УХВАЛА

27.02.2017№ 910/3992/16

За позовом Першого заступника військового прокурора Центрального регіону України в

інтересах держави в особі

1) Міністерства оборони України

2) Концерну «Військторгсервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів

Фонд державного майна України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерінвестгруп»

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників судового процесу:

від прокуратури: Лесько Г.Є. за посвідченням № 034692 від 05.08.2015 р.;

від позивача-1: Фещенко І.В. за довіреністю № 05 від 06.01.2017;

від позивача-2: не з'явився;

від відповідача: Костишенко В.Л. за довіреністю № б/н від 26.12.2016 р.;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився.

ОСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.05.2016 у справі № 910/3992/16 позов задоволено: зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» звільнити та повернути в натурі Концерну «Військторгсервіс» державний майновий комплекс, розташований за адресою: провулок Бородянський, 3 в м. Києві; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» передати Концерну «Військторгсервіс» державний майновий комплекс, розташований за адресою: провулок Бородянський, 3 в м. Києві, шляхом підписання акту приймання-передачі; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» на користь Військової прокуратури Центрального регіону України судовий збір у розмірі 2 756,00 грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 10 491,50 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2016 у справі №910/3992/16 скасовано; в задоволенні позову відмовлено повністю; стягнуто з Військової прокуратури Центрального регіону України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» 14 572,25 грн. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.11.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2016 у справі №910/3992/16 скасовано; справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням Керівника апарату господарського суду міста Києва № 04-23/2464 від 25.11.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/3992/16. В результаті повторного автоматизованого розподілу зазначену справу передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.11.2016 суддею Літвіновою М.Є. прийнято справу №910/3992/16 до свого провадження, її розгляд призначено на 12.01.2017 року.

Проте, 12.01.2017 року судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Літвінової М.Є. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.01.2017, після виходу судді Літвінової М.Є. з лікарняного, розгляд справи №910/3992/16 було призначено на 25.01.2017 року.

Представник відповідача в судове засідання 25.01.2017 року не з'явився, проте 24.01.2016 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання про зупинення провадження у справі №910/3992/16 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 826/1138/16, клопотання про зупинення провадження у справі № 910/3992/16 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи №826/18756/16, клопотання про зупинення провадження у справі № 910/3992/16 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи №826/18757/16, що розглядаються в окружному адміністративному суді міста Києва.

Крім того, 24.01.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду на підставі статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 25.01.2017 року представники прокуратури та позивачів заперечували проти задоволення вищевказаних клопотань відповідача.

В судовому засіданні 25.01.2017 року представником позивача-2 подані письмові пояснення та додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Також, в судовому засіданні 25.01.2017 року представником позивача-2 подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та іншим суб'єктам господарювання, крім власника, здійснювати будь-яку господарську діяльність та використовувати майновий комплекс загальною площею 12 354,9 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пров. Бородянський, 3.

В судовому засіданні 25.01.2017 року суд відклав розгляд поданої позивачем-2 заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, а також поданих відповідачем клопотань про зупинення провадження у справі та залишення позову без розгляду до встановлення фактичних обставин справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.01.2017, в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору у справі № 910/3992/16, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 08.02.2017 року.

В судовому засіданні 08.02.2017 року, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 13.02.2017 року.

10.02.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача-2 подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

13.02.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника третьої особи-1 надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.02.2017 було відмовлено у задоволенні заяви Концерну «Військторгсервіс» про вжиття заходів до забезпечення позову, а також відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про зупинення провадження у справі № 910/3992/17 до вирішення пов'язаних з нею інших справ, що розглядаються окружним адміністративним судом міста Києва, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 22.02.2017 року.

В судовому засіданні 22.02.2017 року, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 27.02.2017 року.

В судовому засіданні 27.02.2017 року було розглянуто подане відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду та вирішено відмовити в його задоволенні, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються, зокрема, функції: представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з приписами статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на час подання позову) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов'язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об'єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора України або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: 1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням); 2) вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження; 3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 4) брати участь у розгляді справи; 5) подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом; 6) брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді; 7) з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.

Частинами 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами, в тому числі, прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

У рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року N 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) роз'яснено, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у касаційній скарзі необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Отже, при розгляді позовів, поданих прокурором, господарський суд повинен перевірити, чи зазначено в позові з посиланням на законодавство, в чому полягають порушення інтересів держави, та оцінити правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом у цій справі, дотримався і вимоги законодавства, і обґрунтував, що в цій справі існує необхідність захисту держави, оскільки спірний майновий комплекс належить до державної власності і використовується різними комерційними структурами без належних правових підстав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду за клопотанням відповідача.

Водночас, в судовому засіданні 27.02.2017 року суд, оцінюючи надані до матеріалів справи докази, дійшов висновку про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Предмет спору - це об'єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.

В даному випадку предметом заявленого позову є зобов'язання відповідача звільнити та повернути в натурі Концерну «Військторгсервіс» державний майновий комплекс по провулку Бородянський, 3 в м. Києві, а також зобов'язати відповідача передати Концерну «Військторгсервіс» державний майновий комплекс по провулку Бородянський, 3 в м. Києві шляхом підписання акту приймання-передачі.

З матеріалів справи вбачається, що 21.02.2017 року представниками позивачів, відповідача, ТОВ «Фортуна Інцитатус, за участю ОСОБА_4 (помічник народного депутата України Амельченка В.В.) було проведено візуальне обстеження приміщень майнового комплексу за адресою: провулок Бородянський, 3 в м. Києві з метою підтвердження чи спростування фактичного перебування ТОВ «ДПА КОМПАНІ» у майновому комплексі по провулку Бородянському, 3 в м. Києві.

За результатами даного обстеження встановлено, що відповідач фактично не знаходиться на території майнового комплексу по провулку Бородянському, 3, в м. Києві.

Таким чином, суд дійшов висновку про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 1 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як на тому наголошено у п. 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі зазначено закриття (припинення) провадження (стаття 80 ГПК), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Враховуючи спосіб формулювання даного положення, поняття закриття та припинення слід вважати тотожними. При цьому слід враховувати, що у разі припинення провадження у справі у апеляційній або касаційній інстанції з підстав, передбачених пунктами 1 та 1-1 статті 80 ГПК, повертається сума судового збору, сплачена в усіх інстанціях.

Проте, враховуючи відсутність клопотання прокурора та відповідача про повернення судового збору, суд зазначає, що сплачений за подання даної позовної заяви, апеляційних та касаційних скарг судовий збір буде повернутий у після звернення прокурора та відповідача з відповідними клопотаннями.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі № 910/3992/16.

2. Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

3. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Суддя М.Є. Літвінова