ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" березня 2017 р.Справа № 924/1141/16

Господарський суд Хмельницької області у складі: головуючий суддя Шпак В.О. судді Олійник Ю.П., Заярнюк І.В.

за позовом Заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Хмельницької міської ради м. Хмельницький

до Приватного підприємства „Пектораль-1, м. Хмельницький

про стягнення 251 047,81 грн., з яких 211829,00 грн. сума основного боргу., 3490,46 грн. - 3% річних та 35 728,35 грн. пеня.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 27.11.2015 р

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю №21/11 від 21.11.2016 р.

від прокуратури: ОСОБА_3 - посвідчення від 20.08.2012 р.

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення

Суть спору :

Заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Хмельницької міської ради м. Хмельницький до Приватного підприємства "Пектораль-1", м. Хмельницький про стягнення 251 047,81 грн., з яких 211829,00 грн. сума основного боргу., 3490,46 грн. - 3 % річних та 35 728,35 грн. пеня.( з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 12.01.17 року).

В судовому засіданні позивач та прокурор підтримав вимоги викладені у позові та наполягав на його задоволенні.

Позивачем в судовому засіданні звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог, заява погоджена прокурором.

В обґрунтування зазначено клопотання зазначає, що під час розгляду справи відповідачем оплачено суму основної заборгованості по договору №142 від 16.06.2016 року в сумі 211 829 грн. та частину штрафних санкцій в розмірі 36186,86 грн. Позивач в своїх заяві зазначає що відповідачем не оплачено 3031,95 грн., з яких 272,9 грн. - 3% річних та 2759,05 грн. пені

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

В п.п. 3.10,3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011р. зазначено, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК ( 1798-12 ) права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Дана заява підлягає задоволенню, оскільки вона подана відповідно до вимог процесуального законодавства в межах оплаченого судового збору.

Предметом спору є стягнення 3031,95 грн., з яких 272,9 грн. - 3% річних та 2759,05грн. пеня.

Відповідач в засіданні суду заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши що позивачем не вірно визначено суму 3% та пені, просить припинити провадження по справі оскільки між сторонами відсутній предмет спору на підставі п.1.1 ст.80 ГПК України.

В задоволенні поданого клопотання необхідно відмовити, оскільки позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

16.06.2016 року між Хмельницькою міською радою та ПП „Пектораль 1 укладено договір №142 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького

Предметом вказаного договору, відповідно до п. 1.1, є визначення для ПП „Пектораль 1, який є замовником будівництва торгового - офісного центру з спортивно - розважальним дитячим комплексом та паркінгом по вул. Камянецькій, 17 у м. Хмельницькому, величини пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького.

Відповідно до п.1.2 Кошти отримані, як пайова участь замовників об'єктів містобудування можуть використовуватись виключно на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфра структури м. Хмельницького.

Пунктами 2.1, 2.2 та 2.4 договору визначено, що ПП „Пектораль 1 зобов'язується перерахувати до 30.06.2016 кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, згідно із розрахунком розміру пайової участі від 14.06.2016 № 01-20-446 в сумі 320829,00 грн. на зазначений в договорі рахунок.

Відповідно до п. 3.4 договору сторони домовились, що у разі прострочення термінів, передбачених договором, Сторона 2 сплачує Стороні 1 штрафні санкції, що становлять: пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного

банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; 3 (три) відсотки річних від суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, згідно ст. 625 Цивільного Кодексу України.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання Сторонами їх зобов'язань.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

16.06.2016 року за № 142 сторонами договору погоджено розрахунок розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького.

Пунктом 3 вказаного розрахунку сторони домовились, що згідно зведеного кошторисного розрахунку загальна кошторисна вартість будівництва об'єкту без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення буді вельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішньо - та

поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій, складає 4545,108-268,382=4277,726 тис. грн.

Відповідно до порядку пайової участі замовників, пайова участь складає: -7,5 % від загальної вартості будівництва нежитлових приміщень, 4277,726*0,075=320,829 тис. грн. сума пайової участі 320829 грн.

Розрахунок підписаний та скріплений печатками сторін.

26.07.16 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про стягнення заборгованості в розмірі по договору №142 від 16.06.2016 року.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладений договір №140 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького.

Згідно з ч.2 ст.40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч.3 ст.40 вказаного Закону).

Відповідно до ч.5 ст.40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони погодили, що відповідно до Пунктами 2.1, 2.2 та 2.4 договору визначено, що ПП „Пектораль 1 зобов'язується перерахувати до 30.06.2016 кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, згідно із розрахунком розміру пайової участі від 14.06.2016 № 01-20-446 в сумі 320829,00 грн. на зазначений в договорі рахунок.

В силу положень ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.2 ст.612 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи зобовязання відповідачем в порушення п. 2.2. та 2,4 договору №140 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, належним чином не виконанні, кошти в розмірі 320829 грн. відповідачем станом до 30.06.20.16 року не сплачені.

Сума основної заборгованості сплачена відповідачем на підставі платіжного доручення № 154 від 23 січня 2017 року.

Позивач звернувся із заявою про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом. Предметом розгляду справи є стягнення 3031,95 грн., з яких 272,9 грн. - 3% річних та 2759,05 грн. пеня.

Позивачем заявлено до стягнення 2759,05 грн. пені (відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Пунктом 3.4 договору сторони домовились, що у разі прострочення термінів, передбачених договором, Сторона 2 сплачує Стороні 1 штрафні санкції, що становлять: пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; 3 (три) відсотки річних від суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, згідно ст. 625 Цивільного Кодексу України.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, рухоме і нерухоме майно, а частина 2 - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу України передбачає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем в позовні заяві заявлено 35 728,35 грн. пені. Відповідач не погодившись із розрахуноком пені надав контрозрахунок пені та стверджує, що відповідачем у період з 01.07.2016 року 14.11.2016 року було сплачено частину основної заборгованості і позивачем не враховано проплати відповідача 22.06.16р. 10000,00 грн., 08.07.16р. 20000,00 грн., 09.08.16р. 5000,00 грн., 05.10.2016 р. 2000,00 грн., 13.10.16 р. 2000,00 грн., 21.10.16 р. - 2000, 00 грн., 02.11.16р. 2000,00 грн., 09.11.16 р. 2000,00 грн., 16.11.16р. 2000,00 грн., нарахування пені позивачем здійснено загальну суму заборгованості по договору в розмірі 310829 грн.

Суд погоджується доводами відповідача, щодо помилкового розрахунку пені, оскільки, позивачем при нарахуванні не враховано часткове погашення основної заборгованості.

Перевіривши правильність нарахування пені відповідно до розрахунку поданого позивачем, прийшов до висновку, що правомірним нарахуванням пені за період з 01.07.2016 року 14.11.2016 року становить сума в розмірі 32990,48 грн.

Позивачем заявлено до стягнення 272,9 грн. 3% річних.

Пунктом 3.4 договору сторони домовились, що у разі прострочення термінів, передбачених договором, Сторона 2 сплачує Стороні 1 штрафні санкції, що становлять: пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; 3 (три) відсотки річних від суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, згідно ст. 625 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних (аналогічно розрахунку пені), суд прийшов до висновку, що правомірним є нарахування та підлягає стягненню з відповідача сума в розмірі 3187,59 грн.

Судом береться до уваги, що платіжним дорученням №156 від 07.02.2017 року відповідачем оплачено суму штрафних санкцій в розмірі 36186,86 грн.

Загальна сума штрафних санкцій відповідно до перерахунку суду складає 36178,07 грн. (32990,48 грн. пені + 3187,59 грн. 3% річних).

З огляду на викладене в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 3031,95 грн., з яких 272,9 грн. - 3% річних та 2759,05 грн. пені належить відмовити.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України оплата судових витрат покладається на позивача.

Питання щодо повернення частини суми судового збору вирішується на підставі п.1 ч.1. ст..7 Закону України „Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85,116 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У позові заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Хмельницької міської ради м. Хмельницький до Приватного підприємства „Пектораль-1, м. Хмельницький про стягнення 3031,95 грн., з яких 272,9 грн. - 3% річних та 2759,05 грн. пеня відмовити.

Повне рішення складено 02 березня 2017 року.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6