ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 березня 2017 року Справа № 916/305/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівМачульського Г.М. (доповідач), Кравчука Г.А., Алєєвої І.В.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІАБ"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду
від21.09.2016
у справі№916/305/16
Господарського судуОдеської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ЛІАБ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління "Південбуд"
третя особаДержавне підприємство "Одеська залізниця"
простягнення збитків,
В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІАБ" не може бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.11.2016 касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІАБ" була повернута на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із тим, що судовий збір сплачено не у встановленому розмірі.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.12.2016 повторно подану касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІАБ" на підставі пункту 2 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України було повернуто заявнику, у зв'язку із тим, що її подано інакше, ніж через місцевий або апеляційний господарський суд, що прийняв рішення або постанову.

Звернувшись втретє із касаційною скаргою на постанову господарського суду апеляційної інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІАБ" просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження.

Відповідно до ч.1 ст.53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

У касаційній скарзі містяться вимоги про поновлення строку на подання касаційної скарги, мотивовані усуненням недоліків форми, змісту та порядку подання касаційних скарг, зазначених в ухвалах Вищого господарського суду України від 14.11.2016 та 19.12.2016.

Однак, суд касаційної інстанції відзначає, що скаржник не довів господарському суду поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Так, вперше касаційна скарга була подана з дотриманням порядку її подання, визначеним статтею 109 Господарського процесуального кодексу України, а саме через відповідний суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову.

Вказана обставина дає підстави вважати, що особа, що звернулась у даній справі із касаційною скаргою, була обізнана із порядком її подання.

Разом з тим, у порушення такого порядку повторно касаційну скаргу було подано безпосередньо до Вищого господарського суду України, у зв'язку із чим, як вже зазначалося, її було повернуто заявнику ухвалою Вищого господарського суду України від 19.12.2016.

Після цього касаційну скаргу подано втретє із клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Однак, відсутні правові підстави вважати, що порушення порядку подання касаційної скарги при повторному її поданні, відноситься до поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки, як вже зазначалось, особа, що звернулась у даній справі із касаційною скаргою, була обізнана із порядком її подання, крім того такий порядок є загальновідомим і визначений у статті 109 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої касаційна скарга подається до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову.

Отже поважні причини пропуску процесуального строку відсутні.

Крім того, відповідно до положень статті 1113 частини 3-ї Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Таким чином цією нормою надано право саме повторно, а не втретє подати касаційну скаргу після усунення обставин, зазначених у цій статті.

При цьому слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином вказане рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Отже, оскільки можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а від судів вимагається вказувати підстави, разом з тим пропуск строку на касаційне оскарження мав місце у зв'язку із недбалістю самої особи, тому поважні причини для відновлення пропущеного строку втретє поданої касаційної скарги відсутні, а відтак клопотання про його поновлення належить відхилити.

Керуючись статтями 53, 86, 110, пунктом 5 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІАБ" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 у справі №916/305/16 Господарського суду Одеської області відхилити, касаційну скаргу повернути особі, що її подала, а справу - до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

Судді Г.А. Кравчук

І.В. Алєєва