ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"02" березня 2017 р.Справа № 921/3/17-г/4
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув матеріали справи

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнтир - Буделемент", вул. Незалежності, 28-А, м.Бровари, Броварський район, Київська область

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Тернопільський кар'єр", вул. Стара Максимівка, 29, с. Максимівка, Збаразький район, Тернопільська область

про cтягнення заборгованості в сумі 153 628,16 грн.

За участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 25 від 19.09.2016р.

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представникам відповідача процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України, розяснено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Орієнтир - Буделемент" звернулось 03.01.2017р. (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду вх. № 3 від 03.01.2017р.) до господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Тернопільський кар'єр", про стягнення заборгованості в сумі 153 628,16 грн, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу № 29/04-2015 від 29.04.2015р.

Ухвалою суду від 04.01.2017р. порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 09.02.2017р.

Позивачем через канцелярію суду подано додаткові документи до матеріалів справи (вх. № 4266 від 23.01.2017р.), а також додаткові пояснення (вх. № 5210 від 03.02.2017р., вх. № 5413 від 07.02.2017р.), згідно яких зазначає, що після відкриття провадження по справі відповідачем здійснено часткове погашення боргу, на підтвердження чого долучає відповідні платіжні доручення (№ 1891 від 04.01.2017р., № 1929 від 05.01.2017р., № 2110 від 18.01.2017р., № 2397 від 02.02.2017р.), крім того, просить розглядати справу без участі останнього.

Також, 07.02.2017р. факсограмою на адресу суду від позивача надійшло повідомлення (вх. № 5452 від 08.02.2017р.), згідно якого зазначено, що платіжним дорученням № 2470 від 07.02.2017р. Публічне акціонерне товариство "Тернопільський кар'єр" сплатило на рахунок позивача кошти в сумі 45 347, 00 грн (призначення платежу повернення коштів за продукцію згідно договору № 29/04-2015).

Відповідачем через канцелярію суду подано клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи №511 від 27.02.2017р. (вх. № 6939 від 02.03.2017р.), а саме заяву б/н від 16.02.2017р., за підписом директора "Орієнтир - Буделемент" ОСОБА_3, в якій просить суд про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення нарахованої пені в сумі 8280,44 грн Також, зазначає, що станом на 16.02.2017р. Відповідачем повністю погашена сума основного боргу за Додатковою угодою від 30.09.2016р. про розірвання боргу до договору купівлі-продажу №29/04-2015.

Господарський суд розглянув заяву позивача б/н від 16.02.2017р. про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення нарахованої пені в сумі 8280 грн 44 коп. та прийняв її як таку, що подана у відповідності до ст. 22 ГПК України, відповідно спір розглянуть із її (заяви) врахуванням.

Представник Відповідача підтримав подане клопотання та підтвердив факт повної оплати суми основного боргу.

У відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 02.03.2017р. для надання можливості сторонам подати витребувані судом документи та прийняти участь у розгляді даної справи.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи, ознайомившись із поданими документами, заслухавши пояснення представників відповідача, господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

29.04.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Орієнтир - Буделемент" (надалі - Позивач), як покупцем та ОСОБА_1 акціонерним товариством "Тернопільський кар'єр" (надалі - Відповідач), як постачальником укладено договір купівлі продажу №29/04-2015, за умовами якого постачальник бере на себе зобовязання продати покупцю камінь вапняковий фракції 80-120, а покупець бере на себе зобовязання прийняти та оплатити його вартість.

В період з 15 червня 2015 року по 08 вересня 2015 року ОСОБА_1 акціонерним товариством "Тернопільський кар'єр" згідно Реєстру видаткових накладних та наданих суду копій видаткових накладних передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Орієнтир - Буделемент" товар, а саме камінь вапняковий фракції 80-120мм на загальну суму 5 197 187,00 гривень (факт одержання засвідчується підписом повноважного представника відповідача на видаткових накладних, а також відтиском печатки підприємства).

Позивачем систематично здійснювалася оплата коштів за договором. Останній платіж був здійснений 22.09.2015р. Таким чином, станом на 12.09.2016 року сума боргу Відповідача за оплачений та непоставлений товар складала 145 347,72 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період січень 2015р. серпень 2016р., підписаний з сторони позивача та платіжними дорученнями позивача про сплату коштів за вересень 2015 року.

30.09.2016р. сторонами було укладено додаткову угоду про розстрочення боргу до договору купівлі-продажу №29/04-2015 від 29.04.2015р. (надалі Додаткова угода). Згідно п.2 Додаткової угоди сторони погодили, що постачальник зобовязується сплатити на рахунок покупця борг в сумі 145 347,72 грн за наступним графіком :

- до 31.10.2016р. кошти в сумі 72 673,86 коп.;

- до 31.11.2016р. кошти в сумі 72 673,86 коп.

Проте, в порушення вимог ст.525, ст.526 ЦК України, п.1 та п.2 Додаткової угоди, станом на дату позовної заяви, Відповідач борг на рахунок Позивача в сумі 145 347,72 грн. не сплатив.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору поставки, згідно якого та в силу ст. 712 Цивільного кодексу України одна сторона (постачальник) зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність другої сторони (покупця) для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти і оплатити за нього повну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інше.

Позивачем через канцелярію суду подано додаткові документи до матеріалів справи (вх. № 4266 від 23.01.2017р.), а також додаткові пояснення (вх. № 5210 від 03.02.2017р., вх. № 5413 від 07.02.2017р.), згідно яких зазначає, що після відкриття провадження по справі відповідачем здійснено часткове погашення боргу, на підтвердження чого долучає відповідні платіжні доручення (№ 1891 від 04.01.2017р., № 1929 від 05.01.2017р., № 2110 від 18.01.2017р., № 2397 від 02.02.2017р.), крім того, просить розглядати справу без участі останнього.

Також, 07.02.2017р. факсограмою на адресу суду від позивача надійшло повідомлення (вх. № 5452 від 08.02.2017р.), про те, що платіжним дорученням № 2470 від 07.02.2017р. Публічне акціонерне товариство "Тернопільський кар'єр" сплатило на рахунок позивача кошти в сумі 45 347, 00 грн (призначення платежу повернення коштів за продукцію згідно договору № 29/04-2015).

Крім того, платіжним дорученням №2556 від 15.02.2017 року ПАТ "Тернопільський кар'єр" сплатило на рахунок Позивача кошти в сумі 2304,43 грн, призначення платежу відшкодування судового збору. (належні докази долучено до матеріалів справи).

Зважаючи на те, що станом на 16.02.2017 року Відповідачем повністю погашено суму основного боргу перед Позивачем згідно Додаткової угоди від 30.09.2016року про розстрочення боргу за договором купівлі-продажу №29/04-2015, Позивачем прийнято рішення про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення з Відповідача нарахованої пені в розмірі 8 2080,44 грн, про що зазначено в поданій Позивачем заяві про зменшення розміру позовних вимог б/н від 16.02.2017р. (вх.№6391 від 22.02.2017р.).

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З поданих представниками сторін належним чином оформлених доказів, вбачається, що після порушення провадження у справі (тобто після 04.01.2017р.) суму боргу сплачено повністю в добровільному порядку.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору на день його розгляду.

Враховуючи встановлені обставини, а також клопотання відповідача, суд приходить до висновку, що станом на день розгляду господарської справи, між сторонами не залишилось неврегульованих питань в частині стягнення суми основного боргу, а відтак провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, за відсутністю предмету спору на день його розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 44, 43, 80 п.1-1, 86 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі припинити.

Суддя Н.М. Бурда