ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.02.2017 Справа № 907/944/16

за позовом Сюртівської сільської ради, с. Сюрте Ужгородського району

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Міор", м. Ужгород

про стягнення 125 000,00 грн.

Суддя Бобрик Г. Й.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, представник по довіреності № 314/02-28 від 19.12.2016 року

від відповідача - не з'явився

Суть спору: Сюртівська сільська рада, с. Сюрте Ужгородського району подала позов до господарського суду про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Міор", м. Ужгород 125 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в установлений Договором купівлі - продажу земельної ділянки від 10.06.2008 року строк, оплату в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 125 000,00 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Представник позивача, присутній в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує, посилаючи на обґрунтованість матеріалами справи. Просить суд задоволити позов в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на виконання вимог суду від 03.01.2017 року та від 01.02.2017 року, письмових пояснень по суті спору з підтверджуючими матеріалами та інших документів, суду не подав та не забезпечив явку представника для участі в судовому засіданні.

Надіслана на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, судова кореспонденція повернута підприємством поштового зв'язку на адресу суду із зазначенням причини невручення "за закінченням терміну зберігання".

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, поданими позивачем, відповідач зареєстрований за адресою: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Достоєвського, 20/57.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, та в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час та місце розгляду справи судом (п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року).

З урахуванням наведеного, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

10.06.2008 року між Сюртівською сільською радою (Продавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю "Міор" (Покупцем) укладено Договір купівлі - продажу земельної ділянки, за умовами якого Продавець, на підставі рішення 16 сесії 5 скликання Сюртівської сільської ради від 27.03.2008 року передав за плату, а Покупець прийняв у власність і зобов'язався оплатити земельну ділянку несільськогосподарського призначення, загальною площею 0,8797 га або 8797 кв. м. відповідно до плану земельної ділянки, розміщеної за адресою: с. Сюрте Ужгородського району, вул. Ратівецька, 9 "Б" для обслуговування виробничої бази. Кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0029 (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 2 Договору продаж земельної ділянки, за домовленістю сторін, вчиняється за 244 292,69 грн. Розрахунок між сторонами здійснюється з відстроченням платежу до 30.06.2008 року, до 30.06.2009 року, до 30.11.2009 року, до 30.06.2010 року, до 30.11.2010 року, до 30.06.2011 року, до 30.11.2011 року, до 30.06.2012 року, до 30.11.2012 року, до 30.06.2013 року та до 30.11.2013 року в сумі 16 200,00 грн.

Пунктом 4 даного Договору визначено, що відповідно до відомостей, викладених у Звіті про експертну грошову оцінку, виданого СП ТОВ "Б.А.К.С." 24.01.2008 року, вартість земельної ділянки, що є предметом цього Договору, складає 244 292,69 грн.

29.12.2011 року сторони внесли зміни до Договору купівлі - продажу земельної ділянки від 10.06.2008 року, а саме до п. 2, в якому зазначено, що розрахунок між сторонами здійснюється з відстроченням платежу до 30.06.2008 року в сумі 82 292,69 грн., до 30.06.2011 року в сумі 6 500,00 грн., до 30.11.2011 року в сумі 6 500,00 грн., до 30.06.2012 року в сумі 16 200,00 грн., до 30.11.2012 року в сумі 16 200,00 грн., до 30.06.2013 року в сумі 16 200,00 грн., до 30.11.2013 року в сумі 16 200,00 грн., до 30.06.2014 року в сумі 21 050,00 грн., до 30.11.2014 року в сумі 21 050,00 грн., до 30.06.2015 року в сумі 21 050,00 грн. та до 30.11.2015 року в сумі 21 050,00 грн.

Отже, згідно з умовами п. 2 Договору відповідач зобов'язаний був здійснити всі платежі за землю із розстроченням до 30.11.2015 року. Однак, останнім здійснено частково оплату в сумі 82 292,69 грн.

Оскільки, відповідач умови Договору належним чином та в повному обсязі не виконав, то позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

За розрахунками позивача, враховуючи часткову оплату відповідача, сума боргу станом на день розгляду спору, складає 125 000,00 грн.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436-IV (з наступними змінами та доповненнями), ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV (з наступними змінами та доповненнями) господарське зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов'язок покупця оплатити товар випливає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар.

Зважаючи на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 125 000,00 грн. боргу є законними та обґрунтованими, не спростовані відповідачем, підлягають до задоволення судом в повному обсязі.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача повністю по вині якого доведено спір до вирішення у господарському суді.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 44 - 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Міор" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Достоєвського, 20/57; ) на користь Сюртівської сільської ради (89432, с. Сюрте Ужгородського району, вул. Ракоці, 2; ) суму 125 000,00 (сто двадцять п'ять тисяч гривень) та суму 1 875,00 (одна тисяча вісімсот сімдесят п'ять гривень) на відшкодування сплачених позивачем судових витрат.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 28.02.2017 року.

Повне рішення складено 07.03.2017 року.

Суддя Бобрик Г. Й.