ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

02 березня 2017 р. Справа № 902/19/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідленс Фармінг" (АДРЕСА_1 Б, смт. Варва, Варвинський район, Чернігівська область, 17600)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок-Агросвіт" (вул. В.М. Кавуна, буд. 1, с. Шляхова, Бершадський район, Вінницька область, 24232)

про стягнення 41087,71 грн.

за участю секретаря судового засідання Павлової Т.С.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2 від 04.01.2016р.;

відповідача : не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фідленс Фармінг" (далі позивач) звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок-Агросвіт" (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача 41087,71 грн. заборгованості з якої: 36200,04 грн. основна заборгованість; 1897,11 грн. пені; 1325,36 грн. 20% річних та 1665,20 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором поставки Д-З ВРХ на умовах товарного кредиту №114-ЗХ від 13.06.2016р. в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою суду від 11.01.2017 року за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/19/17 з призначенням до розгляду в судовому засіданні на 26.01.2017 року та зобов'язано сторін надати докази необхідні для вирішення спору.

Ухвалою суду від 26.01.2017р. відкладено розгляд справи на 02.03.2017р. з підстав невиконання сторонами вимог суду в частині надання доказів та неприбуття представників сторін в судове засідання.

20 лютого 2017 року через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення до позовної заяви в яких зазначено, що в загальній сумі пені допущено описку, а саме зазначено 1897,11 грн. пені коли необхідно зазначити 1891,11 грн.

В судове засідання зявились представник позивача, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням описки в сумі пені.

Суд розглянувши пояснення позивача щодо суми пені, розцінює його як зменшення позовних вимог та приймає на підставі ст. 22 ГПК України.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, відзиву на позов та витребуваних документів не надав. Про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно та у встановленому законом порядку, що стверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштової кореспонденції (а.с. 39-40).

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

З огляду на подані в справу докази, суд приходить до висновку про те, що неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору у його відсутність.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

13 червня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки Д-З ВРХ на умовах товарного кредиту №114-ЗХ (в подальшому Договір), відповідно до умов якого, Постачальник (позивач) продає, а Покупець (відповідач) купує на умовах даного Договору товар, в кількості, асортименті, цінах та умовах поставки (ІНКОТЕРМС 2010), що обумовлюються в додатках або в специфікаціях або видаткових накладних, які є невідємною частиною цього договору (п. 1.1. Договору).

Товаром згідно з цим договором є кормові добавки, префікси, білкові вітамінно-мінеральні добавки, готові корма, комбікорми, замінники цільного молока, ветеринарні препарати, спеціальні добавки, елементи обладнання, обладнання та інший товар, як власного виробництва так й інших виробників, що буде поставлятися згідно видаткових накладних (п. 1.2. Договору).

Ціни на Товар наведені у видаткових накладних, специфікаціях та/або рахунках-фактурах та включають вартість доставки Товару Покупцю. Загальна вартість договору визначається сумарною ціною всього товару, поставленого Постачальником на виконання умов цього договору. Валюта платежу та валюта договору гривня. Оплата вартості Товару (партії Товару) проводиться Покупцем відповідно до умов цього пункту договору, якщо інші умови оплати не будуть передбачені у специфікації до договору. Частину вартості Товару в розмірі 20% Покупець оплачує не пізніше, ніж за 3 календарні дні до моменту відвантаження Товару зі складу Постачальника. Друга частина вартості Товару в розмірі 80% оплачується Покупцем на умовах відстрочення кінцевого розрахунку протягом 20 календарних днів з дня відвантаження Товару зі складу Постачальника (п.2.1., 2.2., 2.3. Договору).

Згідно п. 5.3., 5.4. Договору поставка Товару здійснюється за місцезнаходженням Покупця, або за його адресою, вказаною у специфікації. Дата поставки є дата отримання Товару Покупцем (підписання видаткової накладної його представником).

Договір набирає чинності в момент підписання його представниками сторін та скріплення печатками його тексту і діє до 31 грудня 2017 року.

Відповідно до видаткової накладної № ФФВ00008311 від 19 вересня 2016 року, позивач передав, а відповідач отримав, на підставі довіреності № 61 від 16.09.2016 р., товар на загальну суму 36200,04 грн.. Дана накладна обопільно підписана та скріплена печатками сторін.

Відповідач за поставлений товар у визначені договором строки не розрахувався.

Для досудового врегулювання спору позивач 03.11.2016 року направив на адресу відповідача претензію № 2 418 про сплату заборгованості на суму 36200,04 грн.

Відповідач відповіді на претензію не надав, оплати за поставлений товар не провів.

З огляду на це, станом на день слухання справи, за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в сумі 36200,04 грн.

Дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини щодо поставки товару, за якими згідно зі ст. 712 ЦК України одна сторона продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

У ст. 33-34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

В судовому засіданні позивачем доведено суду, що на день розгляду справи у відповідача перед ним існує заборгованість у сумі 36200,04 грн., а тому суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення основної заборгованості.

Окрім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 1891,11 грн. пені (з урахуванням зменшення); 1325,36 грн. 20% річних та 1665,20 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, відповідно до п. 6.2. Договору у разі порушення Покупцем строків оплати Товару, він сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка існувала в період прострочення, за кожний день прострочення платежу та двадцять процентів річних за неправомірне користування грошовими коштами за весь час прострочення.

Суд здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, помилок не виявив, а тому заявлені позивачем 1891,11 грн. пені (з урахуванням зменшення); 1325,36 грн. 20% річних та 1665,20 грн. інфляційних втрат (за період з 10.10.2016 по 15.12.2016) підлягають задоволенню в повному обсязі, як такі що передбачені договором та законом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок-Агросвіт" (вул. В.М. Кавуна, буд. 1, с. Шляхова, Бершадський район, Вінницька область, 24232, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідленс Фармінг" (АДРЕСА_1 Б, смт. Варва, Варвинський район, Чернігівська область, 17600, ) 36200 (тридцять шість тисяч двісті) грн. 04 коп. основного боргу; 1891(тисяча вісімсот девяносто одна) грн. 11 коп. пені; 1325 (тисяча триста двадцять пять) грн. 36 коп. 20% річних; 1665 (тисячу шістсот шістдесят пять) грн. 20 коп. інфляційних втрат та 1378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 07 березня 2017 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. В.М. Кавуна, буд. 1, с. Шляхова, Бершадський район, Вінницька область, 24232)