ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р.Справа № 915/721/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії судді:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Величко Т.А., Поліщук Л.В.

при секретарі - Колбасовій О.Ф.

за участю представників:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_1

Від третьої особи: не зявився

Від органу ДВС: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 15.11.2016 року

за скаргою Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго на дії заступника начальника Інгульського ВДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

у справі № 915/721/15

за позовом: Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго;

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства НАК Нафтогаз України

про: здійснення перерахунку обсягу спожитого газу та зняття зайво нарахованого обсягу газу

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року Обласне комунальне підприємство Миколаївоблтеплоенерго (далі ОКП Миколаївоблтеплоенерго) звернулося до господарського суду Миколаївської області зі скаргою на дії Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якій просило визнати незаконними дії Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 25.07.2016р. з виконання наказу № 915/721/15 виданого 24.06.2016 року господарським судом Миколаївської області на виконання рішення від 31.03.2016 року у справі № 915/721/15, яке набрало законної сили 07.06.2016 року, визнати недійсною зазначену постанову та зобовязати заступника начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрити виконавче провадження за наказом господарського суду Миколаївської області № 915/721/15 від24.06.2016 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15.11.2016 року (суддя Мавродієва М.В.) скаргу ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» задоволено частково. Визнано дії Інгульського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 25.07.2016 ВП№51732665 незаконними. Визнано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 25.07.2016 ВП№51732665 недійсною. В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ПАТ Миколаївгаз звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати в частині задоволення вимог щодо визнання дій органу ДВС незаконними і визнання недійсною оскаржуваної постанови та постановити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі. Обґрунтовуючи підстави звернення з апеляційною скаргою, скаржник посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги сторони, третя особа та орган державної виконавчої служби в порядку передбаченому ст. ст. 64, 98 ГПК України заздалегідь були повідомлені належним чином, проте позивач, третя особа та орган державної виконавчої служби не скористалися наданим законом правом на участь своїх представників в засіданні суду. Враховуючи, що частиною 2 ст. 121-2 ГПК України передбачено, що неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги на дії органів державної виконавчої служби, а відкладення судового засідання на іншу дату призведе до порушення встановленого ч. 2 ст. 102 ГПК України скороченого процесуального строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні зазначених осіб за наявними у справі матеріалами.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 31.03.2016 року господарським судом Миколаївської області було прийнято рішення у справі № 915/721/15 про спонукання ПАТ "Миколаївгаз" здійснити перерахунок обсягу газу, спожитого ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" у період з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року та зняти зайво нарахований обсяг газу у розмірі 776688 куб.м., стягнення з відповідача на користь позивача 1218 грн. судових витрат.

Постановами Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 року та Вищого господарського суду України від 19.10.2016 року вищезазначене рішення залишено без змін.

24.06.2016 року на виконання зазначеного судового рішення господарським судом Миколаївської області було видано відповідні накази.

20.07.2016 року ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулося до Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Миколаївської області № 915/721/15 від 24.06.2016р.

25.07.2016 року державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з виконання вищезазначеного наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що порядок виконання рішення, такий як спонукання боржника вчинити певні дії, не передбачений ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», якою врегульовано загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду зі скаргою на дії Інгульського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» посилалося на те, що статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав, за наявності яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Незрозумілість державному виконавцю резолютивної частини наказу не входить до підстав зазначених в цій статті Закону, отже не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Таким чином, посилання державного виконавця на вищевказану статтю є безпредметним, оскільки відповідно до ст. 34 вказаного Закону у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення, проте вказаних дій державний виконавець не вчинив.

Інгульський відділ державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області просив відмовити в задоволенні скарги посилаючись на те, що за виконавчим документом передбачено спонукання боржника вичинити певні дії, порядок якого не передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваної дії) скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Стаття 115 ГПК України містить імперативний припис про те, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваної дії) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваної дії) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, наказів господарських судів.

Підстави для відкриття виконавчого провадження врегульовано ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваної дії). Так, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваної дії) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваної дії) державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 61) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Зі змісту статей 1, 2, 17, 18, 19, 25, 27, 37, 38 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що примусове виконання рішень судів України відбувається на підставі виконавчих документів, які є основою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Така ж правова позиція викладена в п. 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 № 5-рп/2013.

Як встановлено судом, в наказі господарського суду Миколаївської області від 24.06.2016 року № 915/721/15 зазначено: спонукати ПАТ "Миколаївгаз" здійснити перерахунок обсягу газу, спожитого ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" у період з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року та зняти зайво нарахований обсяг газу у розмірі 776688 куб.м.

Отже беручи до уваги те, що на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, тобто обставина, яка є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження повинна бути зазначена у законодавчому акті, який регулює правовідносини, що виникають при виконанні судових рішень, то посилання державного виконавця в оскаржуваній постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження на статтю 75 вказаного Закону є безпідставним, оскільки зазначена стаття не визначає обставин, що виключають можливість здійснення виконавчого провадження, а лише регулює вже після відкриття виконавчого провадження загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п.п. 8 ч. 3 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення;

Водночас, статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Таким чином, у разі якщо викладена у наказі господарського суду Миколаївської області від 24.06.2016 року № 915/721/15 резолютивна частина судового рішення щодо спонукання ПАТ "Миколаївгаз" здійснити перерахунок обсягу газу, спожитого ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" у період з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року та зняти зайво нарахований обсяг газу у розмірі 776688 куб.м., що є тотожним поняттю зобовязання, була незрозумілою для державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, то останній не позбавлений був можливості звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено скаргу ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у судовій ухвалі, що оскаржується, оскільки такі доводи є наслідком помилкового довільного тлумачення відповідачем на свою користь змісту норми статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», якою врегульовано загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, що аж ніяк не виключає можливість здійснення виконавчого провадження за наказом господарського суду Миколаївської області від 24.06.2016 року № 915/721/15, на чому безпідставно наполягає скаржник, оскільки поняття «спонукати» та «зобовязати» є тотожними.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено оскаржувану ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106, 1212 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 15 листопада 2016 року у справі № 915/721/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

ОСОБА_2