РІШЕННЯ

23 лютого 2017 року Справа № 913/151/17

Провадження №16/913/151/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства Краснодонвугілля, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 27495 грн 00 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.,

секретар судового засідання-Богуславська Є.В.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1М, представник за довіреністю від 25.10.2016 №2039;

від відповідача ОСОБА_2, представник за довіреністю від 20.05.2016 №32,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у сумі 27495 грн 00 коп.

Зі станції відправлення Краснодон Донецької залізниці 02 серпня 2016 року на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці Приватним акціонерним товариством Краснодонвугілля, м.Сєвєродонецьк Луганської області (відповідачем) був відправлений вантаж концентрат вугільний по накладній від 02.08.16 №49939002 у вагоні №57952319.

На станції Ніжньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці 12.08.16 було проведене контрольне перевантажування за ініціативою залізниці і встановлено, що у залізничній накладній від від 02.08.16 №49939002 у вагоні №57952319 вказано масу нетто 69000 кг, а фактично маса нетто склала 61550 кг, що менше даних, вказаних в накладній, на 7450 кг.

По даному факту складено комерційний акт від 12.08.16 РА №014459/373/66.

За невірно зазначену у накладній масу вантажу позивач відповідно до ст.ст. 118, 112 Статуту залізниць України нарахував штраф у сумі 27495 грн 00 коп., який просить стягнути на свою користь.

Позивач у засіданні суду 23.02.2017 надав до справи копію довіреності від 20.10.2016 №918 на керівників регіональної філії «Придніпровська залізниця» ОСОБА_3Г та ОСОБА_4, які суд долучає до матеріалів справи.

Відповідач надав до матеріалів справи відзив від 17.02.17 №12/42, яким не заперечив проти факту невірно вказаної маси вантажу в накладній при відправленні, та вказав про тривалість перевезення вантажу, у звязку з чим суттєво зменшилась вологість вугілля і, відповідно, зменшилась маса при переважуванні.

Також відповідач у відзиві висловив клопотання про зменшення розміру штрафу в пять разів, посилаючись на незадовільне фінансове становище підприємства і на відсутність спричинених збитків залізниці. В підтвердження викладених доводів відповідач додає копію сертифікату про настання обставин непереборної сили від 01.09.2014 №2758/05-4 та документи в підтвердження важкого фінансового стану підприємства.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача слід задовольнити частково, у звязку з чим і позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч.3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача, і супроводжує вантаж до місця призначення.

Згідно ст. 24 Статуту вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Наведені норми свідчать про те, що залізниця не зобовязана перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення. В даному випадку залізниця перевірила масу вантажу в вагоні, відправленому відповідачем, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи належним чином підтверджено, що відповідачем невірно вказані відомості в залізничній накладній: від 02.08.16 №49939002, у вагоні №57952319 вказано масу нетто 69000 кг, а фактично маса нетто склала 61550 кг, що менше даних, вказаних в накладній, на 7450 кг. Дані обставини було засвідчено комерційним актом від 12.08.16 РА №014459/373/66.

Статтею 122 Статуту визначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту, якою встановлено стягнення штрафу у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами. При цьому відправник несе відповідальність перед залізницею за наслідки, які виникли.

Таким чином, відповідач має нести відповідальність перед залізницею (позивачем) у вигляді штрафу розміром 5-кратної провізної плати за невірно вказану в залізничній накладній масу вантажу перед відправленням вагонів.

Провізна плата одного вагону дорівнює 5499 грн. 00 коп., сума штрафних санкцій 5499 грн 00 коп. х 5 = 27495 грн 00 коп. за один вагон.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами у повному обсязі.

Стосовно заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу суд зазначає наступне.

Заявлене клопотання відповідач мотивує незадовільним фінансово-економічним станом підприємства, веденням виробничої діяльності на тимчасово окупованій території. До клопотання наданий фінансовий звіт за 2016 рік, з якого вбачається відсутність прибутку при веденні господарської діяльності підприємством і збитки в сумі 763272 тис. грн, висновок ТПП України про форс-мажорні обставини на території Луганської області з 01 серпня 2014 року, ухвала господарського суду Луганської області від 24.02.16 №21/52б у справі про банкрутство відповідача ПАТ «Краснодонвугілля».

Керуючись правилами ст.233 ГК України, ст. 83 ГПК України, враховуючи обставини, викладені відповідачем в клопотанні та надані в підтвердження цього документи, розмір заявлених до стягнення вимог, слід задовольнити клопотання відповідача частково і зменшити суму заявленого до стягнення штрафу до 10998 грн 00 коп. (двох провізних плат).

Юридичний аналіз наведених правових норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача повністю.

На підставі викладеного, ст.ст.908,909 ЦК України, Статуту залізниць України, керуючись ст. ст. 22,33,34,43,44,49,82,83,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства Краснодонвугілля, м.Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Енергетиків, 54, ід. код 32363486 на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, вул. Тверська, 5, ід. код 40075815 штраф у сумі 10998 грн 00 коп., витрати по судовому збору в сумі 1600 грн, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Рішення підписане 28.02.2017

Суддя Р. Шеліхіна