ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.02.2017 Справа № 18/172

За скаргою: Публічного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на дії Державної виконавчої служби

У справі:

за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення 1 031 502,80грн.

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача (скаржник): ОСОБА_1, дов. №41/2016 від 28.09.16р.

від ДВС: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2004р. позов задоволено повністю: стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" 1 000 000,00грн. основної заборгованості за векселем, 29 917,80грн. шести процентів, 1 585,00грн. витрат, пов'язаних з опротестуванням векселя, 1 700,00грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

21.06.2004р. на виконання даного рішення судом видано наказ.

05.07.2016р. від Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" надійшла скарга за №1169/07 від 30.06.2016р. на дії Державної виконавчої служби, в якій воно просило суд:

- визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області щодо стягнення виконавчого збору в сумі 103 332,08грн. у виконавчому провадженні №34192073;

- зобов'язати відповідача повернути з Державного бюджету України на користь ПАТ "Дніпродзержинська ТЕЦ" неправомірно стягнуті суми виконавчого збору, а саме: у виконавчому провадженні №34192073 суми 103 332,08грн.

Ухвалою суду від 06.07.2016р. подану скаргу разом з доданими до неї документами повернуто без розгляду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2016р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2016р. у справі №18/172 скасовано, направлено матеріали оскарження ухвали від 06.07.2016р. у справі №18/172 до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду.

Ухвалою суду від 12.09.2016р. подану скаргу прийнято до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 01.11.2016р. змінено найменування відповідача з Відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на Публічне акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль".

24.11.2016р. скаржник подав до суду клопотання про уточнення пункту 2 прохальної частини скарги на дії Державної виконавчої служби, а саме: зобов'язати суб"єкта оскарження в особі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повернути з Державного бюджету України на користь ПАТ "Дніпродзержинська ТЕЦ" неправомірно стягнуті суми виконавчого збору, а саме: у виконавчому провадженні №34192073 суми 103 332,08грн.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначає, що у провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження щодо боржника ПАТ "Дніпровська ТЕЦ", в якому перебував і наказ Господарського суду Дніпропетровської області №18/172 від 21.06.2004р. Виконавче провадження №34192073 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №18/172 від 21.06.2004р. відкрито постановою відділу державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська. У подальшому виконавче провадження №34192073 зупинено на підставі дії мораторію, встановленого Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Оскільки процедура погашення заборгованості діяла до 01.01.2013р., виконавче провадження було поновлено. Постановою від 14.01.2013р. у виконавчому провадженні №34192073 стягнуто виконавчий збір у сумі 103 332,08грн., виходячи з суми боргу, яка за виконавчим документом становила 1 033 320,80грн. Скаржник вважає дії державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору у сумі 103 332,08грн. неправомірними, оскільки 21.02.2014р. листом за №294/07 державний виконавець був повідомлений про погашення боргу на 1 000 000,00грн., борг списано ще у 2004р. Про зменшення суми боргу свідчать акти звіряння розрахунків від 30.06.2011р. та від 30.09.2013р. Тобто сума боргу зменшилась та становила 33 320,80грн., з якої і повинен був сплачуватись виконавчий збір. Скаржник зазначає, що будь-яких заходів примусового виконання наказу суду, визначених ст.32 Закону, зокрема, звернення стягнення на майно або грошові кошти боржника у сумі 1 000 000,00грн., державним виконавцем здійснено не було.

Позивач проти задоволення скарги не заперечує, оскільки будь-які дії, спрямовані на примусове виконання наказу виконавчою службою не вчинялись. Позивач зазначає, що залишок боргу у розмірі 33 320,80грн. сплачено боржником у травні 2015р.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області проти задоволення скарги заперечує, зазначає, що у встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження від 26.07.2004р. трьохденний строк рішення суду у добровільному порядку виконано не було, а постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 14.01.2013р. станом на дату стягнення цього збору та перерахування його до Державного бюджету України була чинною, сторонами виконавчого провадження не оскаржувалась та судом не скасована.

29.11.2016р. від відповідача (скаржника) надійшло клопотання про розподіл судових витрат, оскільки за апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2016р. (скасована постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2016р.) ним сплачено судовий збір у розмірі 1 378,00грн.

Ухвалою суду від 29.11.2016р. провадження з розгляду скарги зупинено до набрання законної сили ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2016р. у справі №7/205.

Ухвалою суду від 30.01.2017р. провадження з розгляду скарги поновлено, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.11.2016р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2016р. у справі №7/205 залишено без змін.

У судових засіданнях оголошувались перерви згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

28.02.2017р. від представника ДВС надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги через його зайнятість в іншому судовому процесі.

Враховуючи положення ст.69 Господарського процесуального кодексу України, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду скарги, оскільки у справі наявні необхідні матеріали для розгляду скарги без участі представника ДВС, а до клопотання інших доказів не додано. До того ж, за наявними у справі матеріалами суд не вбачає підстав дійти висновку, що орган ДВС не мав можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та ДВС, господарський суд встановив таке.

26.07.2004р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №18/172 від 21.06.2004р.

Згідно п.2 даної постанови Відкритому акціонерному товариству "Дніпродзержинська ТЕЦ" в строк 3 дні з часу отримання постанови пропонувалось добровільно виконати рішення суду.

09.08.2004р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 винесено постанову про приєднання виконавчих проваджень.

09.08.2004р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

11.10.2012р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження №34192073.

Отже, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження №38171055 відносно боржника - ПАТ "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль", до складу якого входить також виконавче провадження №34192073 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №18/172 від 21.06.2004р.

26.12.2012р. виконавче провадження №34192073 зупинено на підставі п.15 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на те, що процедура погашення заборгованості діяла до 01.01.2013р., виконавче провадження №34192073 було поновлено з 04.01.2013р.

14.01.2013р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 на підставі ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 103 332,08грн.

Скаржник вважає протиправними дії державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору у сумі 103 332,08грн. у виконавчому провадженні №34192073 та, відповідно, безпідставним стягнення з нього виконавчого збору у сумі 103 332,08грн.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України, з якою кореспондуються положення ст.115 Господарського процесуального кодексу України, встановлено імперативний припис, згідно якого судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Положеннями ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.6, ч.ч.1, 2 ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішенні документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступи день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі невиконання боржник рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або варто майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом (ч.1 ст.28 Закону).

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", встановлено, що витрати виконавчого провадження та виконавчий збір відповідно до статей 45, 46 Закону України "Про виконавче провадження" стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній по-перше, не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк, а по-друге, рішення було виконано примусово.

Вказаної позиції Верховний Суд України дотримується і у постанові від 28.01.2015р. №3-217гс14, в якій вказано, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Таким чином, згідно Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, чинній на час стягнення виконавчого збору) нарахування виконавчого збору було пов'язано із початком примусового виконання рішення шляхом застосування певних заходів примусового виконання судового рішення, визначених ст.32 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи передбачені рішенням.

Із матеріалів справи вбачається, що будь-яких заходів примусового виконання наказу суду, визначених ст.32 Закону, зокрема, звернення стягнення на майно або грошові кошти боржника у сумі 1 000 000,00грн., державним виконавцем здійснено не було.

21.02.2014р. листом за №294/07 державний виконавець був повідомлений про погашення боргу на 1 000 000,00грн., який списано у 2004р. (сума боргу за виконавчим документом становила 1 033 320,80грн.). Про зменшення суми боргу свідчать акти звіряння взаємних розрахунків від 30.06.2011р. та від 30.09.2013р. Оскільки сума 1 000 000,00грн. була списана у 2004р., залишок суми, яка підлягала стягненню на користь позивача, складав 33 320,80грн.

19.05.2015р. начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено розпорядження №34192073/В-9, за змістом якого грошові кошти, що надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №34192073/В-9, необхідно перерахувати:

- 33 320,80грн. пені, держмита та судових витрат - на користь ПАТ "Дніпропетровськгаз";

- 103 332,00грн. виконавчого збору - на р/р №0005 в УДКС України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, МФО 805012, , згідно з постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 14.01.2013р. №34192073.

Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області згідно платіжного доручення №563 від 19.05.2015р. на рахунок ПАТ "Дніпропетровськгаз" перераховано грошові кошти у сумі 33 320,80грн., а згідно платіжного доручення №573 від 19.05.2015р. виконавчий збір у сумі 103 332,00грн. перераховано на рахунок УДКСУ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

Отримання грошових коштів у сумі 33 320,80грн. не заперечується стягувачем (а.с.114).

Як вбачається із постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 14.01.2013р., державним виконавцем прийнято рішення про нарахування та стягнення з боржника суми виконавчого збору у розмірі 103 332,08грн., яка обчислена із загальної суми, зазначеної у виконавчому документі, а саме: 1 033 320,80грн. х 10%.

Оскільки Законом України "Про виконавче провадження" нарахування виконавчого збору повязано із початком примусового виконання рішення шляхом застосування певних заходів примусового виконання судового рішення, визначених ст.32 цього Закону, а державним виконавцем не проводились дії, які б свідчили про примусове виконання рішення господарського суду у справі №18/172, зокрема, звернення стягнення на майно або грошові кошти боржника, в частині стягнення суми 1 000 000,00грн. (сума погашена шляхом списання грошових коштів у 2004р.), нарахування та стягнення виконавчого збору у сумі 103 332,08грн. не є правомірним. Законним та обґрунтованим є нарахування виконавчого збору на залишок несплаченої у добровільному порядку та стягнутої державним виконавцем у примусовому порядку суми 33 320,80грн. Виконавчий збір з цієї суми становить 3 332,08грн. (33 320,80грн. х10%).

За наведеного суд вважає вимогу скаржника про визнання протиправними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області обґрунтованою лише в частині стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №34192073 у сумі 100 000,00грн.

Що стосується виконавчого збору на суму 3 332,08грн., то суд вважає його нарахування в цій частині правомірним, оскільки зі сторони боржника не відбулось добровільного виконання рішення суду в частині сплати залишкової суми заборгованості у розмірі 33 320,80грн.

Враховуючи те, що згідно платіжного доручення №573 від 19.05.2015р. загальна сума сплаченого виконавчого збору складає 103 332,00грн., суд вважає за необхідне зобовязати Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області повернути з Державного бюджету України на користь ПАТ "Дніпровська ТЕЦ" неправомірно стягнуту у виконавчому провадженні №34192073 суму виконавчого збору у розмірі 99 999,92грн. (103 332,00грн. - 3 332,08грн.).

В решті вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Згідно п.9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, господарський суд враховує таке.

05.07.2016р. від Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" надійшла скарга за №1169/07 від 30.06.2016р. на дії Державної виконавчої служби.

Ухвалою суду від 06.07.2016р. подану скаргу разом з доданими до неї документами повернуто без розгляду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2016р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2016 р. у справі №18/172 скасовано, направлено матеріали оскарження ухвали від 06.07.2016р. у справі №18/172 до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду.

Відповідно до п.4.8. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 11113 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

При зверненні з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду Публічне акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" згідно платіжного доручення №938 від 19.07.2016р. (а.с.19) сплатило судовий збір у розмірі 1 378,00грн.

Враховуючи, що вимоги скарги задоволені частково, суд вважає за необхідне, з урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, покласти витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2016р. у справі №18/172 на сторони у рівних частинах, стягнувши з Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 689,00грн.

Керуючись ст.ст.49, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на дії Державної виконавчої служби задовольнити частково.

Визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області щодо стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №34192073 в сумі 100 000,00грн.

Зобовязати Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області (49027, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 21-А, ) повернути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Заводська, 2, ) неправомірно стягнутий у виконавчому провадженні №34192073 виконавчий збір у сумі 99 999,92грн. (дев"яносто дев"ять тисяч дев"ятсот дев"яносто дев"ять грн. 92коп.).

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (49027, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 21-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Заводська, 2, ) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у сумі 689,00грн. (шістсот вісімдесят дев'ять) за розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2016р. у справі №18/172, про що видати наказ.

Суддя ОСОБА_5