ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Справа № 910/13724/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддяЯценко О.В.
суддіБакуліна С.В., Поляк О.І.
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Метан-Трейдінг Україна"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 01.12.2016
у справі№ 910/13724/16
Господарського судуміста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Метан-Трейдінг Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"
про визнання недійсним договору купівлі-продажу природного газу № 15-151 від 30.06.2015
В засіданні взяли участь представники:

- позивача:не з'явився
- відповідача:Безсрочна А.М.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2016 р. (суддя Гумега О.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Суд відхилив вимоги позову про визнання недійсним договору з підстав невідповідності ст.ст. 203, 207, 1135 ЦК України, дійшовши висновку, що фактичні дії на виконання спірного договору свідчать про наступне його схвалення, що унеможливлює визнання такого правочину недійсним; позивачем не доведено порушення або оспорювання його прав і охоронюваних законом інтересів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 р. (судді: Жук Г.А., Мальченко А.О., Дикунська С.Я.) рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2016 р. залишено без зміни.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метан-Трейдінг Україна" в касаційній скарзі просить постанову апеляційного господарського суду та рішення господарського суду першої інстанції скасувати з підстав порушення та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заявник доводить неправильне застосування та порушення судами першої та апеляційної інстанцій ст.ст. 203, 207, 1135 ЦК України, укладення договору зі сторони відповідача директором, який перевищив повноваження є підставою для визнання договору недійсним, однак цих обставин суди не врахували та оцінки їм не надали. Обставини наступного схвалення оспорюваного правочину суди не встановили, докази цього у справі відсутні.

Ухвалою від 30.01.2017 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого судді - Яценко О.В., суддів - Бакуліної С.В., Поляк О.І. касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Метан-Трейдінг Україна" прийнята до провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 28.02.2017.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З наведених норм права вбачається, що особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відпоівдного способу захисту.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст. 215 ЦК України.

Згідно з нормами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Нікчемний правочин є недійсним у силу прямої вказівки закону за фактом наявності певної умови (обставини). Натомість оспорюваний правочин ЦК України імперативно не визнає недійсним, допускаючи можливість визнання його таким у судовому порядку на вимогу однієї зі сторін або іншої заінтересованої особи, якщо в результаті судового розгляду буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину у порядку, передбаченому процесуальним законом. При цьому оспорюваний правочин є вчиненим, породжує юридично значущі наслідки, обумовлені ним, й у силу презумпції правомірності правочину за статтею 204 ЦК вважається правомірним, якщо не буде визнаний судом недійсним.

Таким чином, при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Судом встановлено, що 30.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз", як оператором Спільної діяльності за Договором про спільну діяльність №3 (продавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метан-Трейдінг Україна" (покупець) укладено Договір № 15-151 купівлі-продажу природного газу (а.с. 48-51), відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язався передати у власність покупця природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Відповідно до п. 5.3. договору №15-151 загальна сума даного договору становить 16 538 931.64 грн. (в т.ч. ПДВ 20%).

Договір №15-151 підписана з однієї сторони Товариством з обмеженою відповідальністю "Метан-Трейдінг Україна" (позивачем) в особі директора Короткевич-Лещенко Андрія Миколайовича, який діяв на підставі Статуту, та з іншої сторони - Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз", як оператором Спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", Компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та ТОВ "Карпатигаз" за Договором про спільну діяльність №3, в особі директора ТОВ "Карпатигаз" Синюка Бориса Борисовича, який діяв на підставі Статуту ТОВ "Карпатигаз" та Договору про спільну діяльність № 3 від 10.06.2002 року.

Як свідчать матеріали справи на виконання спірного договору позивач отримав природний газ, підписав Акти приймання-передачі природного газу за спірним договором та зобов'язався сплатити вартість придбаного природного газу, погоджену сторонами в момент отримання природного газу. Оскільки свій грошовий обов'язок Товариство з обмеженою відповідальністю "Метан-Трейдінг Україна" належним чином не виконало, а сплатило вартість поставленого у червні 2015 року природного газу лише частково, ТОВ "Карпатигаз", як продавець за договором, звернулось з відповідним позовом до суду. Рішенням Господарського суду міста Києва від у справі №910/12781/16 від 12.08.2016 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метан-Трейдінг Україна" стягнуто на користь ТОВ "Карпатигаз" суму заборгованості за поставлений у червні 2015 природний газ у сумі 2 800 000,00 грн.

Звертаючись до суду із даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Метан-Трейдінг Україна" посилається на те, що договір купівлі-продажу №15-151 від 30.06.2015 не відповідає вимогам частин другої, третьої статті 203 ЦК України, з огляду на те, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" (Синюк Б.Б.) під час укладення цієї угоди перевищив свої повноваження, оскільки правочин був вчинений ним без погодження з Комітетом з Управління Спільної діяльності відповідно до договору про спільну діяльність №3 від 10.06.2002. Також позивач зазначає про порушення під час укладення спірного договору порядку визначення ціни газу, яка з урахуванням поданих документів, за твердженням позивача, повинна була визначатись виключно на аукціоні.

Разом з тим, доводи позивача про укладення оспорюваного правочину з ймовірним перевищенням повноважень керівником його контрагента дає підстави для висновку, що заінтересованими особами, які мають право порушувати питання про визнання такого правочину недійсним з підстав, викладених у позовній заяві можуть бути учасники спільної діяльності, які вважають, що їх права порушено або сам відповідач як товариство, керівник якого через вихід за межі повноважень порушив інтереси товариства чи учасники товариства відповідача від імені товариства у випадку захисту від наслідків дій посадової особи товариства, а не позивач який є покупцем (боржником) за оспорюваним договором.

Обставин, які б вказували, що оспоюваним договором порушено права позивача при викладених у позові підставах для визнання правочину недійсним суд не вбачає, тому визнає правомірними висновки господарських судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.

Встановивши відсутність у позивача законного цивільного інтересу до предмета спору, відсутні підстави для твердження про неправильне застосування норм ст.ст. 203, 2015 ЦК України, з огляду на що підстав для скасування ухвалених у справі рішення та постанови немає.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 107, 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метан-Трейдінг Україна" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 у справі № 910/13724/16 Господарського суду міста Києва залишити без зміни.

Головуючий суддяО.В. Яценко

СуддіС.В. Бакуліна
О.І. Поляк