КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2017 р. Справа№ 925/1423/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Стрілець О.С. - за довіреністю;

відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК А-ТРАНС"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.01.2017

у справі № 925/1423/16 (головуючий суддя Пащенко А.Д.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК А-ТРАНС"

про стягнення 79 870 грн. 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.01.2017 у справі №925/1423/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК А-ТРАНС" на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" - 79 870 грн. штрафу, 1 378 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕК А-ТРАНС" звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи, оскільки комерційний акт, складений на додаток до акту загальної форми, на підставі якого був нарахований штраф, складений з порушенням вимог Статуту залізниць України та Правил складання актів, тому відповідач вважає його незаконним, а відтак він не є належним і допустимим доказом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Алданової С.О., Зубець Л.П.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 27.02.2017.

27.02.2017 через Відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання від 27.02.2017 про перенесення дати розгляду справи у зв'язку із технічною неможливістю прийняти участь у судовому засіданні.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхилено колегією суддів, оскільки документально не обґрунтоване, при цьому надання повноважень на представництво інтересів сторони у господарському процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб. Також у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги без участі представників відповідача, неявка представників відповідачів не перешкоджає розгляду скарги по суті, а необґрунтоване відкладення розгляду справи безпідставно затягне її вирішення.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

25.08.2016 на залізничній станції Преддонбасівська Південної залізниці товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕК-А-ТРАНС" (відповідач) за накладною від 25.08.2016 №44023745 здало Південній залізниці, а остання прийняла для перевезення товариству з обмеженою відповідальністю "ДССК" на залізничну станцію призначення Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці чотири вагони з пшеницею і вказало масу вантажу 240000 кг і, зокрема, у вагоні №95799425 - 60000 кг, тара - 21200 кг. При цьому у накладній від 25.08.2016 №44023745 зазначено, що маса вантажу визначалася відправником на вагонних 150 тонних вагах.

29.08.2016 працівниками станції Тимкове Одеської залізниці складено акти загальної форми ГУ-23 щодо встановлення невідповідності маси вантажу та направлення вагону №95799425 на перевірку.

30.08.2016 на залізничній станції Тимкове Одеської залізниці останньою було проведене контрольне зважування вказаного вагону на справних, повірених 150 тонних вагонних вагах, в результаті чого було встановлено, що у вагоні №95799425, який прибув у технічно справному стані з непошкодженими запірно-пломбувальними пристроями вантажовідправника, фактична маса вантажу на 5400 кг менша від його маси, вказаної вантажовідправником у перевізних документах, про що 30.08.2016 станцією Тимкове Одеської залізниці був складений комерційний акт форми ГУ-22 АА №055465/87/60.

Зважування на станції Тимкове Одескьої залізниці здійснювалось на вагонних вагах типу ВТВ-1СТ, заводський №87 (власник - ДН-З Знам"янська дирекція залізничних перевезень), дата попередньої повірки - 29.04.2016, що технічним паспортом засобом вимірювальної техніки.

При прибутті зазначеного вагону на станцію призначення було проведено видачу та перевірку маси вантажу, про що зроблено запис в розділі "Є" комерційного акту: "Під час перевірки маси вантажу різниці проти цього акта не виявлено".

Зважування на станції Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці виконувалось на вагонних вагах №218, повірених 14.06.2016, що підтверджується копією виписки із книги переважування.

Встановлена Одеською залізницею невідповідність вказаної вантажовідправником маси вантажу у вагоні №95799425 її фактичній масі стала підставою для нарахування позивачем відповідачу відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць України штрафу у сумі 79870 грн. 00 коп., що становить п'ятикратний розмір провізної плати за всю відстань перевезення вантажу у вагоні №95799425. Відповідач у позасудовому порядку вказаний штраф не сплатив, що й спричинило даний спір.

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку щодо обґрунтованості позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену в накладній № 44023745 вагу вантажу у вагоні № 95799425.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Предметом спору у даній справі, є заявлена позивачем, як перевізником, вимога до відповідача, як замовника перевезення і вантажовідправника, про стягнення штрафу у сумі 79870 грн. за невірне зазначення маси вантажу у накладній № 44023745 від 25.08.2016 р.

Відповідно до ч.ч 5, 6 ст. 306 Господарського кодексу України (далі - ГК України), перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 2 ст. 908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

В статті 2 Статуту залізниць України, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, вказано, що цей Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Частина 1 ст. 24 Статуту залізниць України встановлює, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із положеннями ст. 118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно п.п. 5, 7 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року N 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за N 1716/22028, та інших нормативно-правових актів. Маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Пунктом 1.2. Правил оформлення перевізних документів встановлено, що накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Пунктами 4.1., 4.3. цих же правил встановлено, що заповнення накладної під час перевезення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил, у разі складання акта в графі 49 "Відмітки залізниці" залізницею зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено. Пунктом 5.5. цих же Правил встановлено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на станції Тимкове Одеської залізниці здійснено контрольне зважування вагону № 95799425 на справних повірених вагонних вагах та виявлено невідповідність маси вантажу порівняно з перевізним документом, про що 30.08.2016 складено комерційний акт АА № 055465/87/60.

У вказаному комерційному акті зазначено, що фактично вага вантажу у вагоні № 95799425 складає 54 600 кг, що менше ніж зазначено в накладній на 5400 кг, вагон прибув у технічно справному стані, запірно-пломбувальні пристрої вантажовідправника не пошкоджено.

Згідно ст. 52 Статуту залізниць України, на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача. Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Згідно зі статтею 53 Статуту залізниць у разі, якщо під час перевірки маси, кількості місць або стану вантажу на шляху проходження виявлено недостачу, псування або пошкодження вантажу, про що складено комерційний акт, станція призначення зобов'язана визначити обсяг фактичної недостачі, міру псування або пошкодження вантажу. При цьому, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, то станція новий акт не складає, а в розділі "Є" комерційного акта попутної станції робить відповідну відмітку. При розходженні відомостей, указаних в акті попутної станції, з фактичними даними при перевірці вантажу на станції призначення, складається новий комерційний акт (пункт 12 Правил складання актів).

Матеріалами справи підтверджується, що при прибутті зазначеного вагону на станцію призначення було проведено видачу та перевірку маси вантажу, про що зроблено запис в розділі "Є" комерційного акту: "Під час перевірки маси вантажу різниці проти цього акта не виявлено".

Статтею 129 Статуту залізниць визначено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності маси вантажу зазначеним у транспортних документах. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до п. 6.2. Роз'яснення Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2002 р. N 04-5/601 (зі змінами та доповненнями) у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Враховуючи вищенаведені обставини, встановлення невідповідності маси вантажу зазначеній відповідачем у накладній № 44023745 від 25.08.2016, позивачем здійснено в межах своїх повноважень, у відповідності до норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Сам факт невідповідності підтверджено належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Доводи, наведені відповідачем у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для застосування штрафу.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Черкаської області від 12.01.2017 у справі № 925/1423/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК А-ТРАНС" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 12.01.2017 у справі №925/1423/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 925/1423/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова