ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2017 р. Справа № 925/8/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

представник відповідача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представники позивача, третьої особи: не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до приватного підприємства "Санже-Черкаси",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "АСК "ІНГО Україна",

про стягнення 5 024 грн. 75 коп. шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до приватного підприємства "Санже-Черкаси" про стягнення на підставі ст. 993 ЦК України 5 024 грн. 75 коп. майнової шкоди, що складає суму виплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілій особі за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої 11.08.2014 працівником відповідача на належному останньому автомобілі.

Ухвалою судді від 04.01.2017 порушено провадження у справі № 925/8/17, призначено її розгляд в судовому засіданні 26 січня 2017 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.01.2017 задоволено клопотання ОСОБА_2 "Страхова компанія "Українська страхова група", відкладено розгляд справи на 11 год. 00 хв. 14 лютого 2017 року, доручено Господарському суду міста Києва забезпечити в приміщенні суду проведення в режимі відеоконференції цього судового засідання за участі представника позивача. Однак представник позивача не зявився до Господарському суду міста Києва для прийняття участі в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі № 925/8/17 на 11 год. 00 хв. 14.02.2017 та не повідомив Господарському суду Черкаської області причини нез'явлення його представника, клопотання, заяви не надсилав. Судове засідання 14.02.2017 було проведене за відсутності представника позивача.

Ухвалою від 14.02.2017 господарський суд задовольнив клопотання представника відповідача та залучив приватне акціонерне товариство "АСК "ІНГО Україна" до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, розгляд справи відклав на 14 год. 30 хв. 01 березня 2017 року, відхилив клопотання відповідача про заміну його іншим відповідачем - ОСОБА_2 "АСК "ІНГО Україна".

27.02.2017 відповідач подав суду відзив на позов, в якому повністю заперечив проти позовних вимог позивача та просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач приховав той факт, що автомобіль відповідача, який був учасником ДТП, був застрахований у ОСОБА_2 "АСК "ІНГО Україна" на підставі полісу № 746118 з обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також позивач не повідомив суд про те, що він звертався до ОСОБА_2 "АСК "ІНГО Україна" із регресною вимогою щодо відшкодування 5024,75 грн. і що за результатами розгляду регресної вимоги. ОСОБА_2 "АСК "ІНГО Україна" на підставі страхового акта № 120840 від 27.10.2014 року було зобов'язано перерахувати позивачу 2498,08 грн. в якості відшкодування. Згідно вказаного страхового акта № 120840 від 27.10.2014, складеного ОСОБА_2 "АСК "ІНГО Україна", розмір страхової суми за полісом № 746118 ПП "Санже-Черкаси" становить 150 000,00 грн. ОСОБА_2 "АСК "ІНГО Україна" у випадку настання ДТП з вини водія автомобіля ПП "Санже-Черкаси" зобов'язано відшкодувати шкоду в розмірі до 150 000,00 грн. Враховуючи те, що позивач пред'явив вимогу про стягнення лише 5024,75 грн. в якості відшкодування, і те, що ця сума повністю покривається страховою сумою, яку зобов'язано виплатити ОСОБА_2 "АСК "ІНГО Україна", то саме ОСОБА_2 "АСК "ІНГО Україна" повинна відшкодовувати завдану в даному випадку шкоду. Відповідач вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення 5024,75 грн. в якості відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, оскільки згідно Закону України "Про обов'язкове страхування" вартість ремонту повинна розраховуватись виключно з урахуванням зносу. Позивач в порушення ст. 33 ГПК України належним чином не довів обґрунтованості своїх позовних вимог, а відповідач в свою чергу надав належні та допустимі доводи та докази необґрунтованості його вимог. Відповідач вважає, що ОСОБА_2 "АСК "ІНГО Україна" вже відшкодувало позивачу завдану шкоду з урахуванням зносу, що повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а вимога про стягнення решти суми позивачем не доведена належними доказами, тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

28.02.2017 до суду електронною поштою від позивача надійшли: 1) Заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач зменшив розмір позовних вимог до суми 2 562 грн. 67 коп. у звязку з тим, що страховиком відповідача ОСОБА_2 "АСК "ІНГО Україна" вже частково виплачено страхове відшкодування у розмірі 2 498 грн. 08 коп. відповідно до платіжного доручення № 10921 від 28.11.2014; 2) письмові пояснення на обґрунтування позовних вимог, згідно яких позивач зазначає, що потерпіла від ДТП особа має право звернутися до її заподіювача навіть, якщо його цивільно - правова відповідальність застрахована. Виплативши страхове відшкодування за договором добровільного страхування до ОСОБА_2 "СК "УСГ" перейшло право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем. Оскільки законодавством передбачена пряма вказівка на те, що роботодавець (юридична особа) відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання службових обовязків, ОСОБА_2 "СК "УСГ" звернулось з позовом до ПП "Санже-Черкаси" з вимогою сплатити залишок несплаченої страховиком відповідача частини страхового відшкодування у розмірі 2 526, 67 грн.; 3) клопотання про відкладення розгляду справи та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

ОСОБА_2 позивача на зменшення розміру позовних вимог передбачене статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, тому заява позивача від 28.02.217 за вих. № КА-5537 про зменшення розміру позовних вимог підлягає прийняттю до розгляду у даній справі.

Позивач та третя особа не направили своїх представників у судове засідання 01.03.2017. Строк вирішення спору у даній справі закінчується 05.03.2017, позивач не подав суду клопотання про продовження строку вирішення спору у даній справі на підставі ст. 69 ГПУ України, представник відповідача заперечив проти продовження строку та такого клопотання не подав. Тому відсутні підстави для задоволення клопотання позивача та відкладення розгляду справи. Суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності представників позивача та третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача у судовому засіданні повністю заперечуючи проти позову, посилався на доводи, викладені у відзиві на позов, та пояснив, що позивач не довів розмір збитків, оскільки із поданих ним матеріалів не вбачається, що ремонт автомобіля фактично виконувався, не зрозуміло, що саме потрібно було ремонтувати, чи необхідно було заміняти деталі і які саме; калькуляція та роздруківка AUDATEX можуть вказувати на передбачувані витрати, однак не можуть підтверджувати фактичне понесення витрат; у розрахунку суми страхового відшкодування вказано, що знос транспортного засобу на день страхового випадку не враховувався; представник просив відмовити у задоволенні позову та прийняти рішення у даному засіданні, оскільки строк вирішення спору у даній справі закінчився, проти його продовження відповідач заперечив.

У судовому засіданні 01.03.2017 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника відповідача у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 "СК "Українська страхова група" та ОСОБА_3 уклали договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 28-0301-13-00248 від 24 грудня 2013 року володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом MAN 18.403, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

13 серпня 2014 року о 16 год. у м. Дніпропетровську по вул. Б. Кротова, № 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля DAF 95380, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить приватному підприємству "Санже-Черкаси", під керуванням ОСОБА_4, далі - автомобіль марки DAF, та автомобіля MAN 18.403, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, далі - автомобіль марки MAN.

Соснівський районний суд м. Черкаси постановою від 01 жовтня 2014 року визнав ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнув його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до поданих відповідачем доказів ОСОБА_4 у момент вчинення ДТП знаходився в місці його вчинення, керуючи автомобілем відповідача марки DAF у звязку з виконанням угоди про виконання разової роботи від 27 липня 2014 року, укладеної із ПП "Санже-Черкаси", щодо перевезення вантажів вказаним автомобілем строком до 15 серпня 2014 року.

Автомобіль марки MAN унаслідок ДТП отримав механічні пошкодження бокової частини, що підтверджується відомостями про дорожньо-транспортну пригоду № 9422792 від 28.08.2014 та про механічні пошкодження вказано у постанові Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.10.2014.

За доводами позивача 13 серпня 2014 року ОСОБА_3 як страхувальник звернувся до ОСОБА_2 "СК "Українська страхова група" із заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування й надав всі необхідні документи. ОСОБА_2 "СК "Українська страхова група" на підставі звіту № 725/14, страхового акту № КА-5537 та розрахунку суми страхового відшкодування перерахувала на визначений страхувальником рахунок суму страхового відшкодування, зокрема 850 грн. зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу та 2-гу частину страхового відшкодування в сумі 4174 грн. 75 коп. перераховано по платіжному дорученню № 20215 від 08 вересня 2014 року. Загальна сума виплаченого позивачем страхового відшкодування становить 5 024 грн. 75 коп.

Як повідомлено позивачем в процесі розгляду спору, страховиком відповідача - ОСОБА_2 "АСК "ІНГО Україна" було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 2 498 грн. 08 коп. по платіжному дорученню № 10921 від 28.11.2014.

Позивач просить стягнути з відповідача залишок невідшкодованого страхового відшкодування в сумі 2 562 грн. 67 коп.

Відносини у сфері страхування регулюються зокрема главою 67 Цивільного кодексу України, параграфом 2 глави 35 Господарського кодексу України, Законом України "Про страхування".

Згідно статті 354 ГК України за договором страхування страховик зобовязується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таке ж положення виписане і в статті 993 Цивільного кодексу України, в якій вказано, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписом статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд погоджується з доводами відповідача та приходить до висновку, що позивачем не доведено розміру дійсних збитків, завданих ДТП, вчиненим автомобілем відповідача.

У статті 1192 ЦК України, на яку посилається позивач у позовній заяві, вказано, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У Аналізі судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування, Верховний суд України звернув увагу судів на те, що при вирішенні питання про розмір збитків, завданих транспортному засобу, необхідно з'ясовувати дійсну вартість автомобіля, вартість його ремонту та обставини щодо економічної обґрунтованості ремонту пошкодженого транспортного засобу. Розмір шкоди повинен бути обґрунтованим та доведеним належними і допустимими доказами.

Із матеріалів даної справи вбачається, що ремонт автомобіля MAN 2007 року випуску фактично не проводився, розмір суми страхового відшкодування визначений аварійним комісаром, у розрахунку від 05.09.2014 вказано, що страхове відшкодування здійснюється без врахування зносу деталей, безумовна франшиза не вираховується; цей розрахунок не затверджений.

Із наявних у справі матеріалів не вбачається, які саме механічні пошкодження були завдані автомобілю MAN вчиненим ДТП, які деталі потребували заміни та які були фактично замінені: коли, де, якою станцією технічного обслуговування, чим це підтверджується.

У поданому позивачем звіті про оцінку автомобіля MAN від 29.08.2014 визначена ринкова вартість цього автомобіля та не вказано вартість ремонту автомобіля щодо пошкоджень, завданих ДТП, яке було вчинене 11.08.2014.

Розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню на підставі статей 1187, 1192 Цивільного кодексу України, повинен бути підтверджений належними доказами, сума шкоди не може бути приблизною та ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд приходить до висновку, що позивачем не доведено і належними доказами не підтверджено розмір збитку, завданого автомобілю MAN належним відповідачу автомобілем DAF, саме в результаті ДТП, скоєного 11.08.2014.

Отже вимога позивача про стягнення з відповідача 2562 грн. 67 коп. шкоди задоволенню не підлягає.

На підставі статті 49 ГПК України понесені позивачем витрати на сплату судового збору повністю покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

З огляду на викладене, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 06.03.2017 (понеділок).

Суддя А.Д. Пащенко