відповідача за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, оскільки про час та місце розгляду справи він повідомлені в належний спосіб, та з урахуванням пятнадцятиденного строку розгляду скарги на ухвалу суду і відсутності можливості за власною ініціативою продовжити цей строк.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Частиною 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, тобто кілька способів захисту порушеного права. Дозволяється об'єднувати вимоги, пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги. Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. Отже, можна об'єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

У п. 3.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розяснено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо: позов поданий одночасно до залізниці та вантажовідправника (вантажоодержувача), і в цій позовній заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються на комерційному акті, з вимогами, які обґрунтовані іншими документами; об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т. п.

Як вбачається з позовної заяви Комунального підприємства "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради, предметом позову є притягнення відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Тіслав» до майнової відповідальності за використання обєктів благоустрою міста Дніпро не за цільовим призначенням, без укладання відповідних договорів в сумі 153204,00 грн.

Оцінюючи питання повязаності заявлених позивачем вимог, колегія суддів вважає, що зазначені вимоги об`єднані однією підставою виникнення порушення відповідачем ОСОБА_2 використання обєктів благоустрою в частині використання ним елементів обєктів благоустрою не за цільовим призначенням без укладання відповідного договору, що підтверджується відповідними актами; заявленням вимог до одного відповідача, незначною сумою розрахунків за 6 актами на загальну суму 153 204 грн., що на думку колегії суддів, не ускладнить вирішення спору.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала господарського суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до господарського суду для подальшого розгляду.

Відповідно п. 4.8. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України, з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно з загальними правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 63, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради -задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року по справі №904/1027/17- скасувати.

Матеріали справи №904/1027/17 направити до господарського суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.03.2017року

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя С.Г.Антонік