ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.03.2017 Справа № 904/1026/17
За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-фінансист", м. Дніпро

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Первомайськ Миколаївської області

про стягнення 39 272 грн. 10 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Задорожний С.О. - представник, дов. від 29.12.2016р. №8211-К-О;

від відповідача-1: не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином;

від відповідача-2: не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів -1,-2, 39 272 грн. 10 коп., що складає 8 547 грн. 56 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, наданим відповідно до умов договору від 19.03.2007р. №NK35FС банківського рахунку та 30 724 грн. 54 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідачі-1,-2 відзивів на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надали, представник відповідача-1 та відповідач-2 у судове засідання не з'явилися, поштові повідомлення суду про час і місце судового засідання були отримані відповідачем-2 07.02.2017р., відповідачем-1 20.02.2017р. (а.с. 39, 57).

Приймаючи до уваги, що:

- відповідно до пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору;

- суд вважає, що неявка представників відповідачів-1,-2 не перешкоджає вирішенню спору;

- відповідно до частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи;

- в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку;

- обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смирнова проти України");

- тому суд доходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів-1,-2.

Оригінали документів, оглянутих у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2013р. у справі №16/5005/10583/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус", м. Дніпропетровськ, відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Первомайськ, Миколаївська область про стягнення 52 190 грн.27 коп. позовні вимоги задоволено; стягнуто солідарно з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус" на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" - 10 797 грн. 17 коп. (десять тисяч сімсот дев'яносто сім грн. 17 коп.) - заборгованості за кредитом, 26 800 грн. 00 коп. (двадцять шість тисяч вісімсот грн. 00 коп.) - заборгованість по процентам та 14 593 грн. 10 коп. (чотирнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто три грн. 10 коп.) - пені; стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" - 1 609 грн. 50 коп. (одну тисячу шістсот дев'ять грн. 50 коп.) - витрати по сплаті судового збору.

В подальшому на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2013р. у справі №16/5005/10583/2012, яке набрало законної сили 15.02.2013р., було видано наказ від 15.02.2013р.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2013р. у справі №16/5005/10583/2012 встановлено наступне:

- 19.03.2007р. між Комерційним банком "ПриватБанк" (банком) та відповідачем-2 - Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (клієнтом) було укладено договір №NK35FC банківського рахунку (далі - Договір), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого банк відкриває клієнту поточний (поточні) рахунок (рахунки) у національній та іноземній валюті (у тому числі картковий (карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом використання та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України (далі - НБУ) та умов цього Договору; за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та здійснювати інші операції за рахунком (рахунками) у порядку та на умовах, передбачених цим Договором;

- відповідно до пункту 1.1 Додатку №7 до Договору "Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок" банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснювати овердрафтове обслуговування клієнта на підставі анкети-заяви на встановлення овердрафтового кредиту на картковий рахунок (додаток №8 до Договору), що полягає в проведенні платежів, здійснених довіреними особами клієнта з використанням корпоративних платіжних карток, понад залишок коштів на картковому рахунку клієнта НОМЕР_2, відкритому в Банку (надалі - картрахунок), за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до пункту 1.3 цього додатку, шляхом дебетування картрахунку; при цьому утворюється дебетове сальдо;

- в пункті 1.3 Додатку №7 до Договору "Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок" сторони погодили, що ліміт згідно з цим Додатком до даного Договору, являє собою суму коштів, у межах якої банк зобов'язується здійснювати оплату платежів довірених осіб клієнта, проведених із використанням корпоративних платіжних карток, понад залишок коштів на його картковому рахунку; ліміт установлюється банком залежно від кількості корпоративних карток, оформлених на довірених осіб клієнта і сумарного розміру бланкових лімітів овердрафтового кредитування, що банк встановлює згідно з Анкетою-Заявою (Додаток №8 до Договору); на момент підписання Додатку №7 до Договору ліміт складає 10 000 грн. 00 коп;

- позивач здійснював овердрафтове обслуговування відповідача-2.;

- пунктом 1.4 Додатку №7 до Договору "Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок" встановлено, що овердрафтове кредитування клієнта здійснюється банком у межах ліміту і терміну, установлених згідно пункту 1.3 цього Додатку до Договору, з періодом безперервного користування кредитом не більше 30 днів; періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на картковому рахунку; початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на картковому рахунку клієнта під час закриття банківського дня; зменшення чи зростання заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом; датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на картковому рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо;

- відповідач користувався наданими банком кредитними коштами в межах укладеного Договору та Додатку №7 до нього;

- у зв'язку з неповерненням кредитних коштів за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 10 797 грн. 17 коп.;

- пунктом 1.5 Додатку №7 до Договору "Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок" передбачено, що клієнт сплачує відсотки за увесь час фактичного користування кредитом згідно п.п. 3.1, 3.2, 3.3 цього Додатку до даного Договору;

- відповідно до пункту 3.1 Додатку №7 до Договору "Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок" за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на картковому рахунку клієнта після закриття банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з диференційованої процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом і встановлений у розділі 4 цього Додатку до Договору;

- у відповідності із статтею 212 Цивільного кодексу України у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань з погашення кредиту, передбачених цим Додатком до Договору, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі подвійної ставки річних інтервалу " 16-30 днів" від суми залишку непогашеної заборгованості (пункт 3.2 Додатку №7 до Договору "Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок");

- відповідно до пункту 3.3 Додатку №7 до Договору "Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок" сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно пунктів 3.1, 3.2 цього Додатку до Договору, здійснюється в порядку, визначеному в пункті 1.11, 2.3 цього Додатку до Договору; відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими; сплата відсотків може бути здійснена клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку;

- відповідач за користування кредитними коштами повинен був сплатити відсотки у сумі 26 800 грн. 00 коп. (з 15.06.2009р. по 27.08.2012р.);

- клієнт здійснює повне погашення кредиту, простроченої дебіторської заборгованості, а також нарахованих і прострочених нарахованих відсотків не пізніше терміну згідно пункту 1.3; погашення кредиту, простроченої заборгованості, а також нарахованих і прострочених нарахованих відсотків може бути здійснене клієнтом також з інших належних йому рахунків відповідно до законодавства в порядку, визначеному пунктами 4 та 2.3 (пункт 1.9 Додатку №7 до Договору "Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок");

- відповідно до пункту 5.1 Додатку №7 до Договору "Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок" при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань: зі сплати відсотків за користування кредитом; термінів повернення кредиту й інших витрат клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня;

- пеня становить 14 593 грн. 10 коп. (з 15.06.2009р. по 27.08.2012р.).

Тому господарський суд Дніпропетровської області визнав позовні вимоги у справі №16/5005/10583/2012 обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 23.01.2012р. у справі №37/64.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум, які необхідно сплачувати до повного виконання грошового зобов'язання.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2013р. у справі №16/5005/10583/2012.

Як вбачається відповідач-2 за користування кредитними коштами повинен був додатково сплатити відсотки, які згідно розрахунку становлять 8 547 грн. 56 коп. (з 28.08.2012р. по 10.10.2016р.).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу-2 позивачем було спрямовано претензію від 03.10.2016р. вих. №93VNKLPD05VQ0 з проханням погасити прострочену заборгованість у повному обсязі; про спрямування відповідачу-2 зазначеної претензії свідчать фіскальний чек „Укрпошти" від 07.10.2016р., список №12317 згрупованих поштових відправлень та опис від 07.10.2016р. вкладення у цінний лист (а.с. 34, 36, 37).

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами вважається таким, що настав.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості по кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами перед позивачем відповідачем-2 не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Отже, загальний розмір пені згідно розрахунку становить 30 724 грн. 54 коп. (з 28.08.2012р. по 10.10.2016р.).

З матеріалів справи також вбачається, що 11.08.2015р. між відповідачем-1 - Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист", як поручителем, та позивачем - Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк", як кредитором, було укладено договір поруки №93VNKLPD05VQ0 (надалі - Договір поруки), відповідно до умов якого: предметом цього договору є надання поруки за виконання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як боржником, всіх своїх обов'язків за Договором від 19.03.2007р. №NK35FC (надалі - Кредитний договір) (пункт 1); поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в Кредитному договорі (пункт 2); цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором (пункт 8); сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років (пункт 9); за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (пункт 4); у випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого пунктом 1 цього Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) обов'язку(ів) (пункт 5); поручитель зобов'язаний виконати обов'язок(ки), зазначений(ні) в письмовій вимозі кредитора впродовж п'яти календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 5 цього договору (пункт 6); у випадку невиконання поручителем обов'язків боржника за кредитним договором впродовж п'яти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, зазначеної в пункті 5 цього договору, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1% від суми заборгованості, яка вказана в зазначеній письмовій вимозі, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення; сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов'язань за цим договором (пункт 7).

Як вбачається позивачем відповідачу-1 було спрямовано вимогу від 03.10.2016р. вих. №93VNKLPD05VQ0 про сплату на користь позивача заборгованості відповідача-2 за Договором від 19.03.2007р. №NK35FC; про спрямування вимоги відповідачу-1 свідчить фіскальний чек „Укрпошти" від 07.10.2016р., список №12317 згрупованих поштових відправлень та опис від 07.10.2016р. вкладення у цінний лист (а.с. 35, 36, 37).

Згідно з частиною 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом солідарного стягнення сум, заявлених до стягнення.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідачів-1,-2 у рівних сумах.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32; ідентифікаційний код 35201640) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; ідентифікаційний код 14360570) 8 547 грн. 56 коп. - заборгованості по процентам та 30 724 грн. 54 коп. - пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32; ідентифікаційний код 35201640) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; ідентифікаційний код 14360570) 800 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; ідентифікаційний номер 14360570) 800 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

07.03.2017р.