ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017р. Справа№ 914/3155/16

Суддя О.Запотічняк при секретарі Думин В.Я. розглянула справу

За позовом: Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, м.Львів,

До відповідача: Залізничної районної організації Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів), м.Львів,

Про стягнення 2 675,20 грн.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1- представник;

Від відповідача: ОСОБА_2 представник.

Суть спору: Залізнична районна адміністрації Львівської міської ради звернулась в Господарський суд Львівської області з позовом до відповідача: Залізничної районної організації Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів) про стягнення 2 675,20 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.07.2015 р. між Управлінням комунальної власності Львівської міської ради та Залізничною організацією Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) був укладений договір оренди № 3-9702-15 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), а саме приміщення площею 16, 4 м кВ, розміщеного на першому поверсі за адресою м. Львів, вул. Виговського, 34 в адміністративні будівлі, що знаходиться на балансі Залізничної районної адміністрації. Окрім того, між Залізничною районною адміністрацією та відповідачем 03.08.2015 р. був укладений договір №1 про відшкодування витрат Балансоутримувачу за надання комунальних послуг. Відповідно до п. 2.2.1 та п. 3.1. Договору № 1, платник відповідач зобовязаний вчасно і в повній сумі оплачувати виставлені рахунки за надані комунальні послуги в повному обсязі. Однак користувач умов договору, зокрема п. 2.2.1 щодо вчасної та повній сумі оплати встановлених рахунків не виконує. Станом на дату подання позову до суду за відповідачем числиться заборгованість в сумі 2 675, 20 грн.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 13.12.2016 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 12.01.2017 р.

В судове засідання 12.01.2017р. зявився представник позивача.

Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, подав клопотання про відкладення розгляду справи на березень 2017 року у звязку з тим, що голова спілки ОСОБА_2 перебуває на лікуванні в Українському госпіталі для воїнів-інтернаціоналістів у м.Києві. В обґрунтування поданого клопотання відповідач долучив копію направлення на стаціонарне лікування №3853.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, суд відклав розгляд справи на 31.01.2017 р.

В судове засідання 31.02.2017 р. зявився представник позивача.

Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомив.

19.01.2017 р. на адресу суду повернувся поштовий конверт, яким відповідачу направляється ухвала про відкладення розгляду справи на 31.01.2017р., з поштовою довідкою проте, що адресат вибув.

Згідно відомостей отриманих з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 31.01.2017р., Залізнична районна організація Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів) () знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Рилєєва,8, 79000.

В той же час, поштова кореспонденція направлялась відповідачу на адресу, яка вказана в позовній заяві: м.Львів, вул. І.Виговського,34.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд відклав розгляд справи на 09.02.2017 р.

В судове засідання 09.02.2017р. зявився представник позивача, на виконання вимог ухвал суду надав документи які витребовувались судом.

Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомив. Поштове повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду від 31.01.2017р., на адресу суду не повернулось.

Представником позивача було подано клопотання про продовження строку розгляду справи у відповідності до ст. 69 ГПК України.

Ухвалою від 09.02.2017р. суд задоволив клопотання позивача та продовжив строк розгляду справи на 15 календарних днів та відклав розгляд справи на 21.02.2017 р.

В судове засідання 21.02.2017 р. зявилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача позовні вимоги заперечує, вважає, що в силу положень ст.20 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ветеранські організації звільнені від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання).

Оскільки предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню відповідачем витрат за спожиті комунальні послуги в сумі 2 675,20 грн., а відповідач стверджує, що він звільнений від сплати таких в силу закону в межах середніх норм споживання, в судовому засіданні 21.02.2017р. розгляд справи було відкладено на 27.02.2017р., та зобовязано позивача надати розрахунок середніх норм споживання цих послуг відповідачем за спірний період,

В судове засідання 27.02.2017р. зявилися представники сторін. Представник позивача витребуваних судом розрахунків не подав, у наданих суду усних поясненнях звернув увагу на те, що відповідач знаючи про наявні в нього пільги на сплату комунальних послуг, добровільно підписав договір №1 від 03.08.2015р. про відшкодування витрат балансоутримувачу за надання комунальних послуг, та взяв на себе зобовязання вчасно та в повній сумі оплачувати виставлені рахунки за комунальні послуги.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив, зазначив, що укладаючи договір він не знав, що йому слід було звертатися безпосередньо до ПАТ «Львівобленерго», ЛМКП «Львівводоканал», ЛКП «Залізничнетеплоенерго», для правильного оформлення наявної пільги на оплату комунальних послуг.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

20 липня 2015 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (орендодавець) та Залізничною районною організацією Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів) (орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №З-9702-15 за умовами якого орендодавець на підставі ухвали Львівської міської ради від 29.01.2015р. №4284 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно обєкт оренди, що знаходиться на балансі Залізничної районної адміністрації.

Обєктом оренди є приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. І.Виговського,34, загальною площею 16,4 м2 .

Відповідно до п. 4.1. договору термін дії договору визначений на 2 роки 364 дні з 20 липня 2015 року до 19 липня 2018 року включно.

03.08.2015 року між Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради та Залізничною районною організацією Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів) було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача за надані комунальні послуги.

Відповідно до п.5.1 договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2015р.

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомила письмово про його припинення , договір вважається продовженим на тих самих умовах на кожний наступний бюджетний період.

Доказів про те, що будь-яка із сторін договору повідомляла іншу про його припинення в порядку передбаченому п. 5.3 договору, суду не надано.

Даний договір регулює порядок відшкодування комунальних послуг користувачем балансоутримувачу.

Сторони погодили, що загальна площа приміщень, за які нараховується відшкодування комунальних послуг, становить 22,65 м2 у будівлі за адресою: м.Львів, вул. Виговського,34, а саме: нежитлове приміщення, що позначене на технічному документі під літерою 124-10, частина коридорів 124-1,124-2, 124-4, та частина вбиральні 124-14 на першому поверсі будівлі, а також частина місць загального користування площею 1,65 м2 (п.1.2 договору).

Відповідно до додатку №1 до договору сторони погодили розрахунок витрат на комунальні послуги.

Відповідно до п. 2.2.1 договору, відповідач зобовязався вчасно та в повній сумі оплачувати виставлені рахунки, що відносяться до предмету договору.

Відповідно до п. 3.2 договору, розрахунки між балансоутримувачем та користувачем проводяться у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на реєстраційний рахунок балансоутримувача згідно з наданим рахунком за фактично надані послуги теплової енергії, водопостачання та водовідведення, електроенергії до 22 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Розрахунковим періодом за фактично спожиту теплову енергію, водопостачання та водовідведення, дощові стоки є період з 1 по 30 (31) число поточного місяця; за фактично спожиті обсяги електроенергії з 25 числа попереднього місяця до 24 числа поточного місяця.

Відповідачем не заперечується той факт що в процесі використання орендованого приміщення ним споживалась електроенергія, опалення та вода.

В матеріалах справи наявні договори між позивачем, як балансоутримувачем будівлі цілому за адресою: м. Львів, вул. І.Виговського,34 та постачальниками електроенергії, води, теплової енергії, зокрема: договір №63804/З від 24.12.2015р. між ПАТ «Львівобленерго» та Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради про закупівлю електрочної енергії; договір №102526 від 20.02.2015р. між ЛМКП «Львівводоканал» та Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі; договір від 24.12.2015р. №5111 між Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради ЛКП «Залізничнетеплоенерго» про закупівлю товарів (робіт, послуг) за державні кошти, щодо постачання теплової енергії .

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак відповідач неналежно виконував взяті на себе зобовязання та неоплачував позивачу спожиті ним комунальні послуги.

Згідно долученої позивачем оборотної відомості за період з серпня 2015року по листопад 2016року, станом на жовтень 2016 року за відповідачем числиться заборгованість в сумі 2 675,20 грн.

Відповідач заперечуючи позовні вимоги стверджує, що він не повинен відшкодовувати позивачу вартість комунальних послуг, оскільки в силу положень ст.20 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ветеранські організації звільнені від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання).

Однак такі твердження не беруться судом до уваги з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.2 ст. статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідач в добровільному порядку уклав з позивачем договір №1 від 03.08.2015р. про відшкодування витрат балансоутримувачу за надання комунальних послуг, та взяв на себе зобовязання вчасно та в повній сумі оплачувати виставлені рахунки за комунальні послуги.

Більше того, як вбачається з наданої позивачем оборотної відомості по оплаті відповідачем комунальних послуг, відповідач здійснював часткові проплати за договором, тобто відповідач визнавав свої зобовязання за договором.

На даний час договір №1 від 03.08.2015р. є чинний, а відтак некоректним є посилання відповідача на ст.20 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, оскільки відповідач не скористався наданою йому пільною відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю в сумі 2 675,20 грн.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача в сумі 1378,00 грн.

Керуючись ст. ст.28, 33 ,43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Залізничної районної організації Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів) (79054, м.Львів, вул. І.Виговського,34, ) на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради (79022, м. Львів, вул. І.Виговського,34, ) 2 675,20грн. боргу та 1378,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

4. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено 02.03.2017р.

Суддя Запотічняк О.Д.