ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. Справа № 911/259/17

Суддя А.С. Грєхов, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Яготинський райагротехсервіс"

до відповідача публічного акціонерного товариства "Київобленерго"

про зобов'язання вчинити певні дії та стягнути 27 286,27 грн

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 31.01.2017,

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність № 5 від 10.01.2017,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Яготинський райагротехсервіс" (надалі - позивач) до публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (надалі - відповідач) про зобов'язання вчинити певні дії та повернення безпідставно нарахованої та стягненої суми 27 286,27 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.01.2017 порушено провадження у справі № 911/259/17 та витребувано документальні докази у справі.

07.02.2017 розгляд справи відкладено ухвалою Господарського суду Київської області на 28.02.2017.

28.02.2017 через канцелярію Господарського суду Київської області відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якій позовні вимоги про звільнення від відповідальності позивача та повернення безпідставно нарахованої та стягнутої суми заперечує повністю.

У судове засідання 28.02.2017 зявилися уповноважені представники позивача та відповідача та надали пояснення у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

між Публічним акціонерним товариством "Яготинський райагротехсервіс", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Яготинський райагротехсервіс" (надалі споживач) та Публічним акціонерним товариством "Київобленерго" (надалі постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії № 0065 від 03.01.2012 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 750 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі.

Згідно з п.п. 2.3.3. і 2.3.4 Договору споживач зобовязується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно Додатку № 4 "Порядок розрахунків за активну електроенергію" (надалі - Додаток № 4) та Додатку № 6 "Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку", послуги з компенсації перетікання реактивної енергії між електромережею постачальника та електроустановками, згідно Додатку № 5 (5а) "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Споживач зобовязується надавати постачальнику відомості про обсяги очікуваного споживання електроенергії на наступний рік з помісячним розподілом до 1-го (першого) жовтня поточного року за формою Додатку №2.

Додатком №4 встановлено розрахунковий період з 19 числа календарного місяця до 19 числа наступного місяця.

П. 4.2.2. Договору встановлено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 Договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини. При цьому, плата перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 000 кВт і більше.

Відповідно до 5.2. Договору договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з п. 5.2. Договору обсягів. Договірні величини споживання електричної енергії та потужності визначаються сторонами у Додатку №2 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу", що є невідємною частиною Договору (надалі Додаток №2).

Для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік, споживач не пізніше 1 жовтня поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (включаючи обсяги споживання субспоживачів) за формою Додатку №2 (ч.1 п. 5.2 Договору).

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін, розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником на рівні відповідних періодів поточного року (ч.5 п. 5.2. Договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання на строк до 31 грудня 2012 р. Договір вважається подовженим на кожний наступний календарний період у разі, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

На виконання вимог Договору, відповідачем за листопад 2016 року поставлено електроенергії загальним обсягом 24 263 кВт/год на суму 77 559,82 грн, що підтверджується рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію №852446296 за листопад 2016 року від 21.11.2016 та додатку до нього, звітом про показники лічильників за період з 19.10.2016 по 19.11.2016, завірені копії яких наявні у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом (розпорядженням) №261 від 31.10.2016 директора ТОВ "Яготинський райагротехсервіс" відряджено за кородон на строк з 10.11.2016 по 16.11.2016. На час відсутності ОСОБА_3 призначено виконуючим обовязки директора ОСОБА_4

Розпорядженням директора ТОВ "Яготинський райагротехсервіс" №263 від 09.11.2016 зобовязано енергетика позивача подати відповідачу заяву на корегування договірної величини споживання електроенергії.

22.11.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою №269 від 22.11.2016 з проханням про можливість зняття перевищення договірної величини споживання електроенергії за листопад 2016 року, обґрунтовуючи її тим, що відповідальний електрик позивача ОСОБА_5 (визначений як відповідальна особа споживача згідно з Додатком №9 до Договору) тимчасово відсутній.

02.12.2016 відповідач надіслав на адресу позивача лист вих. №20-1-1204 від 02.12.2016, у якому повідомив, що у звязку з відсутністю заяви на коригування договірної величини споживання електричної енергії за листопад 2016 року, позивачу було нараховано двократну різницю фактично спожитої очікуваної величини споживання електричної енергії.

Відтак позивач просить суд звільнити від відповідальності ТОВ "Яготинський райагротехсервіс" у зв'язку з надзвичайним характером обставин, обумовлених перебуванням відповідального енергетика у відпустці з 10.11.2016 по 18.11.2016.

Щодо позовної вимоги про визнання бездіяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Яготинський райагротехсервіс" такою, що була вчинена через надзвичайний характер цих правовідносин, господарський суд зазначає таке.

Згідно з п. 1.4 "Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів", затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 25.07.2006 № 258, для безпосереднього виконання функцій щодо організації експлуатації електроустановок керівник споживача своїм розпорядчим документом повинен призначити особу, відповідальну за електрогосподарство, та особу, яка буде її заміщати у разі відсутності (відпустка, хвороба).

Відповідно до п. 1.7. Правил виконання обовязків особи, відповідальної за електрогосподарство, або її заступника, може здійснюватись за сумісництвом.

Не допускається експлуатація електроустановок споживача у разі відсутності власних електротехнічних, електротехнологічних працівників відповідної кваліфікації. (п. 1.11 Правил )

Згідно з п. 1.14 Правил керівник споживача відповідає за неналежну організацію експлуатації та обслуговування електроустановок.

Пунктом 4.3.1. Договору визначено, що сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобовязань за Договором, якщо воно є результатом дії обставин надзвичайної і непереборної сили (форс-мажорні обставини).

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, укладаючи договір, сторони мають право самостійно визначити, при настанні яких обставин вони будуть звільнені від відповідальності за невиконання зобов'язань за цим договором.

В ч. 4 ст. 219 Господарського кодексу України закріплено, що сторони зобов'язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Наведений припис встановлює дві основні підстави звільнення особи, яка порушила зобов'язання, від відповідальності, а саме : випадок та непереборна сила. При цьому доведення наявності випадку або непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов'язання, саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Пункт 1 ч. 1 ст. 263 Цивільного кодексу України розкриває ознаки непереборної сили та визначає, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Таким чином, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. З наведеного вбачається, що для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання за ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, повинна довести: 1) наявність обставини непереборної сили; 2) її надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв'язок між цією обставиною і понесеними збитками.

До обставин непереборної сили відносять, як правило, стихійні природні явища (землетрус, повінь, шторм тощо), а також суспільні явища (воєнні дії, страйки, введення мораторію та інше.)

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, беручи до уваги умови договору, положення чинного законодавства, господарський суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання бездіяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Райагротехсервіс" такою, що була вчинена через надзвичайний характер цих правовідносин, з огляду на те, що відповідачем належним чином не доведено настання обставин непереборної сили.

Також позивачем заявлено вимогу про звільнення від відповідальності за сплату двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини суми у розмірі 27 286,27 грн та повернення останньої, як безпідставно стягненої відповідачем.

Частиною 1 та 4 п. 4.2. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань електроенергетики України №28 від 31.07.2016 встановлено, що відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором. У разі відхилення від обсягів фактичного споживання за минулий рік на 15% обсяги очікуваного споживання електричної енергії обґрунтовуються споживачем за даними запланованої до використання потужності та режиму роботи електроустановок відповідно до умов договору. У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений договором термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником електричної енергії за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік, споживач не пізніше 1 жовтня поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (включаючи обсяги споживання субспоживачів) за формою Додатку №2 (ч.1 п. 5.2).

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін, розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником на рівні відповідних періодів поточного року (ч.5 п. 5.2.).

Згідно рахунку-фактури за листопад 2016 року, наданої відповідачем загальна сума за активну електроенергію склала 77 559,82 грн за спожиту електроенергію у розмірі 24 263 кВт/год. Позивач зазначає, що сума перевищення договірної величини споживання за його підрахунками мала складати 7 563 кВт/год, в той час як за розрахунками відповідача, різниця склала 11 543 кВт/год.

Ч. 6 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" визначено, що споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини. Аналогічне положення містяться у п. 4.2.2. Договору.

Оскільки позивач вчасно, а саме до 14.11.2016, не подав заяву про коригування договірних величин споживання електроенергії за листопад 2016, відповідач згідно зазначених вище норм та положень Договору виходив з договірних величин за аналогічний період у 2015 році.

Крім того згідно ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", за відповідний період 2015 року та 2016 року, для розрахунку фактично спожитої енергії не враховувалися показники лічильників № 0389051 та № 0389028, встановлених у гуртожитках.

Згідно звіту про показники лічильників за період з 19.10.2015 по 19.11.2015 та відповідного рахунку-фактури № від 20.11.2015 фактичне споживання електричної енергії в листопаді 2015 року становило 8 428 кВт/год.

Відповідно до п.п. 8 та 9 Додатку №6 до Договору, у разі неподання споживачем даних про покази лічильників, вказаних в п.2 Додатку та у разі відсутності показів цих лічильників, знятих постачальником, визначення обсягу спожитої електроенергії здійснюється у відповідності з ПКЕЕ; у випадку коли постачальник зняв покази електролічильників, які відрізняються від наданих споживачем, обсяги спожитої електроенергії розраховуються за показами знятими постачальником.

Звітом про показники лічильників за період з 19.10.2016 по 19.11.2016 встановлено, що фактичне споживання позивачем становить 19 971 кВт/год.

Постановою НКРЕКП № 1871 від 21.10.2016 встановлено тарифи на електричну енергію для усіх категорій споживачів, крім населення. Згідно Додатку №1 до Договору, усі обєкти (точки продажу електроенергії) відповідача належать до 2 класу, для якого встановлений тариф 196,99 коп/кВт-год без ПДВ.

З огляду на вищезазначені положення, різниця між договірною та фактично спожитою електроенергією за листопад 2016 року становить 11 543 кВт/год у сумі 27 286, 27 грн, що відповідає умовам договору та підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, немає підстав вважати, що права позивача були порушені відповідачем.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про звільнення від відповідальності за сплату перед відповідачем двократної вартості фактично спожитої та договірної величини електроенергії у сумі 27 286,27 грн та повернення даної суми, як безпідставно нарахованої є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються господарським судом на позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 66, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повне рішення складено 03.03.2017

Суддя А.С. Грєхов