ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

23 лютого 2017 р. Справа № 902/1093/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі ОСОБА_1 (проспект Перемоги, 41, м. Київ, 03057)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Інвест» (вул. Соборна, 95, м. Вінниця, 21050)

про зобов'язання до вчинення дій

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.,

представників сторін:

позивача : ОСОБА_2 за довіреністю №753/03 від 28.12.2016р.;

відповідача : не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі ОСОБА_1 звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом в якому просить зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайд Інвест» повернути Публічному акціонерному товариству «Брокбізнесбанк» у задовільному (робочому та придатному для використання за призначенням) стані майно передане на відповідальне зберігання згідно Договору зберігання № 11 від 23.03.2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайд Інвест», а саме майно у кількості 584 одиниці, зазначене у пунктах 2-585 Акту приймання-передачі від 23.03.2016 року до Договору зберігання № 11 від 23.03.2016 року.

В обґрунтування фактичних підстав позову позивач посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання свого зобов'язання повернути отримане на зберігання майно, що є достатньою підставою вимагати виконання цього зобов'язання в натурі в судовому порядку на підставі ст.ст. 525, 629, 936, 943, 949 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 19.12.2016 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/1093/16 з призначенням до розгляду в судовому засіданні на 18.01.2017 року та зобов'язано сторін надати докази необхідні для вирішення спору.

Відповідач у відзиві б/н. від 16.01.2017 року заперечує проти позову зазначаючи, що спору про повернення прийнятого на зберігання майна не існувало та не існує на сьогоднішній день, а тому просить припинити провадження у справі.

При цьому останній посилається на наступне:

- за умовами договору зберігання № 11 від 23.03.2016 року строк зберігання майна становить до 10.06.2016 року. Однак, станом на 11.06.2016 року позивач не зявився на місце зберігання, та не отримав передане на зберігання майно;

- на вимогу позивача про повернення майна 28.10.2016 року відповідач в листі від 28.10.2016 року запропонував негайно вивезти передане на зберігання майно, або розглянути можливість викупу цього майна ТОВ «Прайд Інвест» за заниженою ціною та компенсувати йому всі понесені збитки». Разом з тим, 28.10.2016 року представники позивача не забрали майно.

Ухвалою суду від 18.01.2017 року, за клопотанням представників сторін, строк розгляду справи продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 23.02.2017 року.

22.02.2017 року до суду надійшло клопотання за підписом представника відповідача за довіреністю ОСОБА_3, в якому останній просить розглянути справу за відсутності представника відповідача. Також зазначає, що після минулого судового засіданні представники позивача не зявлялись, до керівництва не звертались, жодних листів або телефонних дзвінків не надходило.

23.02.2017 року до суду надійшли письмові пояснення № 1218 від 20.02.2017 року за підписом представника позивача за довіреністю ОСОБА_2 де останній наводить заперечення щодо доводів зазначених у відзиві відповідача. Зокрема зазначає, що пропозиція відповідача про викуп майна за заниженою ціною є неприйнятною, оскільки суперечить нормам законодавства. До того ж 07.10.2016 року на електронних торгах було проведено продаж активів Банку, в тому рахунку і спірне майно, однак відповідач не зареєструвався як учасник аукціону та не брав участь в ньому за ціною, яка була визначена у спосіб передбачений законодавством. Твердження відповідача про небажання отримання майна представниками позивача 28.10.2016 року не відповідають дійсності, про що свідчить акт від 28.10.2016 року. Заперечує позивач і доводи відповідача про відсутність предмету спору та наголошує, що доступ до приміщення, на якому наголошує відповідач, не є поверненням переданого на зберігання майна.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

23 березня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (позивач, за договором ОСОБА_4) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайд Інвест» (відповідач, за договором ОСОБА_5) укладено договір зберігання № 11 (надалі Договір). (а.с. 11-22)

Згідно п.1.1 Договору ОСОБА_4 передає, а ОСОБА_5 приймає на відповідальне зберігання майно (далі ОСОБА_5) згідно з Додатком 1 до цього Договору.

Строк зберігання ОСОБА_5 до 10 червня 2016 року (п. 1.2. Договору)

Право власності на ОСОБА_5 до ОСОБА_5 не переходить. (п. 1.3. Договору)

ОСОБА_5 не має права користування цим Майном. (п. 1.4. Договору)

Відповідно до п.п. 2.1.1-2.1.7 Договору Замовник: ОСОБА_6 на відповідальне зберігання без права користування цим Майном. Видає на підтвердження приймання майна такий документ: Акт приймання-передачі майна. Забезпечує повне збереження ОСОБА_6, а після закінчення зберігання повертає ОСОБА_4 те саме ОСОБА_4. Майно повинно бути повернене в тому самому стані, у якому воно було прийняте на зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей. Письмово протягом 3 (трьох) робочих днів повідомляє Поклажожавця про виявлені після одержання ОСОБА_4 його недоліки, пошкодження, які не могли бути виявлені зовнішнім оглядом у момент приймання майна. Турбується про ОСОБА_4, як про власне, ат вживає усіх заходів для його збереження від пошкодження, знищення, псування, іншого погіршення споживчих якостей. ОСОБА_7 ОСОБА_4 повністю або частково за першою вимогою останнього не пізніше 5 (пяти) робочих днів з дня одержання такої вимоги. ОСОБА_7 майно повністю після припинення Договору.

Відповідно до п.п. 2.2.1-2.2.5 Договору ОСОБА_4: ОСОБА_8 ОСОБА_5 за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Стрілецька (стара назва Червоноармійська), б. 1, протягом 2 (двох) робочих днів з моменту укладення Договору за Актом приймання-передачі майна. Одержує майно після припинення Договору у місці його здавання, якщо інше не встановлено Сторонами додатково. Письмово попереджає про відмову передати ОСОБА_5. Письмово попереджає ОСОБА_5 про наявні (приховані) шкідливі властивості ОСОБА_5. Письмово протягом 5 (пяти) робочих днів заявляє претензії до ОСОБА_5 уразі виявлення після одержання ОСОБА_5 нестач, пошкоджень, які не могли бути виявлені зовнішнім оглядом безпосередньо у момент одержання майна.

Сторони домовились про те, що ОСОБА_5 приймає ОСОБА_5 на відповідальне зберігання безоплатно. (п. 3.1. Договору)

Спори, що виникають під час дії цього Договору, Сторони вирішують шляхом переговорів. Якщо згоди не досягнуто (відображається протоколом переговорів, обміном листами тощо) або Сторона ухиляється від розгляду пропозицій, спір передається на розгляд господарського суду відповідно до законодавства України. (п. 5.1. Договору)

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, скріплення печатками і діє до повного його виконання Сторонами. (п. 7.4. Договору)

23.03.2016 року між Сторонами складено та підписано Акт приймання-передачі, відповідно до якого позивач передав відповідачу на відповідальне зберігання без права користування ОСОБА_5, перелічене в Додатку 1 до Договору. Майно у кількості 585 одиниць було передано на зберігання у задовільному (робочому та придатному для використання за призначенням) стані, про що було зазначено в Акті приймання-передачі. (а.с. 23-32)

Відповідно до доводів позивача, наведених в позові, 07.10.2016 року майно, передане на зберігання відповідачу, було продане на прилюдних торгах організованих Торговою біржею «Українська універсальна спеціалізована біржа». Переможцем торгів стало ТОВ «ФК «Муніципальні платіжні системи». Ціна продажу майна становить 427 721,32 грн. (а.с. 38-61)

18.10.2016 року позивач направив на адресу відповідача вимогу № 7619 від 18.10.2016 року, в якій вимагав повернути 28.10.2016 року об 11:00 год. за адресою: м. Вінниця, вул.. Стрілецька, 1, уповноваженим представникам АТ «Брокбізнесбанк» у належному стані все майно передане на зберігання ТОВ «Прайд Інвест» відповідно до Договору зберігання № 11 від 23.03.2016 року, про що скласти та підписати відповідний акт приймання-передачі майна. (а.с. 33-35)

Відповідач в листі від 28.10.2016 року за вихідним номером 28/10/16 повідомив позивача, що за умовами Договору, майно передане на зберігання до червня 2016 року. Однак до цього часу АТ «Брокбізнесбанк» вказане майно не вивезло, договір не пере заключило. Через вказані дії ТОВ «Прайд Інвест» позбавлене можливості використовувати власне нерухоме майно за призначенням, у звязку з чим понесло збитки в розмірі 250 000,00 грн. Повідомив, що майно в результаті демонтажу та перевезення зазнало вимушених пошкоджень. Як варіант вирішення ситуації запропонував негайно вивезти передане на зберігання майно, або розглянути можливість викупу цього майна за заниженою ціною та компенсувати йому всі понесені збитки. (а.с. 37)

Відповідно до Акту від 28.10.2016 року, складеному уповноваженими представниками позивача, прибувши 28.10.2016 року за адресою: м. Вінниця, вул. Стрілецька, 1, при здійснення спроби забрати майно передане на зберігання, посадові особи відповідача відмовилися повертати майно уповноваженим представникам позивача. Відмова від повернення майна пояснена тим, що майно з місця зберігання було вивезене та буде повернуто після сплати 250 000,00 грн. за його зберігання. (а.с. 36)

Саном на день прийняття господарським судом цього рішення, ТОВ «Прайд Інвест» свої зобов'язання за Договором зберігання №11 щодо повернення зі зберігання АТ «Брокбізнесбанк» майна не виконало.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 936 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 949 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Згідно зі ст. 953 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав своє зобов'язання за Договором №11 щодо повернення позивачу на його вимогу зі зберігання майна, чим порушив право позивача на одержання зі зберігання вказаного майна, тому позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати від відповідача виконання свого зобов'язання в натурі шляхом зобов'язання його повернути зі зберігання позивачу майно у кількості 584 одиниці, зазначене у пунктах 2-585 Акту приймання-передачі від 23.03.2016 року.

Пунктами 2.1.6., 2.1.7. Договору передбачено, що зберігач повертає ОСОБА_4 повністю або частково за першою вимогою останнього не пізніше 5 (пяти) робочих днів з дня одержання такої вимоги. ОСОБА_7 майно повністю після припинення Договору.

Як з'ясовано в судових засіданнях, станом на момент розгляду справи у справі акт приймання-передачі майна з відповідального зберігання сторонами не підписувався та в матеріалах справи відсутній.

Суд приймає до уваги Акт від 28.10.2016 року, складений уповноваженими представниками позивача, про відмову відповідачем повертати передане на зберігання майно.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи строк виконання зобов'язання щодо повернення майна зі зберігання, вимоги позивача про повернення майна з відповідального зберігання є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

За наведених обставин, доводи відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки, є безпідставними, необґрунтованими, спростовуються вищенаведеним та матеріалами справи, не відповідають нормам законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову з розподілом судових витрат за правилами ст. 49 ПК України.

Керуючись ст.ст.43, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайд Інвест» (вул. Соборна, 95, м. Вінниця, 21050, ) повернути Публічному акціонерному товариству «Брокбізнесбанк» (проспект Перемоги, 41, м. Київ, 03057, ) у задовільному (робочому та придатному для використання за призначенням) стані майно передане на відповідальне зберігання згідно Договору зберігання № 11 від 23.03.2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайд Інвест», а саме майно у кількості 584 одиниці, зазначене у пунктах 2-585 Акту приймання-передачі від 23.03.2016 року до Договору зберігання № 11 від 23.03.2016 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Інвест» (вул. Соборна, 95, м. Вінниця, 21050, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (проспект Перемоги, 41, м. Київ, 03057, ) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - витрат зі сплати судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити відповідачеві рекомендованим листом.

Повне рішення складено 28 лютого 2017 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Соборна, 95, м. Вінниця, 21050)