КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" лютого 2017 р. Справа№ 910/18640/16
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Отрюха Б.В.
суддів: Михальської Ю.Б.
Тищенко А.І.
За участю представників:
Від позивача : Матієнко О.Б.- представник;
Від відповідача: Печерський П.М. представник;
розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2016
у справі № 910/18640/16 (суддя Плотницька Н.Б.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1
до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Росінтек-Україна"
про стягнення 7 955 грн 00 коп.

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про стягнення 7 955 грн 00 коп. заборгованості за Гарантією забезпечення виконання договору про закупівлю № 104/07-Г, з яких 4 974 грн 20 коп. основного боргу, 2 724 грн 87 коп. інфляції та 255 грн 93 коп. 3 % річних.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та Гарантійного листа №24-05-1816 від 25.07.2014 Гарантія забезпечення виконання договору про закупівлю 104/07-Г не виконав взяті на себе гарантійні зобов`язання щодо виплати позивачу 4 974 грн 20 коп. гарантії забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Росінтек-Україна" договору про закупівлю № 95/14 від 29.07.2014, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 4 974 грн 20 коп., крім того, у зв`язку з невиконанням гарантійних зобов`язань позивачем нараховано 2 724 грн 87 коп. інфляційних втрат та 255 грн 93 коп. 3 % річних.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у задоволенні позовної заяви відмовлено повністю.
Рішення суду мотивоване тим, що позивачем при зверненні до відповідача із вимогами №350/129/138/3073/пс від 04.12.2014 та №350/129/138/138/пс від 20.01.2015 порушено правила, встановлені частиною 2 статті 563 Цивільного кодексу України, та умови Гарантійного листа №24-05-1816 від 25.07.2014, а саме до даної вимоги не додано документи, вказані в гарантії.
Не погодившись із вказаним рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі № 910/18640/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків та недоведеністю обставин, що мають значення для справи.
Позивач обґрунтував апеляційну скаргу тим, що обов`язкова умова Гарантійного листа №24-05-1816 від 25.07.2014, а саме картка із зразками підпису посадової особи, що підписала вимогу, була засвідчена належним чином згідно з вимогами п. 5.27 ДСТУ 4163-2003 та п. 2.9.22 наказу Генерального штабу Збройних Сил України №200 від 16.09.2013 року, тобто було виконано всі необхідні написи та реквізити для засвідчення копії картки із зразками підпису.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 у справі №910/18640/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів: Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2016 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 31.01.2017.
В судовому засіданні, призначеному на 31.01.2017, повноважні представники надали пояснення по справі.
Представниками позивача та відповідача в судовому засіданні 31.01.2017 подано клопотання про продовження строку вирішення спору, яке колегія суддів задовольнила та долучила до матеріалів справи.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Росінтек-Україна" (01001, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд.35-А), в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, продовжено строк вирішення спору та розгляд апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 відкладено на 28.02.2017.
Представник позивача 20.02.2017 через відділ документального забезпечення суду надав заяву про долучення до матеріалів справи доказів про направлення копії позовної заяви з додатками, рішення та апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Росінтек-Україна", яку колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.
В судовому засіданні, призначеному на 28.02.2017, повноважні представники надали пояснення по справі.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним у позовній заяві та апеляційній скарзі, просив їх задовольнити, рішення від 21.11.2016 скасувати.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним у запереченні на позовну заяву, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Росінтек-Україна" (постачальник за договором) та Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник за договором) укладено Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 95/14, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у 2014 році поставити замовнику товар відповідно до специфікації (додаток № 1 до договору), а саме: лот №1 - авіаційні шини 1100х330 м. 26А або еквівалент, код 22.11.1., шини та камери нові, згідно з державним специфікатором продукції та послуг ДК 016:2010, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити товар.
Згідно з пунктом 1.4 Договору постачальник здійснює постачання товару за даним договором після отримання від замовника письмового повідомлення про готовність до виконання умов договору, яким заявник визначає обсяги закупівлі товару.
У відповідності до пункту 3.1. Договору сума даного договору становить 248 710,00 грн.
Поставка товару здійснюється у строк до 01.10.2014 (пункт 5.1. Договору).
Відповідно до пункту 5.4 Договору, перехід права власності та ризиків на товар відбувається після розвантаження на склад та передачі його в розпорядження вантажоотримувача замовника. При передачі товару повинні бути оформленні (надані) наступні приймально-здавальні документи:
- видаткова накладна постачальника, яка виписується в чотирьох примірниках;
- акт прийому (форма № 4, затверджена наказом Міністра оборони України від 24.12.2010 № 690) в чотирьох примірниках;
- оригінал або нотаріально завірена копія документа, який підтверджує виготовлення товару підприємством-виробником.
Пунктом 5.5 Договору встановлено, що датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару є дата затвердження замовником (командиром Військової частини НОМЕР_1 ) акту прийому поставленого товару (форма - додаток № 4 до договору). Зазначений акт затверджується замовником у термін не пізніше ніж п`ять днів від дати отримання Військовою частиною НОМЕР_2 документів, які визначено у пункті 4.1 Договору.
Згідно із підпунктом 6.2.1 Договору замовник має право зменшити обсяги закупівлі товару та загальну суму договору в залежності від реального фінансування видатків на цілі, передбачені специфікацією товару. Замовник у 10 (десятиденний) строк з дня отримання інформації про зменшення бюджетних призначень на цілі, передбачені умовами договору, письмово повідомляє постачальника про зменшення обсягу закупівлі товару, у такому випадку сторони вносять відповідні зміни до договору.
Положеннями пункту 11.6 Договору передбачено, що постачальником внесено забезпечення виконання умов договору в розмірі 4 974 грн 20 коп. Вид надання забезпечення виконання договору про закупівлю: гарантія (безвідклична, безумовна банківська гарантія, оформлена відповідно до вимог постанови Правління Національного банку України від 15.12.2014 № 639).
25.07.2014 Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" надав Військовій частині НОМЕР_1 Гарантійний лист № 24-05-1816 "Гарантія забезпечення виконання договору про закупівлю № 104/07-Г", відповідно до умов якого відповідач, як гарант, зобов`язувався виплатити Військовій частині НОМЕР_1 , як бенефіціару, будь-яку суму в межах загальної суми цієї гарантії, що становить 4 974 грн 20 коп., після одержання гарантом викладеної на українській мові та підписаної уповноваженою особою письмової вимоги бенефіціара, який заявляє про невиконання або несвоєчасне виконання принципалом своїх зобов`язань за договором закупівлі та/або порушення якості (комплектності) та/або кількості товару.
Гарант в десятиденний строк з моменту отримання письмової вимоги бенефіціара (з доданими до неї документами) розглядає та перевіряє її відповідність умовам даної гарантії, та перераховує на рахунок бенефіціара суму, яка визначена в цій гарантії.
Гарант має право відмовити бенефіціарові, якщо вимога або додані до неї документи: не відповідають умовам гарантії; подані гарантові по закінчення строку дії гарантії.
Письмова вимога бенефіціара повинна бути відправлена на поштову адресу гаранта: 01001, м. Київ, провулок Рильський, буд. 10-12/3, разом з: копією(ями) засвідченою(ними) бенефіціаром відповідного(них) документа(ів), яка(і) підтверджують, що принципал - ТОВ "Росінтек-Україна" не виконав свої зобов`язання за договором; карткою із зразками підпису посадової особи бенефіціара, яка підписала вимогу і посвідчена нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством.
Термін банківської гарантії до 31 січня 2015 року включно. Зобов`язання гаранта за цією гарантією припиняються, зокрема, закінченням строку, на який видана гарантія.
Позивач у строк, встановлений банківською гарантією, звернувся до відповідача з листом-вимогою № 350/129/138/3073/пс від 04.12.2014 про сплату забезпечення виконання Договору про закупівлю на суму 4 974 грн 20 коп., відповідно до якого позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Росінтек-Україна" не виконало взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару за Договором про закупівлю товарів за державні кошти № 95/14 від 29.07.2014, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок щодо виплати позивачеві гарантії у розмірі 4 974 грн 20 коп. Вимогу підписано тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Позивачем до вимоги № 350/129/138/3073/пс від 04.12.2014 додано: 1) засвідчена копія повідомлення № 129/138/1499/пс; 2) засвідчена копія доповіді про порушення строків постачання; 3) засвідчена копія картки із зразками підписів; 4) засвідчена копія гарантії.
За результатами розгляду вимоги позивача, викладеної у листі від 04.12.2014 № 350/129/138/3073/пс, відповідачем відмовлено бенефіціарові у її задоволенні, оскільки вимогу підписано неуповноваженою особою та не надано відповідачеві всіх належних чином оформлених документів, передбачених гарантією, а саме: 1) картку із зразками підпису посадової особи бенефіціара, що підписала вимогу, що посвідчена нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством; 2) копії документів, посвідчені бенефіціаром, які підтверджують, що принципал не виконав зобов`язання за договором закупівлі, яким крім іншого є: договір від 27.09.2014 № 95/14, що повинен містити предмет, який відповідає умовам гарантії та строки виконання поставки товарів, що є простроченими, як вказано у вимозі.
20.01.2015, позивач повторно звернувся до відповідача з листом-вимогою № 350/129/138/138/пс від 20.01.2015 про сплату забезпечення виконання договору про закупівлю на суму 4 974 грн 20 коп., відповідно до якого позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Росінтек-Україна" не виконало взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару за Договором про закупівлю товарів за державні кошти № 95/14 від 29.07.2014, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок щодо виплати позивачеві гарантії у розмірі 4 974 грн 20 коп. Дану вимогу підписано уповноваженою особою - командиром військової частини НОМЕР_1 Байдак Ю.А.
Позивачем до листа № 350/129/138/138/пс від 20.01.2015 додано: 1) лист Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області щодо підтвердження підпису та печатки уповноваженої особи; 2) засвідчену копію договору від 29.07.2014 № 95/14.
За наслідками розгляду відповідачем повторної вимоги позивача, викладеної у листі від 20.01.2015 № 350/129/138/138/пс, гарант у своєму листі від 03.02.2015 № 24-05-1544 зазначив, що бенефіціар не дотримався умов Гарантії та не надав банку всіх належним чином оформлених документів, передбачених Гарантією, а саме: 1) картку із зразками підпису посадової особи бенефіціара (оригінал), що підписала вимогу, що посвідчена нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством; 2) копії документів, посвідчених бенефіціаром, які підтверджують, що принципал не виконав зобов`язання за договором. Як зазначив гарант у даному листі, відповідно до умов договору принципал повинен був поставити товар у термін до 01 листопада 2014 року, після відправлення бенефіціаром принципалу повідомлення про готовність виконання умов договору. Однак, позивачем надано копію такого повідомлення, але не надано доказів його відправлення у зв`язку із чим не вбачається можливим зробити висновок, що строк виконання зобов`язань за договором настав і з боку принципала існує порушення.
Так, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та Гарантійного листа № 24-05-1816 від 25.07.2014 Гарантія забезпечення виконання договору про закупівлю № 104/07-Г не виконав взяті на себе гарантійні зобов`язання щодо виплати позивачу 4 974 грн 20 коп. гарантії забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Росінтек-Україна" Договору про закупівлю № 95/14 від 29.07.2014, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 4 974 грн 20 коп.
Згідно з статтею 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.
Статтею 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до розділу І Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639, (далі - положення) визначено, що гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії. Гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.
Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.
Відповідно до ч. 1 статті 565 Цивільного кодексу України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.
Таким чином, з умов Гарантійного листа та норм права слідує, що обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.09.2011 № 3-63гс11.
За умовами Гарантійного листа до письмової вимоги, яка пред`являється бенефіціаром гарантові у зв`язку із невиконанням зобов`язань принципалом, має бути додано копію(ї) засвідчену(і) бенефіціаром відповідного(них) документа(ів), які підтверджують не виконання принципал - ТОВ "Росінтек-Україна" свої зобов`язання за договором, а також картку із зразками підпису посадової особи бенефіціара, що підписала вимогу, що посвідчена нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством.
З наведених умов гарантії, зокрема, вбачається, що картка із зразками підпису посадової особи бенефіціара надається бенефіціаром гарантові у вигляді оригіналу.
Колегія суддів зазначає, що посилання позивача на вимогу від 04.12.2014 № 350/129/138/3073/пс, як на обґрунтування позову, не є обгрутовною, оскільки, як встановлено судом, копія картки із зразками підписів, яка була додана до листа-вимоги від 04.12.2014 № 350/129/138/3073/пс, засвідчена неналежною особою.
Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позивачем при зверненні до відповідача із вимогою від 04.12.2014 № 350/129/138/3073/пс порушено правила, встановлені частиною 2 статті 563 Цивільного кодексу України, та умови гарантійного листа, а саме до даної вимоги не додано документи, вказані в гарантії.
Як вбачається з переліку додатків доданих до листа-вимоги № 350/129/138/138/пс від 20.01.2015 про сплату забезпечення виконання договору про закупівлю на суму 4 974 грн 20 коп., позивачем додано лише лист Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області щодо підтвердження підпису та печатки уповноваженої особи та засвідчену копію договору від 29.07.2014 № 95/14.
З наведеного переліку документів, доданих до другої вимоги, вбачається, що позивачем не надано відповідачеві жодного документу, які передбачені гарантійним листом, тобто не надано ані оригіналу картки із зразками підпису посадової особи бенефіціара, що підписала вимогу, який посвідчено нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством, ані доказів порушення принципалом зобов`язань за договором закупівлі.
Більш того, 30.12.2014 року між Військовою частиною НОМЕР_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Росінтек-Україна" укладено додаткову угоду № 1 про зміни умов договору від 29.07.2014 № 95/14 про закупівлю товарів за державні кошти реєстраційний номер 407/14, відповідно до умов якої у зв`язку із фактичним обсягом видатків замовника, на підставі пункту 1.3 договору, замовником прийнято рішення про зменшення обсягу закупівлі до 0 одиниць, 0,00 грн.
З огляду на вищенаведене та встановленням факту того, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Росінтек-Україна" перед позивачем фактично відсутні зобов`язання за Договором закупівлі про закупівлю товарів за державні кошти від 29.07.2014 № 95/14, з огляду на те що зобов`язання, за яке відповідач несе відповідальність, фактично припинило своє існування за ініціативою позивача до закінчення терміну дії Гарантії забезпечення виконання договору про закупівлю № 104/07-Г на підставі додаткової угоди № 1 від 30.12.2014 про зміни умов Договору від 29.07.2014 № 95/14 про закупівлю товарів за державні кошти реєстраційний номер 407/14, а тому й не може бути простроченим, вимоги позивача визнаються судом необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню, з огляду на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів порушення відповідачем прав і охоронюваних законом інтересів позивача.
Крім того, колегія суддів зазначає, що на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку та рішення від 13.06.2016 року № 991 Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський".
Згідно з даними рішеннями розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23 травня 2016 року до 22 липня 2016 року включно.
Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 (далі, Рішення НБУ № 124-рш) оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський".
На підставі Рішення НБУ № 124-рш виконавчою дирекцією Фонду гарантування винесено Рішення № 1213 від 12.07.2016, згідно з яким з 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" .
Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
Пунктом 16 статті 2 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.
Відповідно до ч. 3 п. 2 та п. З ст. 46 Закону Про систему гарантування вкладів фізичних осіб з дня призначення уповноваженої особи, строк виконання всіх грошових зобов`язань банку вважається таким, що настав. Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
Відповідно до ч. 1 статті 49 Закону Про систему гарантування вкладів фізичних осіб уповноважена особа припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.
Виходячи зі змісту статей 39, 40, 49, 52 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб під час тимчасової адміністрації складається план врегулювання (рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку) у якому визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із способів передбачених у частині 2 статі 39 даного Закону. Фонд складає реєстр активів і зобов`язань, які підлягають відчуженню. Під час відчуження зобов`язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, при цьому зобов`язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом, мають найвищий пріоритет і не можуть бути відчужені частково. Під час ліквідації банку уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості передбаченій статтею 52 даного Закону. Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. Таким чином, після запровадження у банку тимчасової адміністрації (з метою виведення цього банку з ринку) та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов`язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що на відповідача поширюються обмеження Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, а тому від часу запровадження в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" тимчасової адміністрації не можуть бути задоволені вимоги позивача.
Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Враховуючи зазначене вище, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, рішення місцевого господарського суду, яким позов задоволено частково, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.
Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/18640/16 залишити без змін.
Матеріали справи №910/18640/16 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко