ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р.Справа № 924/14/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" м.Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" м.Хмельницький

про стягнення 38 590 980,23грн. заборгованості, 1 057 662,34 грн. пені, 111 790,27 грн. 3% річних, 385 539,73 грн. інфляційних втрат.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1- представник згідно довіреності № 2-319 від 26.12.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 - представник згідно довіреності №651/18 від 09.02.2016р.

Рішення приймається 06.03.2017р., оскільки в судових засіданнях 24.01.2017р., 13.02.2017р. та 20.02.2017р. оголошувалась перерва.

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся із даним позовом до суду про стягнення з відповідача 38590980,23грн. заборгованості, 1 057 662,34 грн. пені, 111 790,27 грн. 3% річних та 385 539,73 грн. інфляційних втрат. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 17.12.2015р. між сторонами було укладено договір транспортування природного газу №, згідно п. 2.1 якого позивач надає відповідачу послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а відповідач сплачує позивачу встановлену в цьому договорі вартість таких послуг. Згідно п. 2.3 договору послуги, які можуть бути надані відповідачу за цим договором, крім інших, послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого газу є негативним небалансом. У відповідності до п. 9.1 договору у разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за послуги балансування. Позивач, здійснюючи права та виконуючи обов'язки передбачені договором та Кодексом газотранспортної системи, встановив наявність у відповідача негативного місячного небалансу в серпні 2016р. в обсязі 761,542 тис. куб. м., у вересні 2016р. - 1065,265 тис.куб.м., в жовтні 2016р. - 3637,741 тис. куб.м., що не був врегульований відповідачем у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексом. Згідно проведеного позивачем розрахунку вартість послуг балансування газу відповідача становить в серпні 2016р. 5562607,38грн., у вересні 2016р. - 7203321,94грн., в жовтні - 25825050,91грн. Станом на 22.12.2016р. загальна сума основного боргу відповідача перед позивачем за надані послуги балансування обсягів природного газу у серпні-жовтні 2016р. складала 38590980,23грн. Для проведення розрахунків позивач направляв відповідачу листи від 15.09.2016р., 17.10.2016р. та 16.11.2016р. разом з актами наданих послуг за серпень-жовтень 2016р., розрахунками вартості послуг та відповідними рахунками. Однак, відповідач рахунки не оплатив, у зв'язку із чим позивач звернувся із даним позовом до суду. Крім того, у зв'язку із несвоєчасною оплатою заборгованості позивач нарахував відповідачу 1057662,34 грн. пені, 111790,27 грн. 3% річних, 385539,73 грн. інфляційних втрат.

Крім того, представник позивача в запереченнях на відзив вказує, що розрахунки, які здійснюються згідно Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій є лише одним із способів виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором і вказаний Порядок не змінював та не змінює строки виконання відповідачем грошових зобов'язань перед позивачем за договором та не свідчить про відмову позивача прийняти належне виконання зобов'язань від відповідача у разі неукладення додаткової угоди до договору із зміною порядку розрахунків. Вказує, що сторонами не вносились зміни ні відносно строків виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором, ні щодо порядку здійснення розрахунків. Тому вважає, що позивач законно та обґрунтовано пред'явив позов до відповідача. Також зазначає, що положення постанови КМУ №20 застосовуються до взаємовідносин, пов'язаних з транспортуванням природного газу населення. В даному випадку небаланс стосується використання відповідачем природного газу на ВТВ, що немає відношення до населення та субвенцій. Підпис уповноваженої особи позивача на спільних протокольних рішеннях свідчить не про зміну порядку і строків здійснення відповідачем розрахунків по спірному договору, а про погодження на отримання коштів від відповідача, які будуть перераховані з Державного бюджету України відповідно до постанови КМУ №20 від 11.01.2005р. Також зазначає, що у спільних протокольних рішеннях нічого не зазначено про те, що за ними, у випадку виділення коштів з Державного бюджету України, буде погашена заборгованість відповідача перед позивачем за послуги з балансування природного газу надані відповідно до умов договору від 17.12.2015р. Тобто, вказані протокольні рішення жодним чином не припиняють зобов'язання відповідача з оплати послуг, які є предметом позовних вимог, не впливають на порядок та строки виконання зазначених зобов'язань.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, вважаючи їх правомірними та обґрунтованими. Крім того, подала додаткові докази по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує щодо задоволення позовних вимог.

У відзиві на позовну заяву вказує, що механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу визначений Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій (постанова КМУ № 20 від 11.01.2005р.). Прийнявши відповідний нормативно-правовий акт, держава змінює цим самим характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонами на підставі укладених договорів. Оформлення та підписання таких документів, як протоколи взаєморозрахунків, а в даному випадку - спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків слід вважати лише елементами оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету, процедурою реалізації права, дотримання якої є передумовою безпосереднього виділення коштів та фактичних розрахунків за рахунок бюджетних коштів. Тому правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині зазнають імперативного регулюючого впливу держави. І спочатку відповідач має використати кошти, виділені на виконання постанови КМУ № 20, а вже залишок необхідно оплатити власними грошовими коштами. Отже, держава шляхом запровадження спеціальних нормативних актів, виконання яких поклала на свої інститути влади, запровадила новий механізм взаєморозрахунків між відповідачем та позивачем, чим внесла в господарські правовідносини між сторонами елементи адміністративного та бюджетного права. Таке введення призвело до зміни істотних умов договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р. в частині строків, розміру, форми оплати наданих послуг. З огляду на вказане відповідач позбавлений можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків та здійснювати розрахунки з позивачем інакше, ніж коштами, наданими в рамках бюджетного відшкодування пільг та субсидій. Тому відповідач вважає, що його вина у непроведенні розрахунків із позивачем відсутня.

Крім того, в додаткових поясненнях відповідач вказує, що з метою погашення заборгованості за спірним договором між сторонами було укладено 6 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України на зальну суму 72556389,51грн., а саме: №672/у від 31.01.2017р на суму 22928916,10грн., №668/у від 31.01.2017р. на суму 16000000,00грн., № 668/у від 31.01.2017р. на суму 16569809,97 грн., №671/у від 31.01.2017р. на суму 4520539,62грн., №669/у від 31.01.2017р. на суму 7203321,93грн. та №673/у від 31.01.2017р. на суму 5333801,88грн. Підписання спільних протокольних рішень свідчить, що сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за послуги з транспортування газу та погодились, що оплата наданих послуг за договором № від 17.12.2015р. підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі спільних протокольних рішень. Вказує, що загальна сума коштів, перерахованих відповідачем на виконання вищевказаних спільних протокольних рішень складає 72556389,51грн. Відповідно до акта звірки розрахунків станом на 31.12.2016р. підписаного позивачем та відповідачем, заборгованість ПАТ "Хмельницькгаз" за спірним договором станом на 31.12.2016р. складала 72556389,51грн. Таким чином, виконавши вищеперераховані спільні протокольні рішення, відповідач повністю погасив заборгованість за послуги балансування, надані у серпні, вересні, жовтні 2016р. Зазначає, що відповідач у встановленому порядку виконував положення спільних протокольних рішень, що свідчить про належне виконання своїх договірних зобов'язань, тому підстави для стягнення пені та застосування ст. 625 ЦК України відсутні.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступне.

17.12.2015р. Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі-оператор) та Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (далі-замовник), керуючись Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс) уклали договір № транспортування природного газу (далі - договір), згідно п. 2.1 якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

У відповідності до п. 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Пунктом 2.3 договору визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

У пункті 2.5 договору встановлено, що приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу.

Згідно п.п. 2.6, 2.7 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у Договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів.

У відповідності до п.4.1 договору замовник зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим Договором та Кодексом; вчасно врегульовувати небаланси.

Пунктом 7.1 договору визначено, що вартість послуг розраховується, зокрема: балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

У разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов'язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В балансування= БЦГ х К х Qбг, де БЦГ - базова ціна газу; Qбг - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5 % від обсягу природного газу , відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (п. п. 9.1, 9.2 договору).

Згідно п. 9.3 договору базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до 10 числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті.

Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електрону адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів (п.9.4 договору).

Згідно п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Пунктом 13.5 договору встановлено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016р., умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.17.1 договору).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

На виконання умов договору позивач в серпні-жовтні 2016р. надав відповідачу послуги балансування обсягів природного газу на загальну суму 38 590 980,23грн., що підтверджується актами надання послуг № 08-16--БАЛАНС від 31.08.2016р., №09-16--БАЛАНС від 30.09.2016р., №10-16--БАЛАНС від 31.10.2016р., розрахунками вартості послуг балансування, рахунками № 08-16-5-БАЛАНС від 31.08.2016р., №09-16--БАЛАНС від 30.09.2016р., №10-16--БАЛАНС від 31.10.2016р., звітами ПАТ "Хмельницькгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за серпень-жовтень 2016 року.

Позивач звертався до відповідача (листи № 12798/12 від 15.09.2016р., № 14147/12 від 17.10.2016р. та № 15704/12 від 16.11.2016р.) з проханням здійснити оплату за надані послуги балансування обсягів природного газу за серпень-жовтень 2016 року, при цьому відповідачу також направлялись акти надання послуг, розрахунки вартості послуг балансування, рахунки на оплату, що підтверджується наявними в матеріалах справи описами вкладення у цінний лист.

Однак, оскільки відповідач не провів оплату наданих послуг, то позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за послуги балансування. Крім того, у зв'язку з несвоєчасною оплатою за надані послуги, позивач нарахував відповідачу 1 057 662,34 грн. пені, 111 790,27 грн. 3% річних, 385 539,73 грн. інфляційних втрат.

В ході судового розгляду 31.01.2017р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Хмельницькій області (далі сторона №1), Департаментом фінансів в Хмельницькій області (далі сторона №2), ТОВ "Хмельницькгаз збут" (далі сторона №3), ПАТ "Хмельницькгаз" (далі сторона №4), ПАТ "Укртрансгаз" (далі - сторона 5) та НАК "Нафтогаз України" (далі сторона остання) було укладено спільне протокольне рішення №672/у про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до розділу 1 предметом цього спільного протокольного рішення є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Порядок проведення розрахунків визначений розділом 2 спільного протокольного рішення. Зокрема, Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету стороні №1 у сумі 22928916,10 грн. Сторона №1 перераховує на рахунок сторони №2 кошти у сумі 22928916,10 грн. із записом у графі "призначення платежу" "за жовтень-грудень 2016р. "п" 1184410,77грн., за жовтень-грудень 2016р. "с" 21744505,33 грн. Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Сторона №2 перераховує стороні №3 кошти за пільги та субсидії у сумі 22928916,10 грн. Сторона №3 перераховує стороні №4 кошти в сумі 22928916,10 грн. за транспортування природного газу 2016 року згідно з договором від 25.06.2015р. №2015-ХМ-Н. Сторона №4 перераховує стороні 5 кошти в сумі 22928916,10 грн. за надані послуги балансування обсягів природного газу у 2016р. згідно з договором від 17.12.2015 №. Сторона 5 перераховує стороні останній кошти в сумі 22928916,10 грн. за природний газ 2016р. згідно з договором від 30.05.2016 №. Сторона остання перераховує кошти в сумі 22928916,10 грн. до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно розділу 4 сторони, що підписали це спільне протокольне рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов'язань за цим Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України.

Спільне протокольне рішення набирає чинності з моменту його підписання всіма сторонами і діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим спільним протокольним рішенням (п. 5.2).

Спільні протокольні рішення аналогічного змісту підписувались також 31.01.2017р. за №670/у на суму 16569809,97грн., за №668/у на суму 16000000,00грн., за №669/у на суму 7203321,93грн., №673/у на суму 5333801,88грн., за № 671/у на суму 4520539,62 грн.

На підставі спільного протокольного рішення №672/у від 31.01.2017р. позивачу було перераховано згідно платіжного доручення №5 від 02.02.2017р. (оплачено 06.02.2017р.) кошти в сумі 22928916,10грн. На підставі спільного протокольного рішення №670/у від 31.01.2017р. було перераховано згідно платіжного доручення №3 від 02.02.2017р. (оплачено 06.02.2017р.) кошти в сумі 16569809,97грн. На підставі спільного протокольного рішення №668/у від 31.01.2017р. було перераховано згідно платіжного доручення №1 від 02.02.2017р. (оплачено 06.02.2017р.) кошти в сумі 16000000,00грн. На підставі спільного протокольного рішення №669/у від 31.01.2017р. було перераховано згідно платіжного доручення №2 від 02.02.2017р. (оплачено 28.02.2017р.) кошти в сумі 7203321,93грн. На підставі спільного протокольного рішення №671/у від 31.01.2017р. було перераховано згідно платіжного доручення №4 від 02.02.2017р. (оплачено 28.02.2017р.) кошти в сумі 4520539,62грн. Крім того, на підставі спільного протокольного рішення №673/у від 31.01.2017р. було перераховано згідно платіжного доручення №6 від 02.02.2017р. (оплачено 28.02.2017р.) кошти в сумі 5333801,88грн. Вказані кошти сплачені за надані послуги балансування у 2016 році згідно договору від 17.12.2015р. №.

Також матеріали справи містять акти звірки, що складались між сторонами, спільні протокольні рішення, що були підписані 27.12.2016р. за №3640/у на суму 7203321,93грн., за №3636/у на суму 4520539,62грн., за №3630/у на суму 22928916,10грн., №3635/у на суму 32569809,97грн., за №3641/у на суму 5333801,88 грн., які згідно листа Державної казначейської служби України від 03.01.2017р. так і не були виконані, в зв'язку із закінченням бюджетного року.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, суд враховує наступне:

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2015р. між сторонами було укладено договір № транспортування природного газу, за умовами якого позивач надає відповідачу послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а відповідач сплачує позивачу встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Пунктом 2.3 договору визначено послуги, які можуть бути надані відповідачу за даним договором, зокрема, послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

У відповідності до умов договору (п. 2.2) послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Згідно з п. 9 глави 1 розділу XI Кодексу замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи послуги, що є складовими послуги транспортування, зокрема, послугу балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи та які відбираються з неї.

Замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов'язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. (п. п. 1, 3, 4 глави 1 Розділу XIV Кодексу).

Відповідно до п. п. 1-2 глави 3 Розділу XIV Кодексу оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

Пунктом 7 глави 3 Розділу XIV Кодексу передбачено, що місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи, зокрема, при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Згідно з п. п. 1, 3, 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Аналогічні за змістом положення викладені також в розділі IX договору № НОМЕР_1 транспортування природного газу від 17.12.2015р.

При цьому, згідно п. 11.4 вказаного договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу IX цього Договору.

Суд встановив, що на підставі договору на транспортування природного газу № від 17.12.2015р. позивач в серпні, вересні та жовтні 2016р. надав відповідачу послуги балансування обсягів природного газу на загальну суму 38 590 980,23грн., що підтверджується актами надання послуг № 08-16--БАЛАНС від 31.08.2016р., №09-16--БАЛАНС від 30.09.2016р., №10-16--БАЛАНС від 31.10.2016р., розрахунками вартості послуг балансування, рахунками № 08-16-5-БАЛАНС від 31.08.2016р., №09-16--БАЛАНС від 30.09.2016р., №10-16--БАЛАНС від 31.10.2016р., звітами ПАТ "Хмельницькгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за серпень-жовтень 2016 року.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

В зв'язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань з оплати послуг балансування обсягів природного газу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

В ході судового розгляду між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, Департаментом фінансів в Хмельницькій області, ТОВ "Хмельницькгаз збут", ПАТ "Хмельницькгаз", ПАТ "Укртрансгаз" та НАК "Нафтогаз України" були підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України №672/у від 31.01.2017р. на суму 22 928916,10 грн., №670/у від 31.01.2017р. на суму 16569809,97грн., №668/у від 31.01.2017р. на суму 16000000,00грн., №669/у від 31.01.2017р. на суму 7203321,93грн., №673/у від 31.01.2017р. на суму 5333801,88грн., № 671/у від 31.01.2017р. на суму 4520539,62 грн.

На підставі вказаних спільних протокольних рішень відповідач перерахував позивачу згідно платіжних доручень №5 від 02.02.2017р., №3 від 02.02.2017р., №1 від 02.02.2017р., №2 від 02.02.2017р., №4 від 02.02.2017р., №6 від 02.02.2017р. кошти в загальній сумі 72 556 389,51грн. Згідно призначення платежу, вказаного в платіжних дорученнях, кошти сплачені за надані послуги балансування у 2016 році згідно договору від 17.12.2015р. №.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи акту звірки, підписаного між сторонами, станом на 31.12.2016р. заборгованість відповідача перед позивачем за договором № НОМЕР_1 від 17.12.2015р. становила 72 556 389,51 грн., в тому числі 38 590 980,23 грн. - спірна сума заборгованості.

За таких обставин, після порушення провадження у даній справі (ухвала від 05.01.2017р.) відповідач в повному обсязі розрахувався із позивачем за отримані послуги балансування обсягів природного газу, заборгованість за які є предметом спору.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Зважаючи на викладене, провадження у справі в частині стягнення з відповідача 38 590 980,23 грн. заборгованості підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

З приводу решти позовних вимог суд враховує наступне.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, для застосування штрафних санкцій та відповідальності за прострочку виконання грошового зобов'язання необхідною умовою є факт невиконання або прострочки виконання зобов'язання.

Суд приймає до уваги, що вартість послуг балансування обсягів природного газу, наданих позивачем за договором № від 17.12.2015р. в серпні, вересні, жовтні 2016р. (38590980,23грн.), була оплачена шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України №672/у від 31.01.2017р. на суму 22 928916,10 грн., №670/у від 31.01.2017р. на суму 16569809,97грн., №668/у від 31.01.2017р. на суму 16000000,00грн., №669/у від 31.01.2017р. на суму 7203321,93грн., №673/у від 31.01.2017р. на суму 5333801,88грн., № 671/у від 31.01.2017р. на суму 4520539,62 грн.

Укладаючи вищевказані спільні протокольні рішення, позивач і відповідач керувалися спеціальним нормативно-правовим актом, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р., якою затверджений Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Відповідно до п. 1 вищевказаного Порядку він визначає механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз", а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами (далі - субвенція).

Пунктом 7 Порядку визначено, що розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків. Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ПАТ "Укртрансгаз", державне підприємство "Енергоринок", виробники електроенергії та вугледобувні підприємства підписують з учасниками розрахунків спільні протокольні рішення протягом пяти робочих днів. До розрахунків включаються нараховані суми пільг лише в межах обсягів фактичного використання (споживання) ресурсів (товарів, послуг) відповідно до довідки, що надається постачальниками ресурсів (товарів, послуг).

Усі учасники розрахунків, що проводяться згідно з цим Порядком, у графі "Призначення платежу" платіжних доручень додатково зазначають: "Постанова Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. N 20" (п. 9 Порядку).

Підписання сторонами 31.01.2017р. спільних протокольних рішень і виконання їх положень, а також положень постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005р. свідчить, що сторони фактично погодились, що оплата наданих послуг балансування обсягів природного газу за договором № від 17.12.2015р., підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного спільного протокольного рішення.

Тобто сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за послуги балансування обсягів природного газу. Тому для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, необхідно щоб оплата за послуги балансування обсягів природного газу була здійснена поза межами порядку, встановленого спільними протокольними рішеннями. Така позиція узгоджується з висновком Верховного Суду України наведеним, зокрема, у постановах від 11.11.2015 у справі №927/1733/14, від 01.07.2015 у справі № 924/1230/14, від 09.09.2014 у справі № 5011-35/1272-2012-42/527-2012, від 09.09.2014 у справі № 5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 23.09.2015 у справі № 917/2519/14, який згідно зі ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Суд встановив, що відповідач чітко виконував положення спільних протокольних рішень, що свідчить про належне виконання останнім своїх зобов'язань за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015р.

Зважаючи на викладене, підстави для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат на заборгованість, яка була предметом регулювання за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків, відсутні.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у стягненні 1 057 662,34 грн. пені, 111 790,27 грн. 3% річних, 385 539,73 грн. інфляційних втрат.

Доводи позивача, викладені у запереченнях на відзив, суд до уваги не приймає, оскільки останні спростовуються вищевикладеними обставинами та наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат судом врахований п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого сплачена сума судового збору у разі припинення провадження у справі повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" м.Київ до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" м.Хмельницький про стягнення 38 590 980,23грн. заборгованості припинити.

У позові Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" м.Київ до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" м.Хмельницький про стягнення 1 057 662,34 грн. пені, 111 790,27 грн. 3% річних, 385 539,73 грн. інфляційних втрат відмовити.

Повне рішення складено 10.03.2017р.

Суддя Л.О. Субботіна

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (м.Київ, Кловський узвіз, 9/1),

3 - відповідачу (м.Хмельницький, проспект Миру,41)