РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017Справа №910/22064/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромедіа Компані"

про стягнення 961 630, 74 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Задворна Н.М.

від відповідача: Літвінов Є.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Заммлер України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромедіа Компані" про стягнення заборгованості у розмірі 961 630, 74 грн., з яких: 829 499, 94 грн. - основний борг, 35 970, 83 грн. - інфляційні втрати, 87 401, 54 грн. - пеня та 8 758, 43 грн. - проценти за користування коштами. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором транспортно-експедиторського обслуговування (авіа) № 80-0107-16 від 01.07.2016

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 (суддя Головатюк Л.Д.) порушено провадження у справі № 910/22064/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.12.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У процесі провадження у справі відповідач подав суду відзив на позов, в якому зазначив, що відповідний договір транспортно-експедиторського обслуговування (авіа) № 80-0107-16 від 01.07.2016 відповідачем не підписувався, а тому його умови не можуть бути застосовані до відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 (суддя Головатюк Л.Д.) відклав розгляд справи на 04.01.2017 та зобов'язав позивача надати суду договір транспортно-експедиторського обслуговування (авіа) № 80-0107-16 від 01.07.2016 року та заяву на надання послуг за договором транспортно-експедиторського обслуговування (авіа) № 80-0107-16 від 01.07.2016.

03.01.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав пояснення щодо відсутності оригіналів спірного договору, заявки до нього та гарантійного листа відповідача копії договору транспортно-експедиторського обслуговування (авіа) № 80-0107-16 від 01.07.2016 року та заявки на надання послуг за договором транспортно-експедиторського обслуговування (авіа) № 80-0107-16 від 01.07.2016. через неповернення цих документів позивачеві відповідачем.

Крім того, представник позивача, посилаючись на ст. 38 Господарського процесуального кодексу України подав клопотання, в якому просив суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромедіа Компані" підписані сторонами оригінали договору транспортно-експедиторського обслуговування (авіа) № 80-0107-16 від 01.07.2016 року, заяви на надання послуг за договором транспортно-експедиторського обслуговування (авіа) № 80-0107-16 від 01.07.2016., гарантійного листа від 22.09.2016.

04.01.2017 представник позивача через відділ автоматизованого документообігу суду повторно подав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі, в якій просить суд накласти арешт на все майно та всі грошові кошти, що знаходяться на всіх існуючих та тих, які будуть відкриті в майбутньому поточних/розрахункових/інших рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромедіа Компані".

Розгляд справи відкладався в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 № 05-23/257 у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя суддею Головатюк Л.Д. проведено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу №910/22064/16 передано на розгляд судді Пригуновій А.Б.

Ухвалою Господарського суду м. Києві від 26.01.2017р. справу № 910/22064/16 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні 22.02.2017р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У судове засідання представники сторін з'явились, позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 22.02.2017 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як стверджує позивач, 01.07.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Заммлер України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євромедіа Компані" був підписаний договір транспортного-експедиторського обслуговування (авіа) № 80-0107-16, в якому узгодили істотні умови договору, підстави та порядок розрахунків, тощо.

Позивач вказав, що повністю виконав свої зобов'язання за цим договором, заперечень щодо неотримання відповідач не надавав та отримання послуг від ТОВ «ЗАММЛЕР УКРАЇНА» не спростовував, в той же час розрахунків за спірним договором не здійснив.

Тож, обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує зобов'язання щодо оплати послуг, отриманих за договором транспортного-експедиторського обслуговування (авіа) № 80-0107-16 від 01.07.2016р., у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність», договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах,телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що надана позивачем копія спірного договору не містить підпису уповноваженої особи відповідача.

При цьому факт надання примірнику договору позивачем для підписання відповідачеві не заперечується сторонами.

У судовому засіданні 22.02.17р. відповідач заперечив лише факт підписання оригіналу договору зі своєї сторони та пояснив суду, що надати його не може через відсутність.

Згідно пункту 2.2 Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК). Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала. Для перевірки достовірності поданих суду документів може бути призначено судову експертизу. Якщо одним з учасників судового процесу подано засвідчені ним копії документів, а інший з цих учасників заперечує відповідність їх оригіналам, то господарський суд зобов'язаний витребувати такі оригінали для огляду у особи, яка їх подала.

Тож, враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відповідач взагалі заперечив наявність у нього станом на даний час оригіналу спірного договору, беручи до уваги приписи ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, у суду відсутні правові підстави для витребування вказаного доказу від відповідача. Стосовно витребування інших доказів - заявки та гарантійного листа - відповідач не заперечив їх достовірність або невідповідність оригіналам, а тому суд вважає за можливе прийняти їх у якості належних та об'єктивних доказів у справі. Таким чином, клопотання позивача про витребування вищевказаних доказів від відповідача задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірний договір транспортно-експедиторського обслуговування (авіа) №80-0107-16, на який посилається позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, у простій письмовій формі між сторонами не укладався. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Інших юридичних підстав позову, як-то: укладення договору у спрощений спосіб в порядку ст. 181 Господарського кодексу України, тощо, позивачем у позовній заяві не зазначено. Заяви про зміну підстав позову в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивачем також не подано.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тож, у даному випадку у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог із заявлених підстав щодо стягнення основного боргу в сумі 829 499,94 грн.

З огляду на те, що судом не встановлено наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення основної заборгованості, суд дійшов висновку про відсутність підстав і для задоволення позову в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій (втрат від інфляції в розмірі 9809,05 грн., пені в розмірі 25 371,59 грн., процентів за користування в розмірі 2528,48 грн.), за неналежне виконання умов договору, які є похідними від вимоги про повернення авансових платежів.

У зв'язку з висновком суду про необґрунтованість позовних вимог із заявлених позивачем підстав, беручи до уваги положення ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер України" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.02.2017 р.

Суддя Пригунова А.Б.