РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017Справа №910/19540/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Руф-Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет інжиніринг"

про стягнення грошових коштів

Суддя Ю.В. Цюкало

Представники сторін: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

У жовтні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Руф-Сервіс" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет інжиніринг" (відповідач) про стягнення 99 885,94 грн. основного боргу, 51 962,10 грн. пені, 25 132,63 грн. інфляційних втрат, 3 046,00 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору підряду № 04-11/2013-КМА від 04.11.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/19540/16. Розгляд справи призначено на 30.11.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 року розгляд справи відкладено на 21.12.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 року розгляд справи відкладено на 18.01.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2017 року розгляд справи відкладено на 08.02.2017 року.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2013 року між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) укладено договір підряду № 04-11/2013-КМА (далі - договір), відповідно п.1.1. якого підрядник зобов'язується за завданням, з матеріалів та за кошти замовника власними та залученими силами і засобами, на свій ризик виконати роботи, зазначені в додатку № 1 до договору (надалі - роботи), щодо об'єкту: будівництво торгово-розважального комплексу (в осях 20-33, після коригування проектної документації - 20-37), що буде розташований на перетині вул. Червоногвардійської та вул. Червоноткацької в Деснянському районі м. Києва та складатиметься із двох окремих об'єктів нерухомості - гіпермаркету (окремий пусковий комплекс або окрема черга будівництво, як буде визначено проектною документацією) та торгівельної галереї (надалі - «об'єкт»), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 2.1. договору договірна ціна, тобто вартість робіт (компенсація всіх можливих витрат підрядника та плата за виконану ним роботу) за договором, зазначена в додатку №1 (кошторис). Кошторис за договором є твердим та підлягає зміні виключно за погодженням сторін. Керуючись ч. 3. ст. 6 ЦКУ сторони погодили відступити від умов абзацу другого ч. 5 ст. 844 ЦКУ та погодили, що після укладення договору підрядник не має права вимагати збільшення кошторису у зв'язку із будь-яким зростанням (істотним або неістотним) вартості матеріалів та/або устаткування та/або робіт (послуг), що виконуються (надаються підряднику третіми особами); сторони погодили, що в разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник не має права вимагати розірвання договору, посилаючись на цю причину.

Розрахунок вартості робіт зазначено в додатку №1 до договору (п. 2.2. договору).

Згідно з п. 3.2. договору дати початку та закінчення окремих видів робіт, передбачених договором, визначаються в календарному графіку. Замовник може у разі необхідності прийняти рішення про уповільнення або тимчасове зупинення виконання робіт до моменту повідомлення замовником про поновлення виконання робіт, а підрядник зобов'язаний виконати такі рішення замовника без стягнення із замовника будь-яких компенсацій у зв'язку із таким рішенням замовника про уповільнення або тимчасове зупинення виконання робіт.

Пунктом 3.3. сторони визначили, що датою закінчення виконання певних робіт вважається дата їх прийняття замовником за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 11.2. договору фінансування та розрахунки за договором здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування замовником коштів на поточний рахунок підрядника.

Не пізніше, ніж на наступний день з моменту передачі замовником підряднику будівельного майданчика, замовник зобов'язується перерахувати на банківський рахунок підрядника авансовий платіж у розмірі 360 001,52 грн. (триста шістдесят тисяч одна) гривня 52 коп., у т.ч. пдв-20% 60 000,25 (шістдесят тисяч) грн. 25 коп. (п. 11.3. договору).

Пунктом 11.4. договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт; замовник зобов'язаний оплатити виконані підрядником та прийняті замовником роботи з урахуванням раніше перерахованого авансу протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання відповідного акта приймання-передачі виконаних робіт за відповідний місяць. Розрахунки з підрядником здійснюються замовником лише після надання підрядником замовнику повного комплекту виконавчої документації, передбаченого для такого виду робіт чинним законодавством України та проектною документацією.

Відповідно до п. 12.1. договору факт виконання та вартість виконаних робіт підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в (далі - акт) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 (далі - довідка), що затверджені наказом Мінрегіонбуду від 04.12.2009 № 554.

Кожен місяць 23-го числа звітного місяця підрядник надає замовнику по два примірники акту та довідки за звітний місяць. Протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання акту та довідки замовник зобов'язаний розглянути та підписати їх в разі відсутності зауважень, або в такий саме строк направити підряднику мотивовану відмову від їх підписання (п. 12.2. договору).

Згідно з п. 12.3. договору прийняття виконаних робіт здійснюється замовником за умови належного виконання робіт та надання підрядником документів, що підтверджують якість матеріальних ресурсів, використаних при виконанні робіт (якщо наявність сертифікатів, протоколів є обов'язковою згідно з чинним законодавством україни), крім матеріалів, наданих замовником, та іншої виконавчої документації щодо таких робіт, передбаченої проектною документацією, договором та/або законодавством (в тому числі обов'язково надається виконавча зйомка, виконана за допомогою тепловізора).

Відповідно до п. 14.2.1 договору за несвоєчасну оплату замовник сплачує підряднику за кожний день прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми боргу. Дія цього пункту не поширюється на перший (авансовий) платіж за договором (зазначений в п. 11.3. договору).

18.08.2014 року сторони уклали додаткову угоду №1 до договору підряду № 04-11/2013-КМА від 04.11.2013 року, відповідно до умов якої погодили виконання додаткових робіт в строк до 01.11.2014 року, оплата яких здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних додаткових робіт.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання зобов'язань за договором підряду № 04-11/2013-КМА від 04.11.2013 року щодо своєчасної оплати наданих послуг, у зв'язку з чим просить стягнути з останнього 99 885,94 грн. основного боргу, 51 962,10 грн. пені, 25 132,63 грн. інфляційних втрат, 3 046,00 грн. 3% річних.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що на виконання договору підряду №04-11/2013-КМА від 04.11.2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Руф-Сервіс" виконано роботи, які прийняті відповідачем, однак всупереч п. 11.4. договору не були оплачені в повному обсязі, у зв'язку із чим у відповідача виникла забргованість в розмірі 99 885,94 грн. Як на докази своїх тверджень позивач посилається на підписані сторонами акти приймання виконаних робіт, оборотно-сальдову відомість по рахунку №361.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську діяльність та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України N 88 від 24.05.95 року, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно з п. 2.2 Положення первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо неможливо, безпосередньо після її завершення.

У п.п. 2.4, 2.5 Положення визначено, що первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких первинних бухгалтерських документів, які є належним доказом виконання позивачем робіт за договором підряду № 04-11/2013-КМА від 04.11.2013 року, зокрема, підписаних та скріплених печатками сторін актів приймання-передачі, передбачених п.11.4 договору підряду №04-11/2013-КМА від 04.11.2013 року, та актів приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в, передбачених п.12.1 договору підряду №04-11/2013-КМА від 04.11.2013 року, на які є посилання в позовній заяві та які витребовувались у позивача ухвалами суду від 21.12.2016 року та від 18.01.2017 року.

Також суд зазначає, що наявна в матеріалах справи довідка за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Руф-Сервіс", відповідно до якої заборгованість відповідача за договором підряду № 04-11/2013-КМА від 04.11.2013 року становить 99 885,94 грн., та оборотно-сальдова відомість по рахунку №361 не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки складаються в односторонньому порядку, не містять відомостей про господарську операцію чи підтвердження її здійснення, а тому дані документи не можуть вважатися належними доказом на підтвердження заявлених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити належне виконання позивачем умов договору підряду № 04-11/2013-КМА від 04.11.2013 року щодо виконання робіт, а отже недоведеним є факт виникнення у відповідача обов'язку з їх оплати, у зв'язку із чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 99 885,94 грн. основного боргу є необґрунтованими, недоведеними та не підлягають задоволенню.

З урахуванням того, що судом не встановлено порушення відповідачем зобов'язання зі сплати 99 885,94 грн. основного боргу за договором підряду № 04-11/2013-КМА від 04.11.2013 року, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з останнього 51 962,10 грн. пені, 25 132,63 грн. інфляційних втрат, 3 046,00 грн. 3% річних відсутні.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію рішення направити сторонам у справі №910/19540/16.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 24.02.2017 року.

СуддяЮ.В. Цюкало