ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017 року Справа № 904/5878/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: старший юрисконсульт відділу правового забезпечення Дніпропетровської філії ПАТ "Укртелеком" ОСОБА_1, довіреність №1013 від 12.12.2016 року

від відповідача-1: головний спеціаліст відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління виконкому міської ради ОСОБА_2, довіреність № 7/26-1267 від 29.12.2016 року

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року у справі № 904/5878/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Дніпро

до

відповідача-1: Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

відповідача-2: Управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Криворізької міської ради про визнання укладеним між Криворізькою міською радою та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" договору оренди земельної ділянки від 17.03.2014 року № 2014138 з протоколом розбіжностей від 03.04.2014 року в редакції орендаря - Публічного акціонерного товариства "Укртелеком".

За вказаною позовною заявою ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2016 року порушено провадження у справі № 904/5878/16.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 09.08.2016 року залучено до участі у справі в якості відповідача-2: Управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради (найменування приведено у відповідність до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року у справі № 904/5878/16 (суддя Манько Г.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що у відповідності до приписів ст. 181 Господарського кодексу України у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся); запропонована позивачем редакція спірного договору не в повному обсязі відповідає приписам Земельного кодексу України, Податковому кодексу України, Закону України "Про оренду землі"; визнання договору укладеним, як спосіб захисту, не передбачений ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі норм матеріального права, позивач просить скасувати це рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що 25.11.2003 року між сторонами по справі було укладено договір оренди земельної ділянки; скориставшись правом, наданим ст. 33 Закону України "Про оренду землі" на поновлення договору оренди земельної ділянки, позивач звернувся до відповідача-1 з відповідним листом, розглянувши який, відповідачем-1 прийнято рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом укладення нового договору оренди земельної ділянки. В подальшому, відповідачем-1 було прийнято рішення про надання згоди позивачу на укладення договору оренди земельної ділянки, якою позивач фактично користується на підставі раніше ухвалених міською радою рішень. Як зазначає позивач, після довготривалих переговорів та листування з метою врегулювання договірних відносин щодо оренди земельної ділянки, у березні 2014 року відповідач направив позивачу новий підписаний з боку відповідача проект договору оренди земельної ділянки від 17.03.2014 року № 2014138. 03.04.2014 року позивач повернув відповідачу підписаний зі свого боку договір від 17.03.2014 року разом з протоколом розбіжностей, про що зробив застереження у договорі. За доводами позивача, на дату укладення договору від 17.03.2014 року умови, викладені позивачем у протоколі розбіжностей від 03.04.2014 року, відповідали нормам земельного законодавства України. Разом з тим, місцевий господарський суд, пославшись в оскаржуваному рішенні, що запропонована позивачем редакція спірного договору не відповідає приписам законодавства, не зазначив, які саме запропоновані позивачем пропозиції у протоколі розбіжностей від 03.04.2014 року до договору від 17.03.2014 року не відповідають нормам земельного законодавства. За доводами позивача, відповідач-1, як субєкт права власності на землі комунальної власності, отримавши від позивача протокол розбіжностей щодо умов договору, не вжив будь-яких заходів, передбачених частиною сьомою ст. 181 ГК України щодо врегулювання розбіжностей до договору від 17.03.2014 року з позивачем. За таких обставин позивач вважає, що його пропозиції, викладені у протоколі розбіжностей від 03.04.2014 року, вважаються прийнятими відповідачем-1.

Відповідач-1 проти задоволення апеляційної скарги заперечує. Відповідач-1 посилається на ті обставини, що Криворізькою міською радою двічі у 2011 та у 2012 роках приймались рішення щодо позивача: відповідно, про поновлення договору оренди земельної ділянки та про надання згоди на укладення договору оренди земельної ділянки, якою позивач фактично користується на підставі раніше ухвалених міською радою рішень. Цими рішеннями зобовязано позивача у тримісячний термін укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки та зареєструвати його. Однак, до теперішнього часу вказані рішення Криворізької міської ради позивачем не виконані, державна реєстрація договору оренди земельної ділянки не здійснена. За наведеного, відповідач-1 вважає, що на даний час договір оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем-1 є неукладеним. Разом з тим, як зазначає відповідач-1, ним вжито усіх заходів для врегулювання договірних відносин між сторонами, передбачених чинним законодавством. Щодо розбіжностей, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, то такі розбіжності вирішуються судом, а право врегулювання розбіжностей у судовому порядку можливе за позовом однієї із сторін без встановленого строку. Також, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 наводить порівняльну таблицю редакції договору, запропонованого позивачу до укладення відповідачем-1, та редакції протоколу розбіжностей позивача до цього договору, з посиланням та обґрунтуванням невідповідності вимогам законодавства деяких умов договору, запропонованих позивачем у протоколі розбіжностей до договору.

Відповідач-2 у своїх письмових поясненнях посилається на обставини прийняття Криворізькою міською радою рішень про поновлення позивачу договору оренди земельної ділянки; про надання позивачу згоди на укладення договору оренди земельної ділянки, якою позивач фактично користується на підставі раніше ухвалених міською радою рішень, які зобовязували позивача протягом трьох місяців від дати прийняття рішення укласти з міською радою договір оренди та зареєструвати його в органі, що здійснює реєстрацію правовстановлюючих документів на землю. За доводами відовідача-2, проект договору оренди спірної земельної ділянки в редакції Криворізької міської ради не суперечить умовам типового договору оренди землі. Відповідач-2 зазначає і про те, що протокол розбіжностей до договору оренди в редакції позивача у 2014 році не був погоджений Криворізькою міською радою як такий, що суперечив законодавству та інтересам орендодавця (Криворізької міської ради), а у 2016 році втратив актуальність. Відповідач-2 посилається на ті обставини, що з квітня 2015 року укладання договорів оренди землі здійснюється по новому у звязку з тим, що 07.04.2015 року набув чинності Закон України № 191-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу". На даний час істотних умов договору оренди землі лише три (було 11): обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду, та відповідальності за її несплату. Окрім цього, виключена норма щодо обовязковості невід'ємних частин договору оренди землі, які були додатками до договору оренди: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлення земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі обєкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно з законом. Відповідач-2 вважає, що договір оренди неможливо визнати укладеним і тому, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2016 року № 843 внесено зміни до типового договору оренди землі.

Відповідач-2 у судові засідання, призначені для розгляду апеляційної скарги, явку свого повноважного представника не забезпечив; про дату, час та місце проведення судових засідання апеляційним господарським судом у даній справі відповідач-2 повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення відповідачу-2 поштових відправлень, якими цій особі направлені в копії відповідні ухвали апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження, призначення її розгляду у судове засідання, та про відкладення розгляду апеляційної скарги (а.с. 129, 138, 150, 177, т. 1).

У письмових поясненнях відповідача-2, що надійшли до апеляційного господарського суду 02.03.2017 року, наведене клопотання про проведення судового засідання у справі, призначеного на 02.03.2017 року, за відсутності представника відповідача-2.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді Верхогляд Т.А., суддів Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б., розгляд справи призначено у судове засідання на 06.12.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 року розгляд апеляційної скарги у даній справі відкладено у судове засідання на 20.12.2016 року.

Судове засідання, призначене на 20.12.2016 року не відбулось у звязку з лікарняним головуючого судді (доповідача) Верхогляд Т.А.

10.01.2017 року у звязку перебування у відпустці головуючого судді (доповідача) Верхогляд Т.А. проведено повторний автоматичний розділ судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.01.2017 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А (доповідач), суддів Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б., розгляд справи призначено у судове засідання на 14.02.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.02.2017 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Пархоменко Н.В., Паруснікова Ю.Б. (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.02.2017 року).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.02.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено у судове засідання на 02.03.2017 року.

У судовому засіданні 02.03.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді доповідача, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2003 року Криворізька міська рада (орендодавець) та Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської дирекції Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" (орендар) уклали договір оренди земельної ділянки (а.с. 15-19, т. 1).

Згідно предмету цього договору орендодавець на підставі рішення міської ради від 18.12.2002 року № 549 надає, а орендар приймає в тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку загальною площею 1073 кв.м згідно з планом землекористування. Земельна ділянка надається на умовах оренди строком на 7 років, починаючи з дати реєстрації договору. Земельна ділянка передається в оренду з метою несільськогосподарського використання для розміщення кабельних дільниць Центру технічної експлуатації сільських зєднувальних ліній по вул. Челюскінців, 18 у Центрально-Міському районі; код ділянки 75584001 (п.п. 1.1., 1.2., 2.1. договору).

Відповідно до розділу 10 договору "Заключні положення" договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

25.11.2003 року договір оренди земельної ділянки посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 5353.

Державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки проведено 08.12.2003 року за № 2938 (а.с. 19, т. 1).

26.11.2010 року, вих. № 42-1342, Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії звернулось до Міського голови м. Кривого Рогу з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки № 2938 від 08.12.2003 року (а.с. 22, т. 1).

26.01.2011 року Криворізькою міською радою прийнято рішення № 179 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" (а.с. 23 (у тому числі зворотна сторона), т. 1). Цим рішенням поновлено, у тому числі Відкритому акціонерному товариству "Укртелеком", договір оренди земельної ділянки за адресою: Центрально-Міський район, вул. Челюскінців, 18, площа земельної ділянки 0, 1073 га, термін дії раніше наданого договору оренди - до 08.12.2010 року; форма користування оренда 7 років; цільове призначення земельної ділянки землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, розташування кабельних дільниць Центру технічної експлуатації сільських зєднувальних ліній (п. 1 рішення та додаток до рішення); визначено розмір річної орендної плати за користування земельною ділянкою у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України (п. 2 рішення); субєкту господарювання у тримісячний термін від дати прийняття рішення укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки та зареєструвати його в органі, який здійснює державну реєстрацію правоустановчих документів на землю (підпункт 3.1. пункту 3 рішення); рекомендувати сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою починаючи з 01.06.2010 року з урахуванням вимог рішення міської ради від 14.05.2010 року № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_4" (підпункт 3.2. пункту 3 рішення); установити, що невиконання вимог підпункту 3.1. рішення з вини замовника тягне за собою втрату чинності рішення щодо цього субєкта (п. 4 рішення).

На підставі зазначеного рішення у тримісячний термін від дати його прийняття договір оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем-1 не було укладено.

Рішенням Криворізької міської ради 28.09.2011 року № 630 "Про затвердження остаточних розмірів площ земельних ділянок, переданих громадянам у власність, та внесення змін у додатки до раніше прийнятих рішень виконкомів міської Ради народних депутатів, міської ради та її виконкому" внесено зміни до рішення Криворізької міської ради від 26.01.2011 року № 179, а саме у додатку до цього рішення змінено найменування землекористувача з Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" на Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" (а.с. 24, т. 1).

Рішенням Криворізької міської ради від 28.11.2012 року № 1547 "Про надання згоди на укладення договорів оренди земельних ділянок", враховуючи, що на земельних ділянках розташовано обєкти нерухомого майна; з метою запобігання втратам міського бюджету, недопущення використання земельних ділянок без правоустановчих документів; відповідно до ст.ст. 12, 123 Земельного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України, ст.ст. 13, 16, 20 Закону України "Про оренду землі", надано згоду, у тому числі Публічному акціонерному товариству "Укртелеком", на укладання договорів оренди земельних ділянок, якими вони фактично користуються на підставі раніше ухвалених рішень міської ради; Публічному акціонерному товариству "Укртелеком" - щодо земельної ділянки площею 0, 1073 га, яка розташована у Центрально-Міському районі по вул. Челюскінців, 18; рішення міської ради від 26.01.2011 року № 179 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" (п. 1 рішення та додаток до рішення); субєкту господарювання укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки (додаткову угоду до нього) та зареєструвати його в органі, що здійснює державну реєстрацію правоустановчих документів на землю (п. 2 рішення); субєкту господарювання сплатити орендну плату за фактичне користування земельною ділянкою за період від дати закінчення дії попереднього договору оренди до дати державної реєстрації договору, згода на укладення якого надана цим рішенням (п. 3.2. рішення); визначити розмір річної орендної плати за користування земельною ділянкою в трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України (п. 4. рішення) (а.с. 25 (у тому числі зворотна сторона), т. 1).

17.03.2014 року Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" отримало підписаний представником Криворізької міської ради проект договору оренди земельної ділянки № 2014138 від 17.03.2014 року (а.с. 189 (зворотна сторона), т. 1; а.с. 26-29, т. 1).

Позивач погодився не з усіма умовами проекту договору та підписав його зі свого боку з протоколом розбіжностей від 03.04.2014 року (а.с. 37-38, т. 1).

Позивачем не надано доказів вручення/направлення відповідачу-1 вищевказаного протоколу розбіжностей, що унеможливлює встановлення судом дати його отримання відповідачем-1.

Складений позивачем протокол розбіжностей від 03.04.2014 року до договору оренди земельної ділянки відповідач-1 не підписав.

Переглядаючи оскаржуване рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст.ст. 142-145 Конституції України матеріальною основою органів місцевого самоврядування є, наряду з іншими об'єктами, земля, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, управління якою здійснюють територіальні громади безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Права місцевого самоврядування захищаються у судовому порядку.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною другою ст. 134 Земельного кодексу України в редакції на дату виникнення спірних правовідносин не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав від 07.04.2012 року, виданого Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної Ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" (а.с. 39, т. 1), Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" є власником нерухомого майна - комплексу за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Челюскінців, будинок 18, з часткою 4/5, форма власності приватна спільна часткова.

В силу приписів частини першої ст. 124 Земельного кодексу України в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Отже, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про передачу земельної ділянки в оренду.

Як встановлено вище, Криворізькою міською радою приймались відповідні рішення.

Згідно з частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до частини другої статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною першою статті 640 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з частиною першою ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Чинною редакцією статті 181 ГК України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами (ч. 1). Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін; у разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (ч. 2). Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору (ч. 3). За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором (ч. 4). У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся) (ч. 8).

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони (ч. 5 ст. 181 ГК України).

Відповідно до частини третьої ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України).

Як зазначено вище, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України).

Відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Згідно зі ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту (ч. 1 ст. 648 ЦК України).

Відповідно до частини першої ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Спірний проект договору оренди земельної ділянки від 17.03.2014 року з урахуванням протоколу розбіжностей до нього від 03.04.2014 року, який позивач надав відповідачу-1, повинен відповідати вимогам ст. 15 Закону України "Про оренду землі" та Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 Закону України "Про оренду землі", в редакції на дату виникнення спірних правовідносин, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною першою пункту 289.1. статті 289 Податкового кодексу України і частиною першою статті 13 Закону України "Про оцінку земель" встановлено, що для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель").

Згідно з пунктами 34, 35 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання: затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України; вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

26.06.2013 року Криворізькою міською радою прийнято рішення № 2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" (а.с. 207-212, т. 1).

Визначена позивачем у протоколі розбіжностей від 03.04.2014 року сума орендної плати на рік (пункт 7 15 382, 32 грн.) не відповідає вказаному рішенню міської ради, оскільки не враховує коефіцієнти диференціації ставки земельного податку за користування земельними ділянками певного функціонального використання та місцезнаходження у межах міста.

Статтею 288 Податкового кодексу України, в редакції на дату звернення позивача до відповідача-1 з протоколом розбіжностей, визначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4.). Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (пп. 288.5.1. п. 288.5.); не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пп. 288.5.2. п. 288.5.); може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах (пп. 288.5.3. п. 288.5.).

У запропонованому позивачем протоколі розбіжностей, в редакції якого позивач просить визнати укладеним договір оренди земельної ділянки, визначено, що орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України, на підставі витягу з технічної документації (або довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки) (п. 7).

Отже, визначена позивачем орендна плата у проекті договору оренди земельної ділянки, в редакції протоколу розбіжностей, не відповідає вимогам законодавства в частині визначення розміру орендної плати як на час складання протоколу розбіжностей, так і на теперішній час, відповідно, проект договору оренди земельної ділянки, в редакції якого позивач просить суд визнати договір укладеним, передбачає включення до договору положень, з урахуванням яких істотні умови договору не будуть відповідати вимогам законодавства.

Окрім цього, колегія суддів погоджується з доводами відповідача-1 про те, що п. 1 розділу договору "Предмет договору" не може бути прийнятим в редакції позивача, оскільки рішенням Криворізької міської ради від 26.01.2011 року № 179 з урахуванням додатку до нього визначено цільове призначення спірної земельної ділянки як землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, розташування кабельних дільниць Центру технічної експлуатації сільських зєднувальних ліній, а додаток до рішення Криворізької міської ради від 28.11.2012 року № 1547 містить посилання на рішення Криворізької міської ради від 26.01.2011 року № 179.

Оскільки необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про передачу земельної ділянки в оренду, умови договору оренди земельної ділянки, який укладається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, у тому числі щодо цільового призначення землі, не можуть суперечити змісту відповідного рішення.

Апеляційний господарський суд зважає на ті обставини, що позивач просить визнати укладеним договір, проект якого та протокол розбіжностей до нього складені у 2014 році, однак на теперішній час чинне законодавство зазнало змін, у тому числі і стаття 15 Закону України "Про оренду землі", яка встановлює вимоги до умов договору оренди земельної ділянки та додатків до нього, а також форма типового договору оренди землі, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220.

Також, колегія суддів зазначає, що при вирішенні спору про визнання договору укладеним суд повинен надати оцінку пропозиціям сторони, яка звернулась із позовом та задовольнити вимоги або відмовити у їх задоволенні. При цьому, суд за власної ініціативи не може вносити змін у запропоновані сторонами відповідні редакції проекту договору; протоколу розбіжностей.

За наведеного, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову щодо відповідача-1.

Позовні вимоги до відповідача-2 не підлягають задоволенню з тих підстав, що відповідач-2 не є належним відповідачем за даними позовними вимогами (місцевий господарський суд безпідставно залучив до участі у справі Управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради, як відповідача-2).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє решту доводів позивача, наведених в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене вище, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга позивача на це рішення без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року у справі № 904/5878/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року у справі № 904/5878/16 залишити без змін.

Повна постанова складена 07.03.2017року

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Ю.Б Парусніков

Суддя Н.В. Пархоменко