ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" лютого 2017 р. Справа № 911/2050/16

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю Укрросінвест про відвід судового експерта/експертної установи у справі

за позовом державного підприємства Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю Укрросінвест , м. Київ

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: державного управління справами Президента України (01220, м. Київ, вул. Банкова 11)

та третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 селищної ради Броварського району Київської області (07443, смт. Калинівка, вул. Чернігівська,20)

про усунення перешкод у користуванні майном

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №1464 від 19.11.2014;

ОСОБА_3, довіреність №1029 від 17.07.2015;

ОСОБА_4

від відповідача: ОСОБА_5, довіреність №3 від 20.12.2015;

ОСОБА_6, директор;

ОСОБА_7.

третьої особи 1: не зявився;

третьої особи 2: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, державне підприємство Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Укрросінвест за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача державного управління справами Президента України (далі- третя особа1) та ОСОБА_1 селищної ради Броварського району Київської області ( далі- третя особа2) про усунення перешкод у користуванні майном, а саме нежитловим будинком площею 118,4 кв.м. та металевим ангаром площею 554,9 кв.м, розташованими за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт. Калинівка, вул. Чернігівська 11/5.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.10.2016 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Київ, вул. Смоленська, 6).

02.11.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від товариства з обмеженою відповідальністю Укрросінвест про відвід судового експерта/експертної установи.

Ухвалою суду від 28.11.2016 у задоволенні заяви відповідача про відвід судового експерта (експертної установи) відмовлено.

Матеріали справи скеровано до експертної установи. Провадження у справі зупинено.

26.01.2017 через канцелярію господарського суду Київської області надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №20724/16-41 в якому інститут повідомляє про неможливість виконання вимог ухвали господарського суду Київської області у справі №911/2050/16 про призначення судової експертизи у звязку з навантаженням експертів та просить погодити термін проведення експертизи понад три місяці, здійснити оплату судової експертизи та задовольнити клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення дослідження та забезпечення обстеження обєкту дослідження

Ухвалою суду від 15.02.2017 зазначене клопотання судом розглянуто клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №20724/16-41 від 16.01.2017 задоволено, провадження у справу зупинене, матеріали справи скеровано до експертної установи.

20.02.2017 через канцелярію суду від ТОВ Укрросінвест надійшла заява про:

- відвід залучених спеціалістів ОСОБА_8, ОСОБА_9, як таких, чия компетентність не може бути підтверджена та які не мають належної кваліфікації та яких було призначено з суттєвими порушеннями та всупереч нормам діючого законодавства;

- відвід судового експерта ОСОБА_10, призначену для проведення судової експертизи у справі №911/2050/16 в звязку з вчиненням порушень нею норм чинного законодавства, що вказано в даному клопотанні, невідповідністю нормативним вимогам та вибірковістю у визначенні матеріалів до даної експертизи, що не може вважатися помилковим та свідчить про її упередженість, непрофесійність та некомпетентність, як судового експерта;

- відвід експертної установи Київський науково-дослідний інститут судових експертиз у зв'язку з наявністю фактів, що вказують на неоднозначність дій окремих керівників даної установи, що може свідчити про неналежну організацію роботи в даній державній установі, непрофесійність, або заангажованість певних посадових осіб установи та їх свідоме сприяння вчиненню зазначених порушень.

Ухвалою суду від 21.02.2017 провадження у справі поновлено, матеріали справи витребувано із експертної установи, розгляд заяви про відвід судових експертів/експертної установи призначено на 28.02.2017.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про відвід судових експертів/експертної установи, надав суду письмові пояснення де з посиланням на відповідь КНДІСЕ №07/01-13/3188 від 28.02.2017 вказав про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача.

Представники відповідача на задоволенні клопотання про відвід судових експертів/експертної установи наполягали, з підстав викладених в заяві про відвід.

Крім того, 28.02.2017, в день судового засідання щодо розгляду заяви відповідача про відвід судових експертів/експертної установи, відповідач через канцелярію суду подав клопотання від 27.02.2017 про виправлення помилок в ухвалах суду від 27.01.2017 та від 15.02.2017.

В клопотанні відповідач просить в ухвалі від 27.01.2017 визначити вид призначеної у справі судової експертизи, а саме замість слова «експертиза» зазначити «земельно-технічна експертиза», а в ухвалі від 15.02.2017 змінити текст ухвали в частині, що стосується обєктів, що розташовані на земельній ділянці, що належить відповідачу за адресою Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Чернігівська, 13, та замість тексту зазначеного в ухвалі, викласти інший текст, зазначений в клопотанні відповідача про виправлення помилок.

Також, в зазначеному клопотанні, відповідач вимагає з числа документів, що наявні в матеріалах справи та будуть надані для проведення експертизи додатково, визначити які з них є належними та допустимими і можуть бути використані експертом для проведення експертизи, а які ні; чітко та однозначно, у відповідності до змісту двох питань, винесених судом на експертизу, визначити для експерта перелік обєктів, які він має дослідити на місцевості та за документами.

Також в клопотанні сформульовано вимоги про відміну рішення суду в ухвалі від 15.02.2017 про залучення до участі в експертизі в якості експертів двох осіб, що не мають кваліфікації експертів, як таке, що було прийняте з порушенням норм п.п. 4.1., 4.7. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та оскільки підстави суду про необхідність такого призначення не відповідають підставам, передбаченим п. 4. ст. 7 Закону України «Про судову експертизу».

Крім того, відповідачем через канцелярію суду було подане клопотання в якому просить суд: надати прийняту судом ухвалу у письмовому вигляді. В разі надання вступної та резолютивної частини даної ухвали, повідомити до закриття засідання про дату отримання ухвали у повному обсязі.

Оскільки видача копії ухвали можлива лише після виготовлення її тексту, зазначене клопотання буде задоволено, та видано представнику відповідача текст ухвали, після його виготовлення.

Тобто вирішення цього клопотання не передбачає прийняття жодного процесуального документу та задовольняється у спосіб надання копії процесуального документу, що вимагається запитувачем після виготовлення його тексту. Видача заінтересованій особі вступної та резолютивної частини ухвали чи повідомлення в судовому засіданні дати виготовлення повного тексту ухвали господарським процесуальним законодавством не передбачено.

Розглянувши заяву відповідача про відвід судових експертів/експертної установи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 4 статті 41 Господарського процесуального кодексу України сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у частинах п'ятій і шостій статті 31 цього Кодексу.

У пункті 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" господарським судам роз'яснено, що на підставі частини четвертої статті 41 ГПК України сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право заявити відвід експерту з підстав і в порядку, передбачених частинами шостою і сьомою статті 31 ГПК України.

Згідно частини 6 статті 31 Господарського процесуального кодексу України відвід судового експерта може бути заявлений з таких підстав:

- експерт особисто, прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи,

- експерт є родичем осіб, які беруть участь в судовому процесі,

- з мотивів некомпетентності експерта.

Відповідно до частини 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у випадку, коли про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Питання про відвід вирішується суддею, який виносить з цього приводу ухвалу (ч. 8 ст. 31 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності обставин, передбачених ч. 6 ст. 31 ГПК України, для відводу судових експертів та експертної установи, зокрема, на підтвердження некомпетентності судових експертів.

Щодо відводу залучених спеціалістів ОСОБА_8, ОСОБА_9, як таких, чия компетентність не може бути підтверджена та які не мають належної кваліфікації та яких було призначено з суттєвими порушеннями та всупереч нормам діючого законодавства.

Питання про залучення зазначених спеціалістів до проведення експертного дослідження по цій справі вирішено судом в ухвалі від 15.02.2017.

Під час вирішення цього питання судом надано оцінку правомірності залучення зазначених спеціалістів, задоволено в цій частині клопотання експерта, з мотивів, що викладено в ухвалі суду від 15.02.2017.

Подання заяви про відвід зазначених осіб мотивовано їх некомпетентністю, в обґрунтування чого відповідачем наведено ті аргументи, яким вже надавалася судом оцінка, що виключає можливість повторного їх перегляду.

З огляду на це суд вбачає у поданій заяві про відвід зазначених осіб намагання переглянути ухвалу суду від 15.02.2017, яка набрала законної сили, що не є можливим.

При цьому, погодження судом залучення зазначених осіб для проведення експертизи не може бути розцінене як підстава для їх відводу, адже питання щодо їх компетентності вирішене в судовому засіданні, а доказів упередженості зазначених осіб відповідачем суду надано не було.

Наведене зумовлює висновки суду про відмову у задоволенні заяви відповідача про відвід залучених спеціалістів ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Щодо відводу судового експерта ОСОБА_10, призначену для проведення судової експертизи у справі №911/2050/16 в звязку з вчиненням порушень нею норм чинного законодавства, що вказано в даному клопотанні, невідповідністю нормативним вимогам та вибірковістю у визначенні матеріалів до даної експертизи, що не може вважатися помилковим та свідчить про її упередженість, непрофесійність та некомпетентність, як судового експерта.

Обґрунтовуючи свою заяву в цій частині відповідач вказує на те, що до висновків про упередженість зазначеного судового експерта він прийшов проаналізувавши зміст поданого експертом клопотання №20724/16-41, яким перед судом ставилося питання про надання додаткових, необхідних для проведення судової експертизи матеріалів.

Як вже зазначалося, судом це клопотання вирішене ухвалою суду від 15.02.2017.

Заперечуючи проти клопотання експерта в цій частині, відповідач вже наводив ті ж самі аргументи, що на його думку свідчать про вибірковість під час визначення необхідних йому матеріалів, відповідач вважає, що експерт витребує лише документи, що стосуються обєктів відповідача не витребовуючи належних документів щодо обєктів позивача.

З цього приводу відповідач просив зазначити в ухвалі суду про неприпустимість порушення експертом вимог ч. 3 п. 2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а саме: експерту заборонено вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно (клопотання від 10.02.2017).

В заяві про відвід судового експерта відповідачем знову вказано на ці обставини, вже як на підставі для відводу.

Водночас, судом не вбачається, в діях експерта щодо направлення на адресу суду клопотання із вимогою надання необхідних матеріалів, навіть, якщо вони здебільшого стосуються обєктів відповідача, ознак упередженості зазначеного експерта чи його некомпетентності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» незалежно від виду судочинства судовий експерт має право: ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи, і подавати клопотання про надання додаткових матеріалів.

Цьому праву кореспондує обовязок експерта провести повне дослідження і дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок (ст. 12 цього Закону).

Отже, звертаючись до суду із клопотанням про надання додаткових матеріалів, що є необхідними для проведення експертизи, судовий експерт діє правомірно та таке клопотання не може свідчити про вибірковість ним вихідних даних, адже проведення експертизи має здійснюватися за всіма наявними у справі матеріалами, включаючи ті, що додатково долучені до справи за клопотанням експерта.

З огляду на викладене судом не вбачається підстав вважати дії судового експерта ОСОБА_10 заангажованими або некомпетентними, що зумовлює висновки про відмову у задоволенні заяви відповідача про відвід експерта ОСОБА_10

Щодо відводу експертної установи Київський науково-дослідний інститут судових експертиз у зв'язку з наявністю фактів, що вказують на неоднозначність дій окремих керівників даної установи, що може свідчити про неналежну організацію роботи в даній державній установі, непрофесійність, або заангажованість певних посадових осіб установи та їх свідоме сприяння вчиненню зазначених порушень.

В обгрунтування заяви про відвід в цій частині відповідач посилається на те, що лист № 20724/16-41 від 17.01.2017 містить вказівку на виконання питань, зазначених в клопотанні експерта ОСОБА_10, а також на той факт, що даний лист містить офіційний підпис керівника даної установи, що свідчить про заангажованість даного керівника, або про неуважність. Також, на думку відповідача, це може свідчити про неналежну організацію роботи установи, непрофесійність, або свідому заангажованість певних посадових осіб.

Враховуючи, що відповідачем не доведено факту упередженості чи некомпетентності експертної установи, чи зацікавленості керівництва експертної установи у конкретному результаті, заява відповідача про відвід експертної установи Київський науково-дослідний інститут судових експертиз, задоволенню не підлягає.

Крім того, згідно приписів ст.ст. 31,41 ГПК України відвід може бути заявлено саме судовому експерту, а не експертній установі.

Щодо клопотання відповідача від 27.02.2017 про виправлення помилок в ухвалах суду від 27.01.2017 та від 15.02.2017 суд приходить до наступних висновків.

В клопотанні відповідач просить в ухвалі від 27.01.2017 визначити вид призначеної у справі судової експертизи, а саме замість слова «експертиза» зазначити «земельно-технічна експертиза», а в ухвалі від 15.02.2017 змінити текст ухвали в частині, що стосується обєктів, що розташовані на земельній ділянці, що належить відповідачу за адресою Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Чернігівська, 13, та замість тексту зазначеного в ухвалі, викласти інший текст, зазначений в клопотанні відповідача про виправлення помилок.

Також, в зазначеному клопотанні, відповідач вимагає з числа документів, що наявні в матеріалах справи та будуть надані для проведення експертизи додатково, визначити які з них є належними та допустимими і можуть бути використані експертом для проведення експертизи, а які ні; чітко та однозначно, у відповідності до змісту двох питань, винесених судом на експертизу, визначити для експерта перелік обєктів, які він має дослідити на місцевості та за документами.

Також в клопотанні сформульовано вимоги про відміну рішення суду в ухвалі від 15.02.2017 про залучення до участі в експертизі в якості експертів двох осіб, що не мають кваліфікації експертів, як таке, що було прийняте з порушенням норм п.п. 4.1., 4.7. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та оскільки підстави суду про необхідність такого призначення не відповідають підставам, передбаченим п. 4. ст. 7 Закону України «Про судову експертизу».

Розглянувши зазначене клопотання суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 89 ГПК України суддя за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.

Оскільки подане відповідачем 28.02.2017 клопотання направлене на фактичну зміну прийнятих судом ухвал (від 27.01.2017 та від 15.02.2017) по суті, а також те, що запропоновані відповідачем зміни до тексту ухвал не можна вважати пропозицією про виправлення описок, зазначене клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Під час виготовлення повного тексту зазначених ухвал судом не було допущено описок, принаймні тих, на які посилається відповідач.

Зокрема, текст, що викладено в мотивувальній частині ухвали від 15.02.2017 ґрунтується на матеріалах справи, а також поясненнях, які були надані представниками відповідача в судовому засіданні. Текст, запропонований відповідачем в розглядуваному клопотанні, сформульований відповідачем на власний розсуд та не може бути викладений в ухвалі суду, адже до висновків, які викладено в цьому тексті (тексті, який відповідач вимагає включити до тексту ухвали), суд не приходив.

Таким чином, оскільки подане відповідачем клопотання в цій частині зачіпає ухвали суду від 27.01.2017 та від 15.02.2017 по суті питань, що викладено в них, клопотання відповідача від 27.02.2017 задоволено бути не може.

В решті вимог, що сформульовано в клопотанні відповідача від 27.02.2017 суд також приходить до висновків про відмову у його задоволенні, оскільки в цій частині відповідач наполягає на вчиненні певних процесуальних дій, які після набрання відповідними процесуальними документами законної сили, вже вчинюватися не можуть.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 41, 79, 86, 89 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача про відвід судових експертів/ експертної установи (вх. № 3844/17 від 20.02.2017).

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача від 27.02.2017 про виправлення помилок в ухвалах суду від 27.01.2017 та від 15.02.2017 (вх. №4521/17 від 28.02.2017).

Матеріали справи № 911/2050/16 надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Копію ухвали надіслати учасникам судового процесу та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Провадження у справі № 911/2050/16 зупинити до проведення експертизи та отримання висновку експерта.

Суддя Р.М. Колесник