ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р.Справа № 915/772/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ліпчанської Н.В.,

суддів: Лисенко В.А., Діброви Г.І.

(склад колегії суддів змінено на підставі розпорядження керівника апарату суду №67 від 17.01.2017р.)

за участю секретаря судового засідання Молодова В.С.,

та представників сторін:

від позивача: Ніколащенко С.О. за довіреністю №1682 від 27.10.2016р.,

від відповідача: Голубенко Д.К. за довіреністю №579 від 30.12.2015р.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

на рішення господарського суду Миколаївської області від 29.09.2016р.

у справі №915/772/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон",

про стягнення 119.099,64 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (далі - ПАТ "Українська залізниця", Залізниця) звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" (далі - ТОВ "Нібулон") про стягнення заборгованості в сумі 67.343,16 грн. за користування вагонами та 51.756,48 грн. збору за зберігання вантажу у вагонах у затриманому поїзді по станції Чеховичи у травні 2016 року (а.с. 3-6).

Позивач зазначає, що у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником мало місце затримка вагонів та їх простій, вантажовласнику було нараховано плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу у вагонах.

Відповідач не визнає позовні вимоги з тих підстав, що вантаж за залізничними накладними був доставлений невчасно, з порушенням термінів доставки вантажу, а плата за користування стягується з вантажовласника у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (а.с.63-71).

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 29.09.2016р. (суддя Семенчук Н.О.) у задоволенні позову відмовлено (а.с.182-189).

Мотивуючи дане рішення місцевий господарський суд дійшов висновку, що немає жодного доказу на підтвердження наявності вини ТОВ "Нібулон" у затримці вагонів.

Не погоджуючись із винесеним рішенням господарського суду позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою (а.с.200-203).

Свої вимоги з урахуванням доповнень до апеляційної скарги апелянт мотивує тим, що місцевий господарський суд прийняв рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Також ПАТ "Українська залізниця" зазначає, що не можна погодитися з твердженням суду про відсутність відмови вантажовласника від прийняття вагонів та технічної можливості накопичування вагонів на станції призначення. Разом з тим, зауважує, що чинним законодавством не передбачено надання відмови від прийняття вагонів, які рухаються на адресу вантажоодержувача.

ТОВ "Нібулон" надало відзив на апеляційну скаргу та додаткові пояснення, у яких вважає рішення місцевого господарського суду винесеним при повному дослідженні обставин справи та із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що позивачем не доведено факт затримки вагонів, які рухались у складі поїзда №3504, саме з вини ТОВ "Нібулон".

21 лютого 2017 року у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а з огляду на положення ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено матеріалами справи, 29.10.2012р. між ПАТ "Українська залізниця" та ТОВ "Нібулон" був укладений Договір №ДН-4/98 (далі - Договір), у відповідності до п.1 якого згідно Статуту залізниць України, Правил перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під'їзна колія, яка належить ТОВ "Нібулон" і примикає стрілкою №35 до під'їзної колії ПАТ "Чорноморський суднобудівний завод" станції Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці та обслуговується локомотивом Ольшанської філії ПрАТ "КДМППЗТ" на підставі Договору №50 від 12.08.2012р. про надання послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів. Межею під'їзної колії є знак "Межа під'їзної колії", який встановлено біля переднього стику стрілочного переводу №35 (а.с.44-45).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень та скріплені печатками підприємств.

Пунктом 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Разом з тим, відповідно до ст.908 ЦК України передбачено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань (ч.5 ст.307 ГК України).

Так, відповідно до пунктів 5, 6 Договору повідомлення про готовність вагонів для передачі передаються: комерційним агентом станції прийомоздавальнику ТОВ "Нібулон" цілодобово по телефону за 2 години до передачі із записом в книзі повідомлень. Вагони для під'їзної колії подаються локомотивом ПАТ "Українська залізниця" на колію №11 станції Миколаїв - Вантажний, згідно вказівки маневрового диспетчера ст. Миколаїв - Вантажний. Здавання вагонів провадиться: на колії №11 ст. Миколаїв - Вантажний. Подальший рух вагонів виконується локомотивом Ольшанської філії ПрАТ "КДМППЗТ".

Максимальна кількість вагонів у кожній партії, що передається підприємству становить 15 ваг., 60 осей, вагою 1400 тон (п.7 Договору).

Пунктом 11 Договору визначено, що максимальна переробна спроможність вантажних пунктів без урахування часу на технологічні операції складає: вивантаження зернових на коліях 2,3,4 - фронт одночасної подачі 15 вагонів (по 5 вагонів на кожну колію), фронт одночасного вивантаження - 15 вагонів (по 5 вагонів на кожній колії) - за 2 год. 30 хв.

Час на виконання технологічних операцій з групою з 15 вагонів складає 1 год. 30 хв.

Добова переробна спроможність вантажних фронтів з урахуванням часу на технологічні операції складає 90 вагонів на добу.

Час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів Залізницею ТОВ "Нібулон" до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів Залізниці. Загальний час, за який ТОВ "Нібулон" вноситься плата за користування вагонами, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні ТОВ "Нібулон" та час затримки з його вини, згідно Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458.

Для під'їзної колії встановлюються такі терміни перебування на ній вагонів: 15 вагонів - 4 год. 00 хв. з урахуванням часу на технологічні операції (п.12 Договору).

Згідно п.16 Договору ТОВ "Нібулон" сплачує Залізниці плату:

- за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458, та Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом (Тарифного керівництва №1),

- за маневрову роботу - згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом (Тарифного керівництва №1),

- інші збори і плати - згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом та вільних тарифів (Тарифного керівництва №1).

Разом з тим, Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113 затверджені Правила користування вагонами і контейнерами (далі - Правила), у п.1 яких вказано, що ці Правила визначають порядок і умови користування вагонами і контейнерами: парку залізниць України; парку залізниць інших держав; які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, а також орендовані ними (за час затримки на коліях залізниць загального користування).

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграмою, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником). Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (п.п.8,9,10,12 Правил).

Так, як вбачається з матеріалів справи, наказом №3 від 01.05.2016р. вагони з вантажем зерно у складі потягу №3504 індекс 4151+017+4156, що прямував на станцію Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці, були затримані на станції Чеховичи Херсонської дирекції залізничних перевезень Одеської залізниці через неможливість приймання їх станцією (а.с.18).

01 травня 2016 року на станції Чеховичі складено акт про затримку вагонів №1, підстава для затримання - неприйняття вантажу вантажовласником ТОВ "Нібулон", зайнятість фронтів вивантаження та через відсутність технічної можливості накопичувати вагони на станції призначення (а.с.21).

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів того, що відповідач не приймав або відмовлявся від прийому вагонів.

Крім того, 02.05.2016р. ТОВ "Нібулон" листом №02/35 звернувся до начальника Херсонської дирекції залізничних перевезень та начальника станції Миколаїв-Вантажний з метою недопущення простою т/х у причалу в очікуванні вантажу та зриву графіка навантаження суден з проханням здійснити подачу потягів №3504 індекс 4151-017-4156 під вивантаження (а.с.119).

Згідно повідомлення про затримку вагонів №1 вантажоодержувача 01.05.2016р. о 20 год. 05 хв. повідомлено про затримку потягу №3504 (а.с.23,24).

04 травня 2016 року станцією Чеховичи Одеської залізниці складено акт загальної форми №1, у якому було засвідчено факт простою вищевказаних ваганів на коліях станції з 06 год. 35 хв. 01.05.2016р. по 01 год. 00 хв. 04.05.2016р. та відповідно ст. 46 Статут зазначено, що відповідальність за збереження вантажу покладено на вантажоодержувача ТОВ "Нібулон".

Отже, відповідно до відомостей плати за користування вагонами відповідачу було нараховано плату за користування вагонами з урахуванням часу затримки потягів на станції Чеховичи Херсонської дирекції залізничних перевезень Одеської залізниці у сумі 67.343,16 грн., які відповідач підписав із зауваженнями (а.с. 26-30).

Згідно положень статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержу-вачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

За користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під'їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату. Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам'яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (п.п. 2,3 Правил).

Також пунктом 13 Правил визначено, що плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Між іншим, позовні вимоги складаються - зі збору за зберігання вантажу у вагонах у розмірі 51.756,48 грн., з огляду на що слід зазначити наступне:

Пунктом 16 Договору встановлено, що підприємство сплачує залізниці плату: інші збори і плати - згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом та вільних тарифів (Тарифного керівництва №1).

Одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом (ст.46 Статуту).

Відповідно до п.5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Відповідно до п. 8 Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Також слід зазначити, що термін безоплатного зберігання обчислюється:

- якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;

- при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

- при затримці - з моменту затримки.

За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки (п.9 Правил зберігання вантажів).

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Як вже встановлено вище, факт затримки був засвідчений актом загальної форми.

Разом з тим, відповідач підписав накопичувальну картку №06050723 від 06.05.2016р. щодо нарахування плати за зберігання вантажу у вагонах у сумі 51.756,48 грн., однак, із зауваженнями (а.с.31).

Для встановлення факту відмови вантажовласника від прийняття вагонів Залізницею жодного документа складено не було, натомість складений акт загальної форми складається залізницею саме для фіксації факту затримання вагонів, що не є достатнім доказом наявності вини ТОВ "Нібулон" у затримці вагонів.

Колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи вищенаведені обставини, зважаючи на положення Правил користування вагонами і контейнерами, Правил складання актів, дослідивши наявні в матеріалах справи документальні докази, вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на акти про затримку вагонів форми ГУ-23а та ГУ-23, які складені в односторонньому порядку, та на облікову картку виконання плану перевезення вантажів із залізничного на водний транспорт за грудень 2015 року не є достатніми доказами на підтвердження позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять в собі допустимих доказів на підтвердження саме причин затримки потягів на підходах до станції.

Отже, наявні в матеріалах справи докази, що складаються у відповідності до Правил планування перевезень вантажів та Договору, є лише підставою для нарахування різних видів плати, оскільки вони не встановлюють тієї обставини, чи залежали причини затримки вагонів на підходах до станції призначення виключно від вантажоодержувача, а також не встановлює обставини, чи вживала Залізниця всіх належних від неї заходів для доставки затриманих вагонів на підходах до станції призначення та видачі їх вантажоодержувачу.

Аналогічної думки дотримується й Вищий господарський суд України у постанові від 30.08.2016р. у справі №916/394/16.

Також інформація Довідки про наявність вагонів у парках станції Миколаїв - Вантажний з 01.05.2016р. по 07.05.2016р. на 08:00 та 20:00, Довідки про загальну наявність вагонів на станції Миколаїв - Вантажний на 17:00, Витягу з технічно - розпорядчого акту станції Миколаїв - Вантажний, Витягу з технологічного процесу роботи станції Миколаїв - Вантажний, на станції призначення в наявності були вільні колії для приймання 01.05.2016р. потягу №3504.

Враховуючи викладене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи місцевим господарським судом були встановлені всі фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правомірна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Миколаївської області від 29.09.2016р. у справі №915/772/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий Н.В. Ліпчанська

Суддя В.А. Лисенко

Суддя Г.І. Діброва