ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Справа № 904/6408/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Поляк О.І. (доповідач),
суддів:Бакуліної С.В., Яценко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2016
у справі№ 904/6408/16 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
доПублічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
простягнення плати за зберігання вантажу у сумі 44 454,00 грн,

за участю представників

від позивача: Овчинніков Б.С.;

від відповідача: Ботвінко О.А.;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2016 у справі № 904/6408/16 (суддя Євстигнеєва Н.М.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 (головуючий суддя - Березкіна О.В., судді - Дармін М.О., Чус О.В.), позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" плату за зберігання вантажу в сумі 44 454,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та постановою, Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 904/6408/16 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 46 Статуту залізниць України, п.п. 8, 9 Правила зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 N 334, ст.ст. 4-2, 43 Господарського процесуального кодексу України.

22.02.2017 позивачем до Вищого господарського суду України було подано відзив на касаційну скаргу у якому ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 904/6408/16 - без змін.

У призначене судове засідання з'явилися представники позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 16.11.2012 між ДП "Придніпровська залізниця" (далі - залізниця) та ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - власник колії) було укладено договір № ПР/М-12-1334/НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", яка примикає до станції Кривий Ріг-Головний, Кривий Ріг, Батуринська, Новоблочна Придніпровської залізниці, відповідно до п. 1 якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом України і на умовах цієї угоди експлуатуються під'їзні колії, які належать власнику, що примикає: до станції Кривий Ріг -Головний: у парній горловині через стрілку № 54. Межею під'їзної колії є вихідний сигнал "Чс" станції Кривий Ріг-Головний; до станції Кривий Ріг: в непарній горловині через стрілку № 49. Межею під'їзної колії є ізостик, який розташований на відстані 38 м від вістря стрілки № 49 у напрямку стрілки № 51; до станції Батуринська: у парній горловині через стрілку № 4. Межею під'їзної колії є граничний стовпчик стрілочного переводу № 4 станції Батуринська; до станції Новоблочна: стрілкою № 11 до колії № 3 станції. Межами є: зі сторони станції Новобункрена власника - вхідний сигнал "Нн", що знаходиться на 11 км ПК-6 перегону Новобункерна - Новоблочна; зі сторони станції Східно-Прийомовідправна власника - вхідний сигнал "Нв", що знаходиться на 10 км перегону Східно-Прийомовіправна-Новоблочна. Під'їзна колія обслуговується локомотивами власника колії.

Згідно з п.п. 2, 3 договору розгорнута довжина під'їзної колії складає 854 667 погонних метрів. У межах смуги відведення під'їзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку землі площею 19 700 кв.м.

Пунктом 5 договору сторони обумовили, що здавання вагонів на під'їзну колію здійснюється за інтервалами: на станцію Східна-Прийомовідправна - 2,0 години; на станцію Промислова - 1,0 година; на станцію Новобункерна - 4,0 години. Подача двох рухомих складів підряд з однорідним вантажем (вугілля, вапняк, кокс, обкотиші) на одну промислову станцію не допускається. Подача вагонів з аглорудою і порожніх на піввагонів будь-якої форми власності виконуються поза інтервалом.

Відповідно до п. 6 вагони для під'їзної колії з металобрухтом передаються зі станції Кривий Ріг на одну із колій станції Промислова власника колії.

Про готовність вагонів до забирання прийомоздавальник власника колії у письмовому вигляді повідомляє прийомоздавальника залізниці врученням відомостей на здачу вагонів з під'їзної колії (п. 8 договору).

Згідно з п. 9.3 договору приймання вагонів залізницею здійснюється на приймально-здавальних коліях, зокрема станції Промислова власника під'їзної колії для передачі на станцію Кривий Ріг залізниці.

Пунктом 10 договору сторони узгодили, що зі станції Промислова власника під'їзної колії вагони здаються залізниці через інтервал 1,0 година.

Забирання усіх вагонів з приймально-здавальних колій відповідача локомотивом залізниці здійснюється не пізніше ніж через 4,0 години після закінчення приймально-здавальних операцій (п.12 договору).

Відповідно до п. 16 договору власник колії сплачує залізниці плату: за подачу, забирання вагонів - згідно з Тарифним керівництвом №1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги); за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними в Тарифному керівництві №1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги); інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує Залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативно-правовими актами. Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України з урахуванням оголошених Укрзалізницею коефіцієнтів шляхом здійснення попередньої оплати через розрахунковий підрозділ залізниці.

Згідно з п. 21 договору його укладено на п'ять років - з 17.11.2012 по 16.11.2017 включно.

15.12.2015 сторони уклали додаткову угоду № 6/7 до договору № ПР/М-12-1334/НЮдч від 16.11.2012, відповідно до якої сторонами договору визначені: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" та Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг".

28.01.2016 на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" прибув збірний потяг у складі якого було 57 вагонів з коксом доменним, що перевозився під охороною залізниці, що підтверджується наступними залізничними накладними: № 51511301 вагони № 66448762, № 65288284, № 67855205, № 67899351, № 67884049; № 51511277 вагони № 60456605, № 67676478, № 67653535, № 67704817, № 67847004; № 51511343 вагони № 67903807, № 66937707, № 62563648, № 62568621, № 66011743, № 60515970; № 51511293 вагони № 65298119, № 67889550, № 63589121, № 67694562, № 67889816; № 51511319 вагони № 67674770, № 67853945; № 51511327 вагони № 67860734, № 67679639, № 60326014, № 60287919, № 66878737, № 66696857; № 51511269 вагони № 60391307, № 65359986, № 64272750; № 51484210 вагони № 64466584, № 66749482; № 51484236 вагони № 67389718, № 66722380, № 65303588; № 67396184, № 67898270, № 67361568, № 65382988; № 51484228 вагони № 65886103, № 65752180, № 67607507; № 51484244 вагони № 67879247, № 60260981, № 67172981; № 65886921, № 66049784, № 67868331, № 65795122, № 60397346, № 65885477, № 67874487, № 67592873.

Господарськими судами встановлено, що оператор залізниці ОСОБА_5 повідомила ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про надходження вантажу о 04:10 год. 28.01.2016 та про запланований час подавання вагонів на під'їзну колію під вивантаження о 04:20 год. 28.01.2016. Повідомлення прийняв вантажний диспетчер відповідача ОСОБА_6. Про передачу повідомлення зроблено відповідний запис у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження (форма ГУ-2).

У зв'язку з тим, що ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" повідомило про неможливість вчасного забирання вагонів на свою під'їзну колію, ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" було складено акт загальної форми № 407 від 28.01.2016, в якому зазначено, що вагони затримані на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, час початку затримки вагонів - 28.01.2016 о 4:10 год. Представник відповідача ОСОБА_6 від підпису в цьому акті відмовилася, про що складено акт загальної форми № 5771 від 28.01.2016.

Як встановлено господарськими судами, ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" прийняло спірні вагони із запізненням. Про закінчення затримки залізницею було складено акт загальної форми № 475 від 30.01.2016, у якому зазначено, що час закінчення затримки вагонів - 30.01.2016 о 9:00 год. ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" також відмовилося від підписання цього акту, про що складено акт загальної форми № 5791 від 30.01.2016.

Про період затримки вагонів на станції призначення з вини ванатжоодержувача та нарахування плати за зберігання вантажу залізницею складено акт загальної форми № 4878 від 01.02.2016.

Згідно з накопичувальною карткою № 01029034 від 01.02.2016, яка підписана ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" із запереченнями, плата за зберігання вантажу з урахуванням податку на додану вартість складає 44 454,00 грн.

У зв'язку з відмовою ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" здійснити плату за зберігання вантажу у зазначеній сумі, ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення з останнього на користь ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" плати за зберігання вантажу в розмірі 44 454,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач у встановленому порядку повідомив відповідача про надходження вантажів на його адресу та час подавання вагонів з вантажем на залізничну під'їзну колію відповідача. Однак, відповідачем, в порушення приписів чинного законодавства, подані вагони не були вчасно забрані на свою під'їзну колію. Час затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми, плата за зберігання вантажу, її розмір, визначено та зазначено в накопичувальній картці. Ні в договорі про експлуатацію залізничної під'їзної колії від 16.11.2012, ні в Правилах перевезень вантажів чи інших нормативних документах відсутня інформація про дозвіл перевищувати з будь-яких причин передбачений інтервал забирання вагонів, які надійшли на адресу одержувача. При цьому Правилами складання актів передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми. Однак жодних актів загальної форми для підтвердження вини залізниці у затримці спірних вагонів складено не було. Надані відповідачем копії витягу з журналу руху поїздів ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", з журналу реєстрації телефонограм, повідомлень про подання вагонів під забирання не доводять відсутність в діях відповідача вини.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками господарських судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Подача і забирання вагонів, а також маневрова робота на залізничних коліях, що належать підприємствам, здійснюються їх локомотивами. Якщо підприємство не має свого локомотива, подача і забирання вагонів та маневрова робота провадяться локомотивом залізниці за плату згідно з тарифом. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів). Експлуатація залізничних під'їзних колій, які мають свої локомотиви, повинна здійснюватися на основі єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії і станції примикання.

Згідно з п. 4.1 Правила обслуговування залізничних під'їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 875/5096, подача та забирання вагонів на під'їзні колії виконується за повідомленнями або через установлені інтервали часу.

Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з п.п. 5, 8, 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 866/5087, якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: 1) якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; 2) при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; 3) при затримці - з моменту затримки.

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 за N 113, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за N 165/3458 передбачено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за N 567/6855, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

При цьому відповідно до п. 2.6 Правила розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 864/5085, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику. У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Як встановлено господарськими судами та вбачається з матеріалів справи, позивач у встановленому порядку повідомив відповідача про надходження вантажів на його адресу та час подавання вагонів з вантажем на залізничну під'їзну колію відповідача. Однак, відповідач, в порушення вищевказаних приписів чинного законодавства та умов договору від 16.11.2012, подані вагони вчасно не забрав на свою під'їзну колію, у зв'язку з чим залізницею було складено: акт загальної форми № 407 від 28.01.2016 про затримку вагонів з вини клієнта починаючи з 4:10 год. 28.01.2016; акт загальної форми № 475 від 30.01.2016 про закінчення затримки у прийманні вагонів з 9:00 год. 30.01.2016; акт загальної форми № 4878 від 01.02.2016 про період затримки вагонів на станції призначення з вини ванатжоодержувача та нарахування плати за зберігання вантажу залізницею, на підпис яких представник відповідача не з'явився.

При цьому, господарськими судами встановлено, що відповідачем не подано доказів на підтвердження вини залізниці у затримці спірних вагонів, зокрема відповідних актів загальної форми чи комерційних актів, які, відповідно до Правилами складання актів, складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, в тому числі залізниці. Одночасно, як обгрунтовано зазначили господарські суди попередніх інстанцій, надані відповідачем документи, зокрема копії витягу з журналу реєстрації телефонограм, не доводять відсутності в діях останнього вини.

З урахуванням викладеного залізницею було складено накопичувальну картку № 01029034 від 01.02.2016, на підставі якої позивачем нараховано відповідачу збір за зберігання вантажу за весь час затримки вагонів з вини вантажовласника з урахуванням безкоштовної доби в розмірі 44 454,00 грн. Обґрунтованість наданого позивачем розрахунку збору за зберігання вантажу була досліджена господарськими судами під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, враховуючи здійснену господарськими судами попередніх інстанцій перевірку наданого позивачем розрахунку, висновки місцевого та апеляційного господарських судів про наявність підстав для стягнення з відповідача збору за зберігання вантажу в заявленому розмірі є законними і обгрунтованими.

Доводи касаційної скарги про те, що затримка спірних вагонів складала 16 год. 20 хв., тобто не перевищувала 24 годин безоплатного зберігання, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки відповідно до п. 2.1 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажівзалізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 N 317, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за N 340/16356, у всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної. При цьому, як встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, спірні вагони було затримано на коліях ст. Кривий Ріг Головний з вини відповідача починаючи з 4:10 год. 28.01.2016 по 9:00 год. 30.01.2016, тобто протягом 3-х діб, при тому, що збір за зберігання вантажів нараховано позивачем за дві (за мінусом першої доби безоплатного зберігання).

Інші доводи касаційної скарги грунтуються на довільному тлумаченні норм чинного законодавства та зводяться до необхідності переоцінки обставин справи, яким вже надана належна правова оцінка господарськими судами попередніх інстанцій.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 904/6408/16 слід залишити без змін, а касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" - без задоволення.

В силу ст. 49 ГПК України судовий збір за розгляд касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 904/6408/16 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 904/6408/16 залишити без змін.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді С.В. Бакуліна

О.В. Яценко