ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" лютого 2017 р. Справа № 926/225/17

За позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріфіл-Україна»

про стягнення неустойки в сумі 11 977,50 грн.

Суддя С.О. Миронюк

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 представник. Довіреність № 8 від 03.01.2017 р.

Від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріфіл-Україна», про стягнення неустойки за користування приміщення в сумі 7 186,50 грн.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 20.01.2017 р., справу до розгляду в судовому засіданні призначено на 02.02.2017 р.

Ухвалою суду від 02.02.2017 року прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог щодо стягнення неустойки з 7 186,50 грн. до 11 977,50 грн., розгляд справи було відкладено на 16.02.2017 року в звязку з незявленням представника відповідача.

Ухвалою суду від 16.02.2017 р. розгляд справи відкладено на 28.02.2017 р. в звязку з незявленням представника відповідача.

В судовому засіданні 28.02.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні та представлення відзиву. Згідно з спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріфіл-Україна» зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, і з реєстру не виключено, повідомлення про судове засідання були направлені відповідачу за цією адресою, що є доказом того, що він був повідомлений про час і місце слухання справи належним чином. При цьому неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, суд встановив наступне:

01.05.2013 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріфіл-Україна» було укладено Попередній договір оренди № 93/2013-п нерухомого військового майна.

Відповідно до цього договору Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці (Орендодавець) передав по акту приймання-передавання від 01.05.2013 р., а Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріфіл-Україна» (Орендар) прийняло у строкове платне користування нерухоме військове майно площею 350,0 м2 в будівлі № 1 та площею 269,60 м2 в будівлі № 47 військового містечка № 195 за адресою м. Чернівці, вул. Авіаційна, 10, що перебуває на балансі позивача.

У подальшому позивач зобовязувався провести процедуру укладення Основного договору (п. 1.1 Попереднього договору).

Строк дії Попереднього договору оренди нерухомого військового майна № 93/2013-п від 01.05.2013 р. сторони визначили з 01.05.2013 р. по 30.04.2014 року включно (п. 9.1).

Згідно п. 3.3.2. Попереднього договору за використання майна орендар на підставі виставлених рахунків сплачує на розрахунковий рахунок орендодавця, за домовленістю сторін, плату в розмірі 2000,00 грн. в місяць (плата за користування майном відповідно до договору підлягає щомісячному коригуванню на індекс інфляції за попередній місяць). Зобовязання по сплаті, визначені пунктом 3.3.2., Сторона 2 (відповідач) повинна виконувати до 15 числа місяця, наступного за звітнім.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 09.08.2016 р. по справі № 926/1644/16 зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріфіл-Україна» звільнити орендоване приміщення площею 350,0 м2 в будівлі № 1 та площею 269,60 м2 в будівлі № 47 військового містечка № 195 за адресою м. Чернівці, вул. Авіаційна, 10, що перебуває на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.12.2016 р. по справі № 926/1644/16 рішення господарського суду Чернівецької області від 09.08.2016 р. залишено без змін.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільного кодексу України.

Згідно норми статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Як зазначалося, частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у разі невиконання наймачем обовязку з повернення речі.

Таким чином, право на стягнення встановленої нормою ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України неустойки повязується з простроченням орендарем виконання зобовязання з повернення орендованого приміщення за актом приймання-передачі.

При цьому, за змістом ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу у разі припинення договору найму наймач зобовязаний повернути річ наймодавцеві негайно, іншого строку для повернення майна з оренди Попереднім Договором № 93/2013-п від 01.05.2013 р. не встановлено, відтак, суд виходить з того, що відповідно до Рішенням господарського суду Чернівецької області від 09.08.2016 р. по справі № 926/1644/16, статей 252-254, 785 Цивільного кодексу відповідач зобовязаний повернути орендовані приміщення позивачеві негайно, тобто не пізніше наступного дня після 09.08.2016 р.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Отже, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нарахована неустойка за період серпень-грудень 2016 р. в сумі 11 977,50 грн.

Таким чином вимоги позивача засновані на договірних відносинах між сторонами і є обґрунтованими.

Судові витрати віднести на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись пунктом ст.ст. 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріфіл-Україна» (58000, м. Чернівці, вул. Авіаційна, 10, ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці (58000, м. Чернівці, вул. Українська, 43, ) 11 977,50 грн. неустойки та 1378,00 грн. судового збору.

3. З набранням судовим рішенням законної сили видати накази.

Повний текст рішення складено та підписано 03.03.2017 року

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або апеляційного подання до Львівського апеляційного суду через Господарський суд Чернівецької області, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя С.О. Миронюк