КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. Справа№ 910/18410/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача : Савчук М.Ю. -представник; Бугаєв М.А. -представник; Денисенко С.М. - представник; Коновалова А.П.- представник;

Від відповідача: Максименко А.П.- представник; Костюк Т.В. - представник.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Новус Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2015

у справі № 910/18410/15 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Новус Україна"

до Антимонопольного комітету України

про визнання частково недійсним рішення від 29.04.2015 №182-р.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" до Антимонопольного комітету України про визнання рішення від 29.04.2015 №182-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі №242-26.13/150-12 недійсним в частинах, які стосуються Товариства.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- відповідач невірно визначив товарні та територіальні (географічні) межі досліджуваного ринку;

- позивач не надає послуг з організації торгівлі, а здійснює винятково роздрібну торгівлю продовольчими товарами та товарами повсякденного вжитку, тобто здійснює господарську діяльність, яка пов'язана лише з пошуком постачальників, закупівлею у них товарів, підготовкою товару до продажу та продаж товару кінцевому споживачу;

- Товариство не використовувало жодних механізмів координації своєї поведінки на ринку з торговельними мережами;

- АМК не довів факт вчинення Товариством узгоджених дій шляхом обміну інформацією через товариство з обмеженою відповідальністю "АСНільсен Юкрейн" (далі - ТОВ "АСНільсен Юкрейн");

- Товариство не порушувало вимог антимонопольного законодавства, що виключає законні підстави застосовувати до позивача визначену АМК відповідальність згідно з рішенням № 182-р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 по справі №910/18410/15 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Новус Україна" до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним рішення від 29.04.2015 №182-р. відмовлено.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю „Новус Україна" звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 06.10.2015 у справі № 910/18410/15 та прийняти нове рішення, яким визнати частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 року №182-р „Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 242-26.13/150-12, а саме визнати недійсними:

- пункт 1 рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 року №182-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 242-26.13/150-12 в частині визнання вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" порушення, передбаченого частиною першою статті 6 та пунктом першим статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій на ринку послуг з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчим асортиментом міста Києва;

- пункт 2 рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 року №182-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 242-26.13/150-12 в частині визнання вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" порушення, передбаченого частиною третьою статті 6 та пунктом першим статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення схожих дій на ринку послуг з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчим асортиментом міста Києва;

- пункт 15, 32 рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 року №182-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 242-26.13/150-12 про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю "Новус Україна";

- пункт 37, 38 рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 року №182-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 242-26.13/150-12 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" припинити порушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" у справі № 910/18410/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів: Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 у зв'язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці та судді Михальської Ю.Б. на курсах підвищення кваліфікації, було здійснено заміну суддів на суддю Гончарова С.А. та суддю Шапталу Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 910/18410/15, у судовому засіданні за участю представників сторін на 15.12.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 у зв'язку з виходом суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б., для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів: Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" була прийнята до провадження.

15.12.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечував проти доводів апеляційної скарги, відповідач просив залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

15.12.2015 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 задоволено клопотання про витребування доказів та відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" на 26.01.2016.

25.01.2016 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли письмові пояснення, які колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

26.01.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи, яке колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

26.01.2016 в судовому засіданні представники позивача підтримали клопотання про призначення судової економічної експертизи вказуючи, що перевірка обґрунтованості результатів досліджень та висновків потребує спеціальних знань. Представник відповідача заперечив проти проведення судової економічної експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 року по справі №910/18410/15 у зв'язку з призначенням судової експертизи було зупинено апеляційне провадження у справі № 910/18410/15 до отримання висновку експерта.

Листом за № 1802-16 від 24.02.2016 Київський науково-дослідний інститут судових експертиз повідомив суд про неможливість виконання призначеної судово-економічної експертизи по справі № 910/18410/15, оскільки питання ухвали по справі не відносяться до завдань судово-економічної експертизи, а їх вирішення потребує спеціальних знань в області маркетингу та торгівлі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 поновлено провадження у справі № 910/18410/15, розгляд справи призначено на 12.04.2016.

12.04.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшла заява про долучення 16 дисків та реєстрів; від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи, заява про долучення постанови №910/17808/15 від 31.03.2016 та заява про долучення постанов №910/18756/15 від 24.03.2016 та №910/18506/15 від 27.01.2016, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

12.04.2016 в судовому засіданні представники позивача підтримали клопотання про призначення судової економічної експертизи. Представники відповідача заперечували проти проведення судової економічної експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2016 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" відкладено на 10.05.2016.

20.04.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшла заява про долучення 7 дисків та реєстрів, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

26.04.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшла заява про долучення 20 дисків та реєстрів, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

04.05.2016 через відділ документального забезпечення суду від Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності надійшло повідомлення щодо фахівців, яке колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

10.05.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли заперечення на клопотання про призначення судово-економічної експертизи, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

10.05.2016 в судовому засіданні представники позивача підтримали клопотання про призначення судової економічної експертизи вказуючи, що перевірка обґрунтованості результатів досліджень та висновків потребує спеціальних знань. Представники відповідача заперечили проти проведення судової економічної експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 провадження у справі № 910/18410/15 зупинено у зв'язку з призначенням у справі судової експертизи, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

31.05.2016 через відділ документального забезпечення суду надійшло клопотання судового експерта Науково-дослідного центра судової експертизи з питань інтелектуальної власності М.О. Сьоміної про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

15.07.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли додатки на виконання вимог експерта, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2016 поновлено провадження у справі №910/18410/15, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Новус Україна" призначено на 06.10.2016.

06.10.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному на 06.10.2016, представники сторін надали свої пояснення щодо клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. Представник відповідача в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2016 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Новус Україна" відкладено на 25.10.2016.

25.10.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли пояснення щодо проведення судової експертизи, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному на 25.10.2016, представники позивача підтримали питання про проведення судової експертизи, представники відповідача заперечували проти проведення судової експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 провадження у справі № 910/18410/15 було зупинено та повернуто матеріали справи до Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності для проведення судової експертизи.

23.01.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності надійшли матеріали справи №910/18410/15 з висновком експерта за результатами проведення судової експертизи за №169/16 від 03.01.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 поновлено провадження у справі №910/18410/15, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Новус Україна" призначено на 09.02.2017.

09.02.2017 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли пояснення, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному на 09.02.2017, представник відповідача в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 09.02.2017 відкладено розгляд апеляційної скарги на 02.03.2017.

02.03.2017 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли письмові пояснення.

Представники позивача в судовому засіданні 02.03.2017 надали пояснення по справі, підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні, призначеному на 02.03.2017, представники відповідача надали пояснення по справі, та просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2015 Антимонопольним комітетом України за результатами розгляду справи № 242-26.13/150-12 було прийнято рішення № 182-р, яким:

- визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" (далі-Товариство), Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" (далі - ТОВ "Фоззі-Фуд"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Фора" (далі - ТОВ "Фора"), Приватне акціонерне товариство "Фуршет" (далі - ПАТ "Фуршет"), Дочірнє підприємство "Траверс Маркет" (далі - ДП "Траверс Маркет"), Дочірнє підприємство "Фуд-Центр" (далі - ДП "Фуд-Центр"), Дочірнє підприємство "Фуршет Центр" (далі - ДП "Фуршет Центр"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" (далі - ТОВ "Фудмаркет"), Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" (далі- ТОВ "АТБ-маркет"), Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО" (далі - ТОВ "ЕКО"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвентіс" (далі - ТОВ "Адвентіс"), Підприємство з іноземними інвестиціями "БІЛЛА-Україна" (далі - ПІІ "БІЛЛА-Україна"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Край-2" (далі - ТОВ "Край-2"), Приватне акціонерне товариство "Ікс 5 Рітейл Груп Україна" (далі-ПрАТ "Ікс 5 Рітейл Груп Україна"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Спар-Центр" (далі - ТОВ "Спар-Центр"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Мепромаг" (далі - ТОВ "Мепромаг"), Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТРО Кеш енд Кері Україна" (далі - ТОВ "МЕТРО Кеш енд Кері Україна"), здійснивши разом з ТОВ "АСНільсен Юкрейн" обмін інформацією та даними щодо істотних умов здійснення господарської діяльності з таким рівнем деталізації, агрегації та актуалізації, що сприяло координації конкурентної поведінки на ринку послуг з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчим асортиментом міста Києва, що призводить до обмеження конкуренції, вчинили порушення, передбачене частиною першою статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону у вигляді антиконкурентних узгоджених дій на ринку послуг з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчим асортиментом міста Києва (пункт 1);

- визнано, що ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Фора", ПАТ "Фуршет", ДП "Траверс Маркет", ДП "Фуд-Центр", ДП "Фуршет Центр", ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет", ТОВ "Фудмаркет", ТОВ "АТБ-маркет", ТОВ "ЕКО", ТОВ "Адвентіс", ПІІ "БІЛЛА-Україна", ТОВ "Край-2", Товариство, ПАТ "Ікс 5 Рітейл Груп Україна", ТОВ "Спар-Центр", ТОВ "Мепромаг", ТОВ "МЕТРО Кеш енд Кері Україна", використавши схожі механізми взаємодії з постачальниками, які призводять до схожих змін цін на товари, які реалізуються торговельними мережами кінцевим споживачам, що призводять до обмеження конкуренції, при тому, що аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій, вчинили порушення, передбачене частиною третьою статті 6 та пунктом першим статті 50 Закону, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення схожих дій на ринку послуг з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчим асортиментом міста Києва (пункт 2);

- за наведене у пункті 1 порушення на Товариство накладено штраф у сумі 4 500 000 грн. (пункт 15);

- за наведене у пункті 2 порушення на Товариство накладено штраф у сумі 4 500 000 грн. (пункт 32);

- зобов'язано ТОВ "АСНільсен Юкрейн", ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Фора", ПАТ "Фуршет", ДП "Траверс Маркет", ДП "Фуд-Центр", ДП "Фуршет Центр", ТОВ "Фудмаркет", Товариство, ТОВ "ЕКО", ТОВ "Адвентіс", ПІІ "БІЛЛА-Україна", ТОВ "Край-2", Товариство, ТОВ "Спар-Центр", ТОВ "Мепромаг" і ТОВ "МЕТРО Кеш енд Кері Україна" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції протягом двох місяців з дня отримання рішення шляхом приведення своєї діяльності із отримання та розповсюдження інформації до вимог законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 37);

- зобов'язано ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Фора", ПАТ "Фуршет", ДП "Траверс Маркет", ДП "Фуд-Центр", ДП "Фуршет Центр", ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет", ТОВ "Фудмаркет", ТОВ "АТБ-маркет", ТОВ "ЕКО", ТОВ "Адвентіс", ПІІ "БІЛЛА-Україна", ТОВ "Край-2", Товариство, ПАТ "Ікс 5 Рітейл Груп Україна", ТОВ "Спар-Центр", ТОВ "Мепромаг" і ТОВ "МЕТРО Кеш енд Кері Україна" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції протягом двох місяців з дня отримання рішення шляхом приведення своєї діяльності, в тому числі договірних відносин з постачальниками та/або виробниками товарів, та підходів до ціноутворення для своїх споживачів у відповідність до законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 38).

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Виходячи із змісту даного положення вбачається, що обов'язковими ознаками складу такого правопорушення як антиконкурентні узгоджені дії є:

- факт вчинення узгоджених дій;

- наслідки у вигляді негативного впливу чи можливого впливу на економічну конкуренцію (у вигляді недопущення, усунення чи обмеження конкуренції) ;

- причинно-наслідковий зв'язок між вчиненими діями та негативними наслідками.

Тобто відсутність хоча б одного елементу є доказом відсутності в діях відповідних осіб ознак антиконкурентних узгоджених дій.

Узгоджені дії - це дії, про вчинення яких особи домовилися на майбутнє. Таким чином, узгодженні дії існують лише коли підприємці усунули всі невизначеності між собою щодо майбутньої поведінки, та усунули значну частину ризику, який зазвичай є природним для будь-якої незалежної зміни поведінки на одному чи декількох ринках.

Єдиним наміром ТОВ „Новус Україна" щодо співпраці з ТОВ "АСНільсен Юкрейн" є отримання актуальної оцінки ринку, оцінки своєї діяльності на цьому ринку з метою впровадження більш ефективної конкурентної політики, а не усунення конкуренції на ринку. В той же час, відповідно до рішення Суду Правосуддя ЄС узгоджені дії між підприємцями існують тільки тоді, коли певна поведінка може бути пояснена спільним наміром з боку таких підприємців.

Звіти ТОВ "АСНільсен Юкрейн" містять узагальнену інформацію, яка не дозволяє торговельним мережам узгодити свою торговельну та цінову політики та не дозволяє визначити індивідуальні дані по окремим мережам

Звіти, які надавалися ТОВ "АСНільсен Юкрейн", зокрема, ТОВ „Новус Україна" містять лише оброблену консолідовану інформацію щодо діяльності торгівельних мереж та не містять жодних індивідуалізованих даних.

На ринку здійснюють діяльність більше, ніж 20 торговельних мереж, що доводить, що ринок є висококонкурентним. При цьому, жодна з мереж не займає домінуючого становища на ринку, та частки більшості торговельних мереж є в межах до 10 %.

З огляду на велику кількість торговельних мереж, що працюють на ринку, а також з урахуванням того, що інформація надається консолідовано, обчислити поведінку того чи іншого конкурента, у тому числі з метою визначення його стратегії, не є можливим. Іншими словами, мережі не мають можливості шляхом відрахування своїх власних показників з'ясувати відповідні показники будь-якої іншої конкуруючої мережі.

Окрім того, відповідні звіти надають тільки середнє значення параметрів за певний період: "Розрахунковий показник "середній чек" звіту ТВR дозволяє торговельній мережі оцінити ефективність в каналі збуту, порівнюючи цей показник в цілому по своїй мережі з середньозваженими показниками по каналу збуту в цілому" (стор. 35 витягу з оскаржуваного рішення).

Таким чином, крім того, що не можливо з'ясувати індивідуалізовані дані щодо конкурентів, також немає можливості з'ясувати, наприклад, максимальні та мінімальні межі зазначених параметрів.

З огляду на значну кількість учасників на ринку, які мають різні підходи щодо формування своєї стратегії, середнє значення не дає достатньо інформації для визначення реальних параметрів, у тому числі, ціни на продукцію (середнє значення вираховується математично без врахування особливостей), тому що максимальні та мінімальні показники відповідних торговельних мереж можуть істотно відрізнятись один від одного.

Консолідовану інформацію щодо обсягів продажу (включаючи кількісні та вартісні показники), загальну площу, основних гравців тощо торговельні мережі також мають можливість отримати з інших джерел, у тому числі, з Державного комітету статистики України.

Щоб досягти координації поведінки на ринку, є необхідним, щоб два чи більше конкуренти мали можливість, по перше, визначити взаємовигідну стратегію поведінки, по друге вчасно визначити відхилення від цієї стратегії, а також вчасно застосувати тиск з метою попередження відхилення від погодженої стратегії.

На думку Позивача, жодна з зазначених можливостей не є доступною для ТОВ „Новус Україна" внаслідок співпраці з ТОВ "АСНільсен Юкрейн".

АМК України в оскаржуваному рішенні зазначає про начебто наявність неформальних домовленостей між торговельними мережами, посилаючись на відвідування, зокрема, представниками мереж спільних заходів, семінарів за участю ТОВ "АСНільсен Юкрейн".

Висновки АМК України щодо наявності між ТОВ "АСНільсен Юкрейн" та ТОВ „Новус Україна" неформальних домовленостей є необґрунтованими: оскільки відвідування учасниками ринку конференцій та семінарів саме по собі не може свідчити про узгодження дій на ринку.

АМК України в оскаржуваному рішенні не наводить будь-яких інших доказів на підтвердження існування таких домовленостей щодо узгодження дій між ТОВ „Новус Україна" та іншими мережами чи ТОВ "АСНільсен Юкрейн" які призвели або могли - призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Згідно із пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" господарським судам необхідно з'ясовувати та відображати в судових рішеннях, в чому конкретно полягають відповідні наслідки, що могли б настати в результаті дій суб'єктів господарювання, які мають ознаки антиконкурентних узгоджених дій".

Оскаржуване рішення взагалі не містить жодного аналізу щодо негативного впливу на конкуренцію за виключенням того, що дії торговельних мереж, на думку АМК України, начебто дозволили встановлювати економічно необгрунтований рівень цін на споживчі товари. Разом з тим, АМК України навіть у цьому випадку не доводить причинно- наслідкового зв'язку між діями Позивача та існуючим рівнем цін та належним чином не досліджує інші фактори, що могли вплинути на рівень цін.

На конкурентному ринку існує тенденція до одноманітності цін, зокрема, на повністю конкурентному ринку усі ціни на один товар завжди майже однакові (із застереженням на транспортні та подібні витрати) та, відповідно, коефіцієнт кореляції буде близький до 1. Як наслідок, висока позитивна кореляція не є доказом змови на конкурентному ринку.

Для використання зазначеного коефіцієнту на користь доведення антиконкурентних узгоджених дій АМК України мав би на прикладі з іншими учасниками ринку міста Києва або в інших географічних межах показати, що коефіцієнт кореляції цін/обсягів загальних продажів по відношенню до попереднього місяця відповідних (добросовісних) продавців ринку суттєво відрізняється від досліджуваного. Коефіцієнт кореляції також буде високим і при підрахунку цін/обсягів загальних продажів на будь-якому іншому висококонкурентному ринку.

Проте, АМК України не було проведено відповідного аналізу, а, відповідно, і як наслідок не доведено, що вказане в оскаржуваному рішенні значення коефіцієнту кореляції є підтвердженням здійснення антиконкурентних узгоджених дій.

В рішенні Антимонопольного комітету України не наводиться співвідношення кількості спеціалізованих магазинів, лотків, ринків, до кількості гіпермаркетів, супермаркетів та мінімаркетів на досліджуваному ринку, не міститься загальної аналітики ринку.

Чинне законодавство України не дає визначення "сучасної торгівлі" та не дає підстав для виділення в окремий напрямок ринку торговельних мереж таких магазинів, як супермаркети, гіпермаркети та мінімаркети. Висновок Антимонопольного комітету України про те, що "наведені типи магазинів самообслуговування досить часто бувають подібні один до одного" не повинен братись до уваги при визначенні товарних меж ринку, оскільки він обґрунтовується лише звітом Центру комплексних досліджень з питань антимонопольної політики Антимонопольного комітету України від 20.12.2010 р., Крім цього слід зазначити, що вищевказаний звіт проведений в грудні 2010 року, а отже не охоплює період дослідження 2011 - 2012 років.

Відповідно до Методики визначення монопольного становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України № 49-р від 05.04.2002 (далі - методика визначення монопольного становища) ринок товару - це сфера обороту взаємозамінних товарів, на який протягом певного часу і в межах певної території є попит і пропозиція.

Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не взято до уваги, що аналіз таких магазинів, як універсами, гастрономи, продтовари, а також ринків, стихійних ринків, лотків, кіосків тощо відповідачем не здійснювався.

Відповідно до п. 9.1 Методики визначення монопольного становища, потенційними конкурентами вважаються такі суб'єкти господарювання: 1) які мають матеріально-технічну базу, кадри, технології тощо, але з різних причин не реалізують ці можливості; 2) які виготовляють товари (товарні групи), що складають товарні межі ринку, але не реалізують їх на відповідному ринку; 3) нові суб'єкти господарювання, які можуть вступити на ринок.

Антимонопольним комітетом України не було доведено, що послуги з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчого асортименту можуть надавати лише торговельні мережі, тому непроведення при розгляді справи дослідження послуг з організації роздрібної торгівлі, які надаються іншими суб'єктами роздрібної торгівлі, спричиняє неповноту аналізу ситуації, а отже й недостовірність висновків Антимонопольного комітету України.

Провадження діяльності з роздрібної торгівлі регулюється Порядком провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833, Правилами торгівлі продовольчими товарами, затвердженими Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 11.07.2003, Правилами торгівлі непродовольчими товарами, затвердженими Наказом Міністерства економіки України від 19.05.2007 р. № 104, Законом України "Про захист прав споживачів", Господарським та Цивільними кодексами України, іншими підзаконними нормативно-правовими актами України.

Так, Порядком провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів визначено, що цей Порядок та Правила визначають правила провадження діяльності для всіх суб'єктів оптової та роздрібної торгівлі, закладів ресторанного господарства, визначають основні вимоги до торговельної мережі незалежно від організаційно-правової форми і форми власності, фізичних осіб підприємців та іноземних юридичних осіб, що провадять підприємницьку діяльність на території України. Правила торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами також поширюються на всіх суб'єктів господарської діяльності незалежно від форм власності, які здійснюють на території України роздрібний продаж товарів.

Правилами торгівлі продовольчими товарами визначено, що роздрібний продаж продовольчих товарів здійснюється через спеціалізовані підприємства, у тому числі фірмові, підприємства з універсальним асортиментом продовольчих товарів, магазини "Товари повсякденного попиту" системи споживчої кооперації, відділи підприємств з універсальним асортиментом непродовольчих товарів, стаціонарну дрібно-роздрібну торговельну мережу (палатки, кіоски, торговельні автомати), пересувну торговельну мережу (автомагазини, автопричепи, візки, лотки, бочки, цистерни тощо), склади-магазини, заклади (підприємства) громадського харчування. При цьому, суб'єкт господарської діяльності зобов'язаний забезпечити стан торговельних приміщень для роздрібного продажу продовольчих товарів відповідно до вимог санітарно-гігієнічних, технологічних, протипожежних норм і правил щодо приймання, зберігання та реалізації харчових продуктів і продовольчої сировини, належного зберігання матеріальних цінностей, створення умов для використання реєстраторів розрахункових операцій, із забезпеченням торговельно-технологічного обладнання, холодильного обладнання, засобів вимірювальної техніки, а також дотримуватися вимог, які ставляться до окремих груп товарів.

Виходячи з кількості та різноманітності типів магазинів, які провадять діяльність з роздрібної торгівлі на території м. Києва, та з огляду на те, що до всіх закладів торгівлі нормативно визначені однакові вимоги провадження їх діяльності, Антимонопольний комітет України безпідставно виокремлює магазини позивача, визначає їх схожі риси та характерні ознаки, при цьому не здійснюючи дослідження стосовно характерних рис, які притаманні іншим підприємствам, що здійснюють роздрібну торгівлю у м. Києві, які також здійснюють реалізацію товарів кінцевому споживачу. Також необхідно зазначити, що з огляду на кількість ринків, на яких здійснюється продаж продовольчих товарів, та кількості торгових місць, які ці ринки забезпечують, не можна не брати до уваги їх діяльність при визначенні товарного ринку та товарних меж ринку м. Києва.

Відповідно до Правил торгівлі на ринках, затверджених Наказом Мінекономіки та з питань європейської інтеграції України, МВС України, ДПА України, Держкомстандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 р. № 57/188/84/105, ринок - це суб'єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення для продавців та покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій.

Торгівлю на ринках можуть здійснювати фізичні особи, суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від форм власності. За товарною спеціалізацією ринки можуть бути продовольчі, непродовольчі, змішані, інші.

Відповідно до Правил торгівлі на ринках продаж продовольчих товарів на ринках здійснюється з додержанням Ветеринарно-санітарних правил для ринків, Правил продажу продовольчих товарів, Правил роботи дрібно-роздрібної торговельної мережі, інших нормативно-правових актів, які регулюють торговельну діяльність та захист прав споживачів.

Таким чином, завдяки великій кількості торгових місць, поділу за спеціалізацію, ринки забезпечують споживачу вибір з широкого кола товарів, як продовольчих, так і непродовольчих, що сконцентровані в одному місці, а у своїй діяльності ринки керуються в тому числі тими ж нормативно-правовими актами, що і магазини.

Встановлено, що Антимонопольний комітет України проводив аналіз лише 20 торговельних мереж, зазначаючи, що саме торговельні мережі є специфічним каналом роздрібної торгівлі. При цьому Антимонопольний комітет України надає наступне визначення поняття торговельних мереж - сукупність (закладів) роздрібної торгівлі, розміщених на визначеній території (місто, селище тощо).

Згідно із абзацом 1 пункту 8.3. Постанови Пленуму "ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб'єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій). Антиконкурентно узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України. При цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб'єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку".

АМК України не дослідив належним чином ситуацію на ринку та, зокрема, інші фактори, які могли впливати на поведінку ТОВ "Новус Україна" та інших торговельних мереж, в той час як існує ряд об'єктивних чинників, що зумовлює існуючі особливості співпраці з постачальниками:

Існуючі механізми співпраці з постачальниками на ринку пояснюються, зокрема, конкуренцією між постачальниками, яка існує за торговельні мережі

Окрім конкуренції за кінцевого покупця між торговельними мережами, на ринку існує значна конкуренція між постачальниками за самі торговельні мережі.

Торговельні мережі є одним із найбільш вигідних для постачальника каналів збуту продукції з урахуванням наступних обставин: (І) значні обсяги товарів, які можуть реалізовуватись через торгові мережі, (ІІ) мінімальна кількість учасників в ланці від виробника до кінцевого споживача та (ІІІ) можливість пропонувати свою продукцію безпосередньо цільовій групі споживачів.

Відповідно, постачальники зацікавлені у співпраці якомога з більшою кількістю торговельних мереж. При цьому торговельні мережі не можуть вмістити увесь можливий асортимент товарів на своїх полицях та вимушені обирати серед постачальників. В свою чергу, постачальники, прагнучи співпраці з мережами,

Тобто, застосування певних механізмів, які, на думку АМК України, мережі нав'язують постачальникам, пояснюється значною конкуренцією постачальників за мережі та охоче ними приймаються, або навіть пропонуються самими постачальниками.

Маркетингові послуги, як правило, не замовляються та не здаються постачальникам товарів без визначеного бренду, зокрема постачальникам продукції, визначеної лише родовими характеристиками, та продукції, реалізація якої, на думку постачальника, не потребує маркетингової підтримки з боку ТОВ „Новус Україна".

Більше того, політикою роботи з постачальниками ТОВ „Новус Україна" передбачено 2 різних договори - договір поставки та договір надання маркетингових послуг, щоб юстачальники мали можливість укладати їх окремо один від одного. Зазначене не аперечується АМК України, який зазначає, що відносини з постачальниками можуть бути відображені "як в одному договорі (договорі поставки), так і в декількох договорах (договорі постачання, договорах про надання послуг)" (с. 66 витягу з Оскаржуваного рішення). При цьому, за відсутності такої потреби у постачальників, вони мають право на власний розсуд укладати лише договір поставки чи також договір надання маркетингових послуг.

Закономірним є те, що низка положень таких договорів може бути схожою у різних учасників ринку, адже схожими є предмет та мета договору, діяльність його сторін, наслідки невиконання та ін. Схожість умов договорів можна спостерігати у будь-якій іншій галузі, пов'язаній із придбанням товарів та наданням послуг.

Недопустимість притягнення суб'єктів господарювання до відповідальності у випадку, якщо існують об'єктивні чинники, які зумовлюють їх схожу поведінку на ринку, підтверджується також судовою практикою.

Разом з тим, АМК України в оскаржуваному рішенні не доводить належними доказами отримання необґрунтованого доходу мережами саме в розмірі 28%, не надає жодних розрахунків на підтвердження висновку про начебто закладання того чи іншого відсотка в структурі ціни товару постачальниками на певні послуги, що надаються мережами, не пояснює та не надає розрахунків, на підставі яких АМК України дійшов до висновку про начебто отримання необгрунтованого доходу мережами в розмірі 28% для кожної окремої мережі, не доводить прямий причинно-наслідковий зв'язок між діями торговельних мереж та станом конкуренції на ринку. Іншими словами, АМК України не доводить, що за відсутності, наприклад, умови в договорі з постачальниками про відстрочку оплати товарів, ціна на товари була б меншою для кінцевого споживача (а не мало б наслідком збільшення доходу постачальника).

АМК України дійшов до висновку про вчинення ТОВ „Новус Україна" Другого порушення за неправильно визначених товарних та географічних меж ринку

В оскаржуваному рішенні АМК України визначив:

(1) товарні межі ринку у вигляді послуг з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчого асортименту;

( 2) територіальні (географічні) межі ринку - межами міста Києва.

З матеріалів справи вбачається, що АМК України притягнув торговельні мережі до відповідальності за Друге порушення саме з огляду на існуючі механізми співпраці з постачальниками.

Разом з тим, при визначенні товарних меж ринку не приймає до уваги різницю між двома окремими групами відносин/ринками:

-торгівельні мережі - кінцевий споживач (роздрібна торгівля);

-постачальник - торгівельні мережі (оптова торгівля).

При цьому, Відповідні групи правовідносин відрізняються за суб'єктним складом, типом відносин, сферою обороту товару та територією в межах якої задовольняється попит на товар.

При визначенні територіальних меж ринку АМК України не обґрунтовує, яким чином при визначенні територіальних меж ринку ним було взято до уваги територіальні особливості співпраці мереж з постачальниками.

Крім того, взаємодія постачальників з ТОВ "Новус Україна" (закупівля товарів) здійснюється централізовано переважно на національному рівні, а не в межах міста Києва, що вимагало б аналізу співпраці з постачальниками в географічних межах всієї України, а не лише Києва. Сучасна торгівля вимагає від постачальника покриття якнайбільшої території, питання асортименту товарів, маркетингу, інвестицій також вирішуються комплексно на національному або навіть міжнародному рівні.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи за № 169/16 від 03.01.2017, експертом за наявними в матеріалах справи доказами, було підтверджено, що розрахунки в Рішенні АМК №182-р від 29.04.2015 є теоретичними, побудовані на припущеннях щодо формування ціни товару та не підтверджені відповідними первинними та розрахунковими документами. Висновки Антимонопольного комітету України ґрунтуються на неузгодженостях та ймовірних припущеннях, а саме:

- структура ціни товару, схематично зображена на рисунку 35 Рішення АМК №182-о від 29.04.2015 документально не обгрунтована та не підтверджена будь-якими розрахунками-розшифровками щодо частки усіх компонентів що формують кінцеву ціну на товар;

- на рисунку 35 Рішення АМК 182-р ціна товару розрахована в середньому по багатьом торговельним мережам, тобто розрахунки не стосуються конкретно ТОВ „Новус Україна";

- в Рішенні АМК №182-р від 29.04.2015 не доведено, що саме встановлення схожого застосування торговельними мережами у договірних відносинах з постачальниками умов щодо відстрочки платежу за поставлений товар, та встановлення плати за додаткові послуги, пов'язані з просуванням товарів, мало вплив, а тим більше стало єдиною і достатньою причиною, що вплинула на ціну товару;

- в Рішенні АМК №182-р від 29.04.2015 не проведено співставлення цін, по яким постачальники ТОВ "Новус Україна" поставляють продукцію на інші торговельні підприємства, що не є відповідачами у справі (ФОП, магазини та ін.), а тому не доведено що ціни є завищеними;

- в Рішенні АМК №182-р від 29.04.2015р. допускається ймовірність, що різні товари різної категорії (молочна продукція, м'ясна продукція, безалкогольні напої тощо), від різних виробників (вітчизняних та іноземних) з різним строком придатності можливо продавати за однаковими умовами оплати та поставки;

- в Рішенні АМК №182-р від 29.04.2015 не виконано обов'язкове доведення, що структура ціни не є абстрактною, а компоненти наведені на рис.З5 дійсно закладені в ціну товару в такому розмірі.

Крім того слід зауважити, що судовим експертом КНДІСЕ враховано, що згідно з методикою судової експертизи "Методи, способи та прийоми, які використовуються при проведенні судово-економічних експертиз", Міністерства юстиції України (рішення про державну реєстрацію від 03.03.2010, реєстраційний код 11.0.08): "Об'єктом дослідження економічної експертизи виступають документи бухгалтерського, податкового обліку і звітності; документи про економічну діяльність підприємств і організацій".

Відповідно до п.1.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998: "Проведення ревізійних дій (визначення експертами- економістами будь-яких економічних показників без попереднього проведення документальних перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктом контролю) не належить до завдань економічної експертизи.."

Пунктом 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 визначено, що: "Експерту забороняється: ...вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з'ясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами..."

Таким чином, проведення експертами дій оціночного характеру, а також вирішення питань щодо існування об'єктивних причин, якими можна пояснити використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" та іншими торговельними мережами схожих механізмів взаємодії з постачальниками, зазначених в Рішенні Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 №182-р, не можуть бути проведені, оскільки не відносяться до їх компетенції.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною першою статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК, а саме:

неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи;

недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене та практику Верховного суду України та ВГСУ викладену в ухвалах та постановах, Ухвала від 07.09.2016 910/18506/15 (3-1092г16), Постанова від 24.05.2016 №910/18506/15, Постанова 910/18704/15 від 08.11.2016, Постанова ВГСУ 910/17808/15 від 27.09.2016, Постанова ВГСУ від 12.05.2016 910/18756/15, Постанова від 19.01.2017 №910/17733/15, Постанова ВГСУ від 26.06.2012 у справі № 5004/2447/11, від 07.06.2011 у справі №05/318-10 ВГСУ, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку відмовляючи в задоволенні позову, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо необґрунтованого доходу, який отримує Позивач при взаємодії з постачальниками.

Місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, вищенаведених вимог чинного законодавства не дотримався та допустив порушення норм матеріального права та процесуального права, що, в свою чергу, позбавило права відповідача на захист своїх прав та законних інтересів, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що господарським судом повно досліджувалися матеріали справи.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з п. 10 ч. 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України у постанові має бути зазначено новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи викладене, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 у справі № 910/18410/15 підлягає скасуванню, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" підлягає задоволенню, позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Новус Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 у справі № 910/18410/15 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 у справі № 910/18410/15 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсними пункти 1, 2, 15, 32, 37, 38 рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 № 182-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 242-26.13/150-12 в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна".

Стягнути з Антимонопольного комітету України (03680, вул.. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" (04112, вул. Дегтярівська, 52, м. Київ, ) судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 1 218,00 грн. Видати наказ.

Стягнути з Антимонопольного комітету України (03680, вул.. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" (04112, вул. Дегтярівська, 52, м. Київ, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 8 038,80 грн. Видати наказ.

Видачу виконавчого документа доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/18410/15 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко