КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. Справа№ 910/4656/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

за участю представників:

від позивача - Прохоров Є.І., представник за довіреністю №300-122/02-32 від 06.04.2016р.;

від відповідача - Овчинников Д.В., представник за довіреністю №07-12/01 від 07.12.2016р. та Сога М.Л., представник за довіреністю №30-09/02 від 30.09.2016р.;

від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт") на ухвалу господарського суду міста Києва про відмову у задоволенні скарги Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт") на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 27.12.2016р. у справі №910/4656/14 (суддя Головатюк Л.Д.) за позовом Антимонопольного комітету України до Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт") про стягнення штрафу та пені у сумі 150 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача штрафу та пені у сумі 150 000,00 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.04.2014 позовні вимоги Антимонопольного комітету України задоволено в повному обсязі; стягнуто з Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Концерн "Укрспирт" до загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації 21081100 (символ звітності 106) у Шевченківському районі м. Києва) штраф у розмірі 75 000 грн. 00 коп., пеню у розмірі 75 000грн. 00 коп. Також стягнуто з державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (01001, м. Київ, вул.. Бориса Грінченка, буд. 1, ) до Державного бюджету України судовий збір у сумі 3000 (три тисячі ) грн. 00 коп.

Господарським судом міста Києва 12.05.2014 на виконання рішення від 23.04.2014 видано судові накази.

Відповідач звернувся до господарського суду міста Києва зі скаргою в порядку ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, в якій просив скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 03.11.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В обгрунтування заявлених у скарзі вимог, відповідач зазначав про те, що дії органу Державної виконавчої служби щодо накладення арешту є незаконними, оскільки Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт") є державним підприємством, на відчуження майна якого Законом України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" встановлено мораторій.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.12.2016р. у справі №910/4656/14 у задоволенні скарги відмовлено повністю, оскільки місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що арешт майна боржника не є реалізацією цього майна.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 27.12.2016р. у справі №910/4656/14 скасувати та скаргу задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова державного виконавця є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням положень Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна".

Представники апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні 28.02.2017 підтримали вимоги за апеляційною скаргою.

Представник позивача заперечив проти задоволення скарги.

Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві правом на участь свого представника не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, від ВДВС до суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, у яких орган виконавчої служби просив розглянути апеляційну скаргу за відсутності його представника.

Враховуючи наведене вище, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 03.11.2016 було відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва від 12.05.2014.

Того ж дня, а саме 03.11.2016 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято постанову, якою накладено арешт на майно, що належить Державному концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт") у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 165 000 грн.

Законом України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" передбачено встановити мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

При цьому, за змістом ст.2 Закону, під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою; продажу майна в процесі провадження справи про банкрутство.

Таким чином, за змістом зазначеної норми, мораторій розповсюджується на примусову реалізацію не всього майна такого підприємства, а лише визначеного ст.2 Закону, а саме: нерухомого майна та інших основних засобів виробництва; акцій, що належать державі і передані до статутних фондів цих товариств.

Отже, висновок скаржника про те, що абсолютно все майно підприємства не може бути предметом звернення стягнення за виконавчим документом, необґрунтований.

Крім того, вищевказаним законом введено мораторій на примусову реалізацію, що не виключає можливості накладення на таке майно арешту, оскільки останній не завжди тягне за собою реалізацію через, зокрема, можливість добровільного виконання рішення суду.

У будь-якому випадку відповідно до ст.ст. 48, 61 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації, а реалізація майна боржника здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Таким чином, арешт майна боржника не є його реалізацією, а тому відповідно підстави для скасування постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 03.11.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відсутні.

З огляду на викладене, доводи апелянта в наведеній частині підлягають відхиленню.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги відповідача, у зв'язку з чим підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт") залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 27.12.2016р. у справі №910/4656/14 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Матеріали справи №910/4656/14 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова