ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Справа № 903/440/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Львов Б.Ю. - головуючий, судді Палій В.В. і Селіваненко В.П.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Воленерджі", м. Луцьк,

на рішення господарського суду Волинської області від 19.07.2016

та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2016

зі справи № 903/440/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Воленерджі" (далі - Товариство)

до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення), м. Луцьк,

про визнання рішення недійсним,

за участю представників сторін:

позивача - Понедільника І.А.,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до господарського суду Волинської області з позовом про визнання недійсними рішення адміністративної колегії Відділення від 31.03.2016 № 13 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення АМК).

Рішенням господарського суду Волинської області від 19.07.2016 (суддя Філатова С.Т.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 (колегія суддів у складі: Філіпова Т.Л. - головуючий суддя, судді Василишин А.Р., Бучинська Г.Б.), у позові відмовлено.

Прийняті судові рішення з посиланням, зокрема, на приписи статті 59 Закону України від 11.01.2001 № 2210-ІІІ "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210) мотивовано відсутністю передбачених законодавством підстав для визнання недійсним Рішення АМК.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Товариство просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати внаслідок їх прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відділення подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про безпідставність її доводів та просило судові рішення зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши представника позивача, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами в справі встановлено, що Рішенням АМК:

визнано, що відповідно до частини другої статті 12 Закону № 2210 за фактичними даними роботи протягом січня - жовтня 2015 року Товариство займало монопольне (домінуюче) становище на ринку роздрібної торгівлі скрапленим газом у межах міста Володимир-Волинського та навколишньої 10-ти кілометрової території з часткою 49,43 % (пункт 1);

визнано, що Товариство, встановивши впродовж періоду з 15.10.2015 по 22.10.2015 економічно необґрунтований, завищений рівень цін на газ скраплений в якості моторного пального, вчинило порушення конкуренційного законодавства, передбачене пунктом 1 частини другої статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону № 2210 у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку роздрібної торгівлі газом скрапленим в якості моторного пального у межах міста Володимир-Волинського і навколишньої 10-кілометрової території, шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку (пункт 2);

за вчинення зазначеного порушення на Товариство накладено штраф у розмірі 34 000 грн. (пункт 3);

- Рішення АМК мотивовано тим, що:

товарними межами досліджуваного ринку є роздрібна торгівля газом скрапленим в якості моторного пального;

територіальні межі ринку роздрібної торгівлі скрапленим газом в якості моторного пального є м. Володимир-Волинський з навколишньою 10-ти кілометровою територією;

учасниками ринку є суб'єкти господарювання, які здійснюють роздрібну реалізацію газу скрапленого в якості моторного пального на АЗС/АГЗС та придбання цього товару;

структура вищезазначених ринків істотно не змінилась, відповідно часовими межами досліджуваного ринку є січень - жовтень 2015 року (враховуючи, що період повного обороту авансового капіталу під час роздрібної торгівлі становить 2 місяці);

протягом січня - жовтня 2015 року Товариство реалізувало 929,3 тис. л. газу скрапленого в якості моторного пального в територіальних межах м. Володимир-Волинський з навколишньою 10-тикілометровою територією; за фактичними даними січня - жовтня 2015 року на ринку роздрібної торгівлі газом скрапленим в якості моторного пального Товариство займало монопольне (домінуюче) становище з часткою 49,43 %;

роздрібні ціни на АЗС/АГЗС Товариства в м. Володимир-Волинський протягом жовтня 2015 року зросли на 2,35 грн./л (з 7,90 грн./л до 10,25 грн./л), що складає близько 30 %;

відповідно до інформації, наданої Товариством, а також, безпосередньо, товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ-УТН", яке було єдиним постачальником позивача в жовтні 2015 газу скрапленого в якості моторного пального, закупівельні ціни на дане пальне протягом 15.10.2015 - 22.10.2015 не зазнавали зростання та були стабільними, тоді як роздрібні ціни підвищились без економічно обумовлених на те причин;

- ринкова влада Товариства підтверджується тим, що воно мало можливість при отриманні скрапленого газу за однаковими оптовими цінами 9,04 грн./л протягом 15.10.2015 - 22.10.2015 підвищити їх на 15,2 %, або на 1,35 грн./л (з 8,90 грн. до 10,25 грн.);

- публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (далі - ПАТ "Укрнафта") отримувало скраплений газ від того ж оптового постачальника, що й Товариство, та протягом 16.10.2015 - 19.10.2015 не здійснювало підвищення роздрібних цін та встановлювало їх на 0,05-0,25 грн. нижчими, ніж позивач;

- протягом січня - жовтня 2015 року частка позивача на ринку становила 49,43 %, частка товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ Рітейл" (далі - ТОВ "ВОГ Рітейл") - 24,47 %, ПАТ "Укрнафта" - 21,59 %, товариства з обмеженою відповідальністю "Електрон-ЛПГ" (далі - ТОВ "Електрон-ЛПГ") - 2,3 %, товариства з обмеженою відповідальністю "Рекорд Оіл" - 2,22 %;

- при розрахунку частки суб'єктів господарювання щодо обсягів реалізації газу скрапленого у визначених територіальних межах за жовтень 2015 року частка Товариства зросла до 54,38 % та, відповідно, зменшилися частки ТОВ "ВОГ Рітейл" та ПАТ "Укрнафта" до 21,09 % і 20,47 %;

- можливість доступу інших суб'єктів господарювання щодо збуту товарів суттєво обмежені, тривалий період ринок є закритим для нових суб'єктів господарювання. За останні 5 років у місті Володимир-Волинському та 10-тикімлометровій території не було побудовано нових АЗС. Причинами цього є значні адміністративні та економічні бар'єри для вступу на ринок у вигляді отримання вільної земельної ділянки для побудови АЗС, фінансові витрати на побудову та оснащення автозаправної станції тощо;

- при оцінці середньоденних обсягів реалізації скрапленого газу у жовтні 2015 року встановлено, що позивач в середньому реалізовував до 4,3 тис. л/день, ТОВ "ВОГ Рітейл" - 1,6 тис. л/день, ПАТ "Укрнафта" - 1,5 тис. л/день, ТОВ "Електрон-ЛПГ" - 350 л/день;

- проаналізовано оптово-закупівельні ціни на пальне, роздрібні ціни та рівень торговельної надбавки за жовтень 2015 року: при порівнянні розміру торговельної надбавки у відсотковому та грошовому виразі протягом 15.10.2015 - 22.10.2015 позивач динамічно збільшував його від 1,8 % до 13,4 %, що у грошовому виразі склало від 0,16 грн. до 1,21 грн./л. В інші дні жовтня 2015 року Товариство застосовувало торговельну надбавку в розмірі від 1,0 % до 5,5 %;

- зручне територіальне розташування АЗС № 13 позивача на дорозі державного значення Автошлях Н-22 (Устилуг-Луцьк-Рівне) на виїзді з міста Володимир-Волинського в сторону Луцька (м. Володимир-Волинський, вул. Луцька, 217) при наявності конкурента ТОВ "ВОГ Рітейл" з вищим рівнем цін на брендове пальне та АЗС № 14 при виїзді з міста до м. Устилуг (за адресою м. Володимир-Волинський, вул. Устилузька, 123) при фактичному припиненні діяльності конкурента ТОВ "Електрон-ЛПГ" (реалізація в день лише 350 л пального) дало можливість встановлювати та утримувати такі ціни, які неможливо було б встановити за наявності значної конкуренції;

- дії позивача щодо підвищення роздрібних цін на скраплений газ при незмінних оптово-закупівельних цінах у жовтні 2015 року призвели до ущемлення інтересів споживачів послуги роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до статті 1 Закону № 2210 монополізація - це досягнення суб'єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, підтримання або посилення цього становища.

Частиною першою статті 12 Закону № 2210 передбачено, що суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Монопольним (домінуючим) вважається становище суб'єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції (частина друга статі 12 Закону № 2210).

За приписами пункту 2 статті 50 Закону № 2210 зловживання монопольним (домінуючим) становищем є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 13 Закону № 2210 зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку визнається встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

За приписами статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" до повноважень Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема, проведення дослідження ринку, визначення меж товарного ринку, а також становища, в тому числі монопольного (домінуючого), суб'єктів господарювання на цьому ринку та прийняття відповідного рішення (розпорядження).

Водночас частиною першою статті 59 Закону № 2210 встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Місцевий та апеляційний господарські суди, беручи до уваги підстави заявленого позову, з наведенням у оскаржуваних судових рішеннях необхідного мотивування, дослідивши обставини встановлення Товариством впродовж періоду з 15.10.2015 по 22.10.2015 економічно необґрунтованого, завищеного рівня цін на газ скраплений в якості моторного пального на ринку роздрібної торгівлі газом скрапленим в якості моторного пального в межах міста Володимир-Волинського та навколишньої 10-кілометрової території, давши ретельну оцінку доводам і запереченням сторін та наявним доказам, дослідивши зміст Рішення АМК, дійшли обґрунтованих висновків щодо прийняття відповідачем Рішення АМК у межах наданих йому повноважень та з дотриманням приписів чинного законодавства, а тому за відсутності передбачених статтею 59 Закону № 2210 підстав для визнання оспорюваного Рішення АМК недійсним правомірно відмовили Товариству в задоволенні його позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у оскаржуваних судових рішеннях. При цьому в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Отже, рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів зі справи відповідають встановленим ними фактичним обставинам, прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права і передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 19.07.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 зі справи № 903/440/16 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Воленерджі" - без задоволення.

Суддя Б.Львов

Суддя В.Палій

Суддя В.Селіваненко