КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" березня 2017 р. Справа №910/12563/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кий Авіа"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.12.2016 року

у справі № 910/12563/15 (суддя: Смирнова Ю.М.)

За заявою Приватного акціонерного товариства "Кий Авіа"

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2015 року у справі № 910/12563/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Кий Авіа"

до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"

до відповідача 2: Приватного підприємства "Торгівельна агенція "Галицький ярмарок"

третя особа 1: ОСОБА_2,

третя особа 2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2016 року у справі № 910/12563/15 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Кий Авіа" у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 року у справі №910/12563/15 за нововиявленими обставинами. Рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/12563/15 від 20.07.2015 року залишено без змін.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, 20.01.2017 року Приватне акціонерне товариство "Кий Авіа" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2017 року дану апеляційну скаргу було повернуто згідно з п. 2, 3, ч. 1 ст. 97 ГПК України, у зв'язку із неподанням доказів направлення копії апеляційної скарги третім особам та оригіналу документів, що підтверджують оплату судового збору.

Пунктом 5-1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" на сторони покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Статтею 22 ГПК України встановлено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оцінюючи обставини справи, суд враховує наступне.

Оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва у справі № 910/12563/15 прийнята 01.12.2016 року.

Приватне акціонерне товариство "Кий Авіа" не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою вперше 20.01.2017 року.

При цьому, до апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Кий Авіа" не було надано доказів направлення копії апеляційної скарги третім особам та оригіналу документів, що підтверджують оплату судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2017 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кий Авіа" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.12.2016 рокуу справі № 910/12563/15 повернуто скаржнику без розгляду, на підставі п. п. 2, 3, ч. 1 ст. 97 ГПК України, у зв'язку із неподанням доказів направлення копії апеляційної скарги третім особам та оригіналу документів, що підтверджують оплату судового збору.

Усунувши недоліки, що стали підставою для повернення апеляційної скарги, скаржник звернувся зі скаргою вдруге 20.02.2017 року.

Разом з апеляційною скаргою скаржник просить відновити строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, посилаючись при цьому на те, що 01.12.2016 року в судовому засіданні в присутності апелянта було винесено оскаржувану ухвалу, проте повний текст ухвали позивачем було отримано 16.01.2017 року, що підтверджується конвертом УДППЗ «Укрпошта».

За змістом статті 87 ГПК України надіслання повних рішень та ухвал сторонам, прокурору, третім особам, які були присутні в судовому засіданні, законом не передбачено (за винятком ухвали, в якій роз'яснюється рішення суду, що за змістом частини п'ятої статті 89 ГПК надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою, незалежно від присутності зазначених осіб у судовому засіданні). Водночас ці сторони, прокурор, треті особи (які були присутні в судовому засіданні) мають право згідно з частиною другою статті 22 ГПК України знайомитися з відповідними процесуальними актами, знімати їх копії, а також заявляти клопотання про видачу їм належно засвідчених копій судових рішень (постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 53 ГПК України, відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов'язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він відновленню.

Таким чином, для відновлення процесуального строку суд має встановити наявність об'єктивно непереборних обставин, які перешкодили вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв'язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Подане скаржником клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції мотивоване лише посиланням на те, що оскаржувану ухвалу було отримано позивачем лише 16.01.2017 року, що в свою чергу спростовується роздруківкою з сайту «Укрпошта», в якій вказано, що конверт з оскаржуваною ухвалою вручено за довіреністю 12.01.2017 року, а не 16.01.2017 року, як вказує позивач у своєму клопотання про поновлення строку.

Відтак, в даному випадку не вбачається обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом встановленого законодавством процесуального строку. Тобто, можливість своєчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Крім цього, колегії суддів за інформацією, яка міститься в комп'ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», стало відомо, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.12.2016 року було внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень 12.12.2016 року, тобто, з 12.12.2016 року був виготовлений та підписаний текст оскаржуваної ухвали і позивач мав можливість ознайомитись з повним текстом даної ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень або подати відповідне клопотання до суду першої інстанції, щоб вчасно звернутись з апеляційною скаргою.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач не скористався своїм правом згідно з частиною другою статті 22 ГПК України, а саме, заявляти клопотання про видачу йому належно засвідчених копій судових рішень, а лише 29.12.2016 року заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, в той час коли оскаржувана ухвала вже знаходилась у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За таких обставин колегія суддів вважає, що скаржником не надано переконливих доказів щодо наявності поважних причин пропуску строку встановленого для подання апеляційної скарги, а тому згідно з приписами ст. 53 ГПК України в поновленні пропущеного процесуального строку слід відмовити.

Відповідно до п. 4 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 93, п. 4 ч. 1, ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Кий Авіа" у задоволенні клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кий Авіа" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.12.2016 року у справі № 910/12563/15 повернути скаржнику без розгляду.

3. Матеріали справи № 910/12563/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич