ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.02.2017 Справа № 905/3552/16

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Харакоз К.С.,

за участю секретаря судового засідання Чорман О.О.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», м.Кривий Ріг,

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Корум Україна», м. Донецьк,

про стягнення заборгованості, неустойки, 3% річних та інфляційних втрат за невиконання договорів підряду №52 від 31.03.14р., №ТК/218-14 Пд від 10.07.2014р., -

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Корум Україна», м.Донецьк,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», м.Кривий Ріг,

про стягнення штрафу у розмірі 156182,36грн.,

За участю:

представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 (за довіреністю);

представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 (за довіреністю);

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», м.Кривий Ріг, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Корум Україна», м.Донецьк, про стягнення заборгованості, неустойки, 3% річних та інфляційних витрат за невиконання договорів підряду №52 від 31.03.14р., №ТК/218-14 Пд від 10.07.2014р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ним були виконані роботи на виконання умов договорів підряду №52 від 31.03.14р., №ТК/218-14 Пд від 10.07.2014р., але відповідач за виконані роботи не розрахувався, тому за ним налічується борг за прострочення оплати якого нараховуються неустойка на підставі договору, інфляційні та річні на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 22.12.2016р. порушено провадження по справі, розгляд справи призначений на 11.01.2017р.

11.01.2017р. надійшло електронне повідомлення позивача з клопотанням про відкладення розгляду справи.

11.01.2017р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого зазначає про нарахування пені більше ніж за шість місяців, просить застосувати строк позовної давності щодо нарахованої позивачем пені просить.

11.01.2017р. відповідачем подано зустрічну позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» штрафних санкцій за договором №52 від 31.03.2014р. та №ТК/218-14Пд від 10.07.2014р. в сумі 156 182,36грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач за зустрічним позовом посилається на те, роботи за договорами підряду №52 від 31.03.14р., №ТК/218-14 Пд від 10.07.2014р. виконані з порушенням строку виконання робіт, у звязку з чим відповідач повинен сплатити штраф на підставі договору.

Ухвалою суду від 11.01.2017р. було прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 акціонерного товариства «Корум Україна» до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» про стягнення штрафу у розмірі 156 182,36грн.

Ухвалою суду від 11.01.2017р. розгляд справи відкладено на 01.02.2017р.

26.01.2017р. на адресу суду від позивача за первісним позовом надійшов лист від 25.01.2017р. №009юр з долученими до нього витребуваними документами.

26.01.2017р. на адресу суду від позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. В своєму відзиві позивач за первісним позовом просить відмовити в задоволенні зустрічних вимог, як безпідставних, та задовольнити первісну позовну заяву в повному обсязі.

27.01.2017р. на адресу суду від позивача за первісним позовом надійшли документи в підтвердження направлення копії відзиву на адресу відповідача за первісним позовом.

01.02.2017р. представник відповідача за первісним позовом надав копії документів в підтвердження направлення відзиву на адресу позивача.

08.02.2017р. відповідачем за первісним позовом подано заперечення на відзив від 25.01.2017р. №010юр.

Ухвалою суду від 08.02.2017р. розгляд справи відкладено на 23.02.2017р.

Представник позивача у судове засідання 23.02.2017р. з'явився, наполягав на задоволенні первісних позовних вимог, просив відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача у судове засідання 23.02.2017р. з'явився, просив задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2014 року між ПрАТ «Корум Україна» (Замовник) та ТОВ «Промисловий ремонт» (Підрядник) укладено договір № 52, згідно п.1.1 якого Підрядник зобовязався на свій ризик, власними силами і механізмами, за завданням Замовника з матеріалів Замовника виконати роботи з технічного обслуговування (далі Обладнання), а Замовник зобовязався прийняти і оплатити виконані роботи в порядку і в строки, встановлені цим договором.

Датою закінчення робіт вважається дата підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт. Збільшення строків виконання робіт за цим договором допускається лише за письмовою згодою з Замовником.(п.3.3., 3.4. договору)

Згідно п.п.7.5., 7.10. договору приймання-передача виконаних робіт за цим договором здійснюється сторонами з оформленням Акту здачі-приймання виконаних робіт з урахуванням вимог п.8.2. Роботи вважаються виконаними з дати підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт.

За порушення строків оплати, передбачених п.2.3. договору, Замовник зобовязується сплатити Підряднику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення строків, від суми заборгованості. (п.9.6. договору)

Договір набирає чинності з моменту його підписання представниками сторін і діє до 31.01.2015р., а в частині виконання зобовязань до їх повного виконання. (п.10.7. договору)

Договір підписано з протоколом розбіжностей, які врегульовані сторонами шляхом підписання Протоколу узгодження розбіжностей №52-02 від 02.04.2014р.

У Специфікації №1 від 31.03.2014р. до договору підряду №52 визначено, що період виконання робіт квітень 2014- грудень 2014 року.

Оплата виконаних робіт проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт обома сторонами. (п.3. Специфікації №1 в редакції Протоколу узгодження розбіжностей)

Додатковим угодами №2 від 30.03.2015р., №3 від 28.04.2015р., №4 від 29.06.2015р. до договору №52 продовжено строк виконання робіт до 31.07.2015р.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

За правовою природою укладений договір є договором підряду і підпадає під правове регулювання глави 61 (ст.ст. 837-864) Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. (ч.2 ст.837 ЦК України)

Позивач виконав передбачені договором роботи на загальну суму 125 703,16 гривень, що підтверджується Актами виконаних робіт № 01-15-1485 від 24.06.2015р. на суму 16 063,49грн., № 01-15-1093-1 від 24.06.2015р. на суму 21 417,98грн., № 01-15-2076 від 24.07.2015р. на суму 41 816,06грн., № 01-15-2077 від 24.07.2015р. на суму 41 306,11грн., № 6/12 від 25.12.2015р. на суму 5 099,52грн.

Акти підписані Замовником без зауважень, а тому суд вважає, що роботи були виконані належним чином.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами договору оплата виконаних робіт здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт обома сторонами.

Так строк оплати за Актами виконаних робіт становить:

за Актом № 01-15-1485 від 24.06.2015р. строк оплати до 24.07.2015р. включно;

за Актом № 01-15-1093-1 від 24.06.2015р. строк оплати до 24.07.2015р. включно;

за Актом № 01-15-2076 від 24.07.2015р. строк оплати до 23.08.2015р. включно;

за Актом № 01-15-2077 від 24.07.2015р. строк оплати до 23.08.2015р. включно;

за Актом № 6/12 від 25.12.2015р. строк оплати до 24.01.2016р. включно.

Відповідач за виконані роботи не розрахувався, що ним не спростовується та підтверджується довідкою позивача за підписом генерального директора, тому сума неоплачених робіт у розмірі 125 703,16грн. є його боргом.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦКУ порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За порушення строків оплати, на підставі п.9.6. договору, позивачем нарахована пеня в розмірі 29 295,51грн.:

за Актами виконаних робіт № 01-15-1485 від 24.06.2015р. та № 01-15-1093-1 від 24.06.2015р. за період з 25.07.2015р. по 24.01.2016р. в розмірі 9 156,89грн.;

за Актами виконаних робіт № 01-15-2076 від 24.07.2015р. та № 01-15-2077 від 24.07.2015р. за період з 26.08.2015р. по 25.02.2016р. в розмірі 19 132,37грн.;

за Актом виконаних робіт № 6/12 від 25.12.2015р. за період з 26.01.2016р по 25.07.2016р. в розмірі 1 006,25грн.

Частиною другою ст. 258 ЦК України встановлений спеціальний строк позовної давності в один рік, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Пунктами 2,3 ст. 267 ЦК України визначено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи, що відповідна заява викладена за змістом відзиву на позовну заяву, господарським судом застосовується строк позовної щодо стягнення пені.

Датою звернення позивача із позовом є дата зазначена на відбитку штемпеля відділення поштового звязку 14.12.2016р.

Так, за здійсненим господарським судом перерахунком розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 10 311,23грн., із розрахунку:

за Актами виконаних робіт № 01-15-1485 від 24.06.2015р. та № 01-15-1093-1 від 24.06.2015р. за період з 14.12.2015р. по 24.01.2016р. в розмірі 1 897,69грн.;

за Актами виконаних робіт № 01-15-2076 від 24.07.2015р. та № 01-15-2077 від 24.07.2015р. за період з 14.12.2015р. по 25.02.2016р. в розмірі 7 407,29грн.;

за Актом виконаних робіт № 6/12 від 25.12.2015р. за період з 26.01.2016р по 25.07.2016р. в розмірі 1 006,25грн.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що розмір річних не встановлений договором, вони підлягають нарахуванню відповідно до закону.

Позивачем нараховані 3% річних в розмірі 4 932,27грн.:

за Актами виконаних робіт № 01-15-1485 від 24.06.2015р. та № 01-15-1093-1 від 24.06.2015р. за період з 25.07.2015р. по 12.12.2016р. в розмірі 1 558,98грн.;

за Актами виконаних робіт № 01-15-2076 від 24.07.2015р. та № 01-15-2077 від 24.07.2015р. за період з 26.08.2015р. по 12.12.2016р. в розмірі 3 238,70грн.;

за Актом виконаних робіт № 6/12 від 25.12.2015р. за період з 26.01.2016р по 12.12.2016р. в розмірі 134,59грн.

За здійсненим господарським судом перерахунком розмір пені, що підлягає стягненню, становить 4 942,04., із розрахунку:

за Актами виконаних робіт № 01-15-1485 від 24.06.2015р. та № 01-15-1093-1 від 24.06.2015р. за період з 25.07.2015р. по 12.12.2016р. в розмірі 1 561,90грн.;

за Актами виконаних робіт № 01-15-2076 від 24.07.2015р. та № 01-15-2077 від 24.07.2015р. за період з 26.08.2015р. по 12.12.2016р. в розмірі 3 245,18грн.;

за Актом виконаних робіт № 6/12 від 25.12.2015р. за період з 26.01.2016р по 12.12.2016р. в розмірі 134,96грн.

При цьому, оскільки позивачем було заявлено 3% річних в розмірі меншому ніж за розрахунком суду, суд визнає 3% річних за прострочення платежу в сумі 4 932,27грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 18 886,58грн.:

за Актами виконаних робіт № 01-15-1485 від 24.06.2015р. та № 01-15-1093-1 від 24.06.2015р. за період з серпня 2015 по листопад 2016 року в розмірі 5 472,29грн.;

за Актами виконаних робіт № 01-15-2076 від 24.07.2015р. та № 01-15-2077 від 24.07.2015р. за період з вересня 2015 по листопад 2016 року в розмірі 12 883,94грн.;

за Актом виконаних робіт № 6/12 від 25.12.2015р. за період з лютого по листопад 2016 року в розмірі 530,35грн.

Перевіривши арифметичний розрахунок інфляційних втрат, враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року та приписи статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань», господарський суд дійшов висновків, що розмір нарахованих позивачем інфляційних втрат є завищеним.

За здійсненим господарським судом перерахунком розмір інфляційних втрат , що підлягають стягненню, становить 18 865,17грн., із розрахунку:

за Актами виконаних робіт № 01-15-1485 від 24.06.2015р. та № 01-15-1093-1 від 24.06.2015р. за період з серпня 2015 по листопад 2016 року в розмірі 5 460,00грн.;

за Актами виконаних робіт № 01-15-2076 від 24.07.2015р. та № 01-15-2077 від 24.07.2015р. за період з вересня 2015 по листопад 2016 року в розмірі 12 876,56грн.;

за Актом виконаних робіт № 6/12 від 25.12.2015р. за період з лютого по листопад 2016 року в розмірі 528,61грн.

Відтак, інфляційні втрати підлягають стягненню у визначеному судом розмірі - 18 865,17грн.

ПрАТ «Корум Україна» за змістом зустрічної позовної заяви просить стягнути з ТОВ «Промисловий ремонт» штраф за порушення строків виконання робіт за договором підряду №52 від 31.03.2014р. в розмірі 146 789,68грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом посилається на положення п.9.8. договору, згідно якого за порушення строків виконання своїх зобовязань, Підрядник, за письмовою вимогою Замовника, виплачує Замовнику штраф у розмірі 10% від вартості робіт за відповідною Специфікацією, а також відшкодовує збитки, спричинені неналежним виконанням зобовязань за договором.

Відмовляючи в задоволенні зустрічної позовної вимоги господарський суд виходить з наступного.

Згідно з п.1.1 договору підряду №52 від 31.03.2014р. Підрядник зобовязався з матеріалів Замовника виконати роботи з технічного обслуговування (далі Обладнання), при цьому доставка обєктів робіт і матеріалів Замовника до місця проведення ремонту здійснюється силами та за рахунок коштів останнього.

Відповідно до умов пункту 5.3. Договору, при передачі Замовником матеріалів Підряднику Сторони оформляють накладну форми М-11 або Акт на передачу основних і допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядній організації - форми 01.

Як вбачається із Акту № 6/12 на отримані матеріали Замовника за грудень 2015 року форми 01, матеріали, необхідні для виконання Підрядником робіт з сервісного обслуговування Класифікатора КСН, були надані Замовником в грудні 2015 року, що підтверджується підписом представника Замовника у графі «Здав» - ОСОБА_5.

За умовами п.9.3. Договору, Сторони звільняються від відповідальності за порушення зобов'язань, якщо вони обумовлені діями іншої Сторони.

Така умова цілком узгоджується і з нормою ч.4 ст.612 ЦК України, за якою прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Стаття 850 ЦК України покладає на замовника зобов'язання сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов'язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи. Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв'язку з невиконанням замовником договору.

Приписи ст.851 ЦК України надають Підряднику право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Так, виконання Підрядником робіт з сервісного обслуговування Класифікатора КСН за спірним Актом виконаних робіт № 6/12 у грудні 2015 року зумовлене отриманням обладнання та необхідних матеріалів для виконання робіт.

З урахуванням викладеного, у господарського суду відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Промисловий ремонт» штраф за порушення строків виконання робіт за договором підряду №52 від 31.03.2014р. в розмірі 146 789,68грн.

10 липня 2014 року між ПрАТ «Корум Україна» (Замовник) та ТОВ «Промисловий ремонт» (Підрядник) укладено договір підряду №ТК/218-14 Пд, згідно п.1.1 якого Підрядник зобовязався на свій ризик, власними силами і механізмами, за завданням Замовника з матеріалів Замовника виконати роботи з технічного обслуговування капітального і поточного ремонту механічної частини технологічного обладнання (далі Обладнання), а Замовник зобовязався прийняти і оплатити виконані роботи в порядку і в строки, встановлені цим договором.

Датою закінчення робіт вважається дата підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт. Збільшення строків виконання робіт за цим договором допускається лише за письмовою згодою з Замовником.(п.п.3.3.,3.4. договору)

Згідно п.7.10. договору роботи вважаються виконаними з дати підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт.

За порушення строків оплати, передбачених п.2.3. договору, Замовник зобовязується сплатити Підряднику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення строків, від суми заборгованості. (п.9.6. договору)

Договір набирає чинності з моменту його підписання представниками сторін і діє до 31.01.2015р., а в частині виконання зобовязань до їх повного виконання. (п.10.7. договору)

Договір підписано з протоколом розбіжностей, які врегульовані сторонами шляхом підписання Протоколу розбіжностей №90-04 від 28.07.2014р.

У п.1. Специфікації №1 від 10.07.2014р. до договору підряду №ТК/218-14 Пд визначено, що період виконання робіт серпень 2014- грудень 2014 року.

Порядок оплати: 30 календарних днів з моменту підписання відповідного Акту приймання-передачі виконаних робіт. (п.3. Специфікації №1)

Додатковими угодами №2 від 30.03.2015р., №3 від 28.04.2015р., №4 від 29.06.2015р., №5 від 31.07.2015р. до договору № ТК/218-14 Пд продовжено строк виконання робіт до 31.08.2015р.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

За правовою природою укладений договір є договором підряду і підпадає під правове регулювання глави 61 (ст.ст. 837-864) Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. (ч.2 ст.837 ЦК України)

Позивач виконав передбачені договором роботи на загальну суму 18 126,24грн., що підтверджується Актами виконаних робіт № 5 від 26.03.2015р. на суму 3 790,03грн., № 6 від 27.04.2015р. на суму 7 415,28грн., № 7 від 05.06.2015р. на суму 3 295,68грн., № 9 від 11.09.2015р. на суму 3 625,25грн.

Акти підписані Замовником без зауважень, а тому суд вважає, що роботи були виконані належним чином.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами договору оплата виконаних робіт здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт обома сторонами.

Так строк оплати за Актами виконаних робіт становить:

за Актом № 5 від 26.03.2015р. строк оплати до 27.04.2015р. включно (з урахуванням вихідних);

за Актом № 6 від 27.04.2015р. строк оплати до 27.05.2015р. включно;

за Актом № 7 від 05.06.2015р. строк оплати до 06.07.2015р. включно (з урахуванням вихідних);

за Актом № 9 від 11.09.2015р. строк оплати до 12.10.2015р. включно(з урахуванням вихідних).

Відповідач за виконані роботи не розрахувався, що ним не спростовується та підтверджується довідкою позивача за підписом генерального директора, тому сума неоплачених робіт у розмірі 18 126,24грн. є його боргом.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦКУ порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За порушення строків оплати, на підставі п.9.6. договору, позивачем нарахована пеня в розмірі 4 698,40грн.:

за Актом виконаних робіт № 5 від 26.04.2015р. за період з 28.04.2015р. по 27.10.2015р. в розмірі 1 067,85грн.;

за Актом виконаних робіт № 6 від 27.04.2015р. за період з 28.05.2015р. по 27.11.2015р. в розмірі 2 000,70грн.;

за Актом виконаних робіт № 7 від 05.06.2015р. за період з 07.07.2015р. по 06.01.2016р. в розмірі 831,34грн.;

за Актом виконаних робіт № 9 від 11.09.2015р. за період з 13.10.2015р. по 12.04.2016р. в розмірі 798,51грн.

Частиною другою ст. 258 ЦК України встановлений спеціальний строк позовної давності в один рік, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Пунктами 2,3 ст. 267 ЦК України визначено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи, що відповідна заява викладена за змістом відзиву на позовну заяву, господарським судом застосовується строк позовної щодо вимог про стягнення пені.

Датою звернення позивача із позовом є дата зазначена на відбитку штемпеля відділення поштового звязку 14.12.2016р.

Так, за здійсненим господарським судом перерахунком розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 623,24грн., із розрахунку:

за Актом виконаних робіт № 7 від 05.06.2015р. за період з 14.12.2015р. по 06.01.2016р. в розмірі 95,35грн.;

за Актом виконаних робіт № 9 від 11.09.2015р. за період з 14.12.2015р. по 12.04.2016р. в розмірі 527,89грн.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що розмір річних не встановлений договором, вони підлягають нарахуванню відповідно до закону.

Позивачем нараховані 3% річних в розмірі 797,74грн.:

за Актом виконаних робіт № 5 від 26.04.2015р. за період з 28.04.2015р. по 12.12.2016р. в розмірі 185,05грн.;

за Актом виконаних робіт № 6 від 27.04.2015р. за період з 28.05.2015р. по 12.12.2016р. в розмірі 343,78грн.;

за Актом виконаних робіт № 7 від 05.06.2015р. за період з 07.07.2015р. по 12.12.2016р. в розмірі 141,96грн.;

за Актом виконаних робіт № 9 від 11.09.2015р. за період з 13.10.2015р. по 12.12.2016р. в розмірі 126,65грн.

За здійсненим господарським судом перерахунком розмір пені, що підлягає стягненню, становить 799,14грн. із розрахунку:

за Актом виконаних робіт № 5 від 26.04.2015р. за період з 28.04.2015р. по 12.12.2016р. в розмірі 185,35грн.;

за Актом виконаних робіт № 6 від 27.04.2015р. за період з 28.05.2015р. по 12.12.2016р. в розмірі 344,35грн.;

за Актом виконаних робіт № 7 від 05.06.2015р. за період з 07.07.2015р. по 12.12.2016р. в розмірі 142,21грн.;

за Актом виконаних робіт № 9 від 11.09.2015р. за період з 13.10.2015р. по 12.12.2016р. в розмірі 127,23грн.

При цьому, оскільки позивачем було заявлено 3% річних в розмірі меншому ніж за розрахунком суду, суд визнає 3% річних за прострочення платежу в сумі 797,74грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 2655,49грн.:

за Актом виконаних робіт № 5 від 26.04.2015р. за період з травня 2015 по листопад 2016 року в розмірі 621,56грн.;

за Актом виконаних робіт № 6 від 27.04.2015р. за період з червня 2015 по листопад 2016 року в розмірі 1 030,72грн.;

за Актом виконаних робіт № 7 від 05.06.2015р. за період з серпня 2015 по листопад 2016 року в розмірі 481,17грн;

за Актом виконаних робіт № 9 від 11.09.2015р. за період з листопада 2015 по листопад 2016 року в розмірі 522,04грн.

Перевіривши арифметичний розрахунок інфляційних втрат, враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року та приписи статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань», господарський суд дійшов висновків, що розмір нарахованих позивачем інфляційних втрат є завищеним.

За здійсненим господарським судом перерахунком розмір інфляційних втрат, що підлягають стягненню, становить 2 651,17грн., із розрахунку:

за Актом виконаних робіт № 5 від 26.04.2015р. за період з травня 2015 по листопад 2016 року в розмірі 620,82грн.;

за Актом виконаних робіт № 6 від 27.04.2015р. за період з червня 2015 по листопад 2016 року в розмірі 1 028,89грн.;

за Актом виконаних робіт № 7 від 05.06.2015р. за період з серпня 2015 по листопад 2016 року в розмірі 480,09грн;

за Актом виконаних робіт № 9 від 11.09.2015р. за період з листопада 2015 по листопад 2016 року в розмірі 521,37грн.

Відтак, інфляційні втрати підлягають стягненню у визначеному судом розмірі 2 651,17грн.

ПрАТ «Корум Україна» за змістом зустрічної позовної заяви просить стягнути з ТОВ «Промисловий ремонт» штраф за порушення строків виконання робіт за договором підряду №ТК/218-24 Пд від 10.07.2014р. в розмірі 9 392,36грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом посилається на положення п.9.8. договору, згідно якого за порушення строків виконання своїх зобовязань, з вини Підрядника, Підрядник, за письмовою вимогою Замовника, виплачує Замовнику штраф у розмірі 10% від вартості робіт, з яких були порушені строки виконання.

Відмовляючи в задоволенні зустрічної позовної вимоги господарський суд виходить з наступного.

За умовами п.3.1., 5.2. договору підрядник зобовязується приступити до робіт за договором протягом 1 (одного) робочого дня з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі обладнання в ремонт, при цьому доставка обєктів робіт і матеріалів Замовника до місця проведення ремонту здійснюється силами та за рахунок коштів останнього.

Сутність робіт, визначених у Специфікації №1 передбачає взаємні зобовязання сторін.

Тобто сервісне обслуговування обладнання може бути здійснено після доставки такого обладнання для виконання робіт.

Частиною другою статті 67 ГК України передбачено, що підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобовязань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Так, сторони вільно визначили, що штраф за порушення строків виконання своїх зобовязань Підрядник сплачує тільки за умови, що таке порушення допущено з його вини.

Позивач за зустрічним позовом не надав суду належних доказів своєчасного виконання ним зобовязання з передачі обладнання для сервісного обслуговування, а отже не доведено наявність вини відповідача у порушенні строків виконання робіт.

З урахуванням викладеного, у господарського суду відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Щодо розподілу судових витрат, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір за первісним позовом покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, за застрічним позовом - на позивача з зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст.1, 2, 4-2, 4-3, 4-6, 12, 15, 20, 22, 28, 32-34, 36, 43, 49, 69, 77, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», м.Кривий Ріг, до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Корум Україна», м.Донецьк, про стягнення заборгованості, неустойки, 3% річних та інфляційних витрат за невиконання договорів підряду №52 від 31.03.14р., №ТК/218-14 Пд від 10.07.2014р. в розмірі 205 095,39грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Корум Україна» (83005, Донецька область, м. Донецьк, вул. Івана Ткаченка, буд. 189; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» (50036, м. Кривий Ріг, вул.. Бикова, буд. 12; ) 143 829,40грн. боргу, 10 934,47 грн. пені, 5 730,01грн. річних, 21 480,34грн. інфляційних втрат, 2 729,61грн. витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позову - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову ОСОБА_2 акціонерного товариства «Корум Україна», м.Донецьк, до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», м.Кривий Ріг, про стягнення штрафу у розмірі 156182,36грн. відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту підписання повного тексту. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 23.02.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.02.2017р.

Суддя К.С. Харакоз