УХВАЛА

06.03.2017Справа № 910/19302/16

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1

про повернення судового збору

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" О.С. Чернявської про зобов'язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк Фінанси та кредит" Чернявську О.С. включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Банк "Фінанси та кредит" кредиторські вимоги ОСОБА_1 за заборгованістю, що виникла на підставі не виплати по договору - заяві № 300131/113648/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний", визнавши кредитором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2016р. № 910/19302/16 позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" О.С.Чернявської про зобов'язання вчинити дії було відмовлено у прийнятті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

03.03.2017р. на адресу Господарського суду міста Києва від представника ОСОБА_1 надійшла заява в порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої заявник просить суд винести ухвалу про повернення сплаченої суми судового збору в розмірі 1 378, 00 грн.

Заявником до заяви про повернення судового збору надано оригінал квитанції №6 від 20.10.2016р., з якого вбачається сплата до державного бюджету судового збору в розмірі 1 378, 00 грн. за подання позовної заяви ОСОБА_1 до Господарського суду міста Києва позовної заяви до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" О.С.Чернявської про зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Приписами п.п. 2.1., 2.2. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату сплати) передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви або скарги.

Згідно з п. 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ. В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до п. 5.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується господарським судом, який розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір в розмірі 1 378, 00 грн., сплачений ОСОБА_1 квитанцією №6 від 20.10.2016р., підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у зв'язку з повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 44, 86 Господарського процесуального кодексу України, п. 2 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути на підставі ухвали ОСОБА_1 (79000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 378, 00 грн., сплачений на підставі квитанції №6 від 20.10.2016р

Додаток на адресу заявника: оригінал квитанції №6 від 20.10.2016р

Суддя А.І. Привалов