Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" березня 2017 р. Справа № 906/1331/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директор, наказ №1 від 04.04.2001; ОСОБА_2 -

адвокат, договір про надання правової допомоги №20/16 від 23.10.2016;

від 1-го відповідача: ОСОБА_3 - дов.№2.5-08/14/2016/428 від 27.12.2016;

від 2-го відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр"

до 1) Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

2) Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області

про стягнення 43100,00грн

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги в розмірі 43100,00грн та 4000,00грн - витрат на послуги адвоката.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність укладеного між сторонами договору №18 про закупівлю послуг за державні кошти від 18.06.2015, з додатковими до нього угодами і договорами, також постанови ДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та на акти прийому-передачі послуг/робіт з оцінки позивачем вартості арештованого майна.

В якості правових підстав позивач зазначає приписи ст.13 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст.173, 179-181 ГК України, ст.ст.626-629, 631, 638-641 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 03.01.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Надали письмове заперечення на відзив на позовну заяву та копії відповідних додаткових договорів до договору №18 про закупівлю послуг за державні кошти від 18.06.2015, укладених між позивачем та 2-им відповідачем.

Представник 1-го відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву №2.5-07/14/49 від 13.02.2017.

Представник 2-го відповідача в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.138).

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.136).

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр" є юридичною особою, діяльність якої пов'язана із оцінкою об'єктів у матеріальній формі, цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав і об'єктів інтелектуальної власності, і яка діє згідно Сертифіката суб'єкта оціночної діяльності №16536/14 від 05.06.2014, виданого Фондом державного майна України (а.с. 60).

18.06.2015 між Приватним підприємством "Україна-Експерт-Центр" (виконавець, позивач) та Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області (замовник, 1-ий відповідач) укладено договір №18 про закупівлю послуг за державні кошти (далі Договір) (а.с. 92-94).

За умовою п.1.1, п.1.2 Договору виконавець зобов'язався у 2015 році надати послуги суб'єктів оціночної діяльності (код ДК 016:2010 74.90.2) відділам ДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції, Андрушівського, Любарського, Попільнянського, Ружинського та Чуднівського районних управлінь юстиції, за цінами, зазначеними у Специфікації (додаток №1 до Договору), загальним обсягом на суму 120000,00грн, які замовник зобов'язався прийняти і оплатити.

Вартість однієї експертогодини визначається згідно Специфікації (п.3.2 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником рахунку виключно після предявлення виконавцем підписаного акту приймання-передачі послуг, який є обов'язковою підставою для оплати послуг виконавця.

Розрахунки здійснюються згідно ст.49 Бюджетного кодексу України шляхом оплати замовником вартості послуг, після їх надання відповідно до акту приймання-передачі послуг, який є обов'язковою підставою для оплати послуг (п.4.3 Договору).

Зазначений вище договір за суб'єктним складом є двостороннім. При цьому, статус замовника у Договорі належить саме Головному територіальному управлінню юстиції у Житомирській області, а відповідні відділи ДВС у Договорі мають статус отримувача послуг оцінки.

У свою чергу, Договір у п.6.3.3 зобов'язує виконавця надавати послуги з обов'язковим укладенням та з обов'язковим посиланням на нього, з районними, міськрайонними відділами державної виконавчої служби, додаткових договорів, які є невід'ємною частиною цього Договору і укладаються на підставі п о с т а н о в и д е р ж а в н о г о в и к о н а в ц я для проведення оцінки майна арештованого державним виконавцем.

За умовою абз.2 п.6.3.3 Договору вказані додаткові договори укладаються у трьох примірниках, один з яких надається районному, міськрайонному відділу державної виконавчої служби, другий надається замовнику, а третій залишається у виконавця. Після отримання районними, міськрайонними відділами державної виконавчої служби додаткових договорів, актів приймання-передачі послуг з комплектом документів на оплату, районні, міськрайонні відділи державної виконавчої служби зобов'язані підписати ці документи і направити на оплату до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у термін, що не перевищує 10 календарних днів.

Як свідчать матеріали справи, на підставі ч.6 ст.40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (тут і надалі - у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) Приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр" (виконавець) та Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області (замовник) 31.12.2015 уклали додаткову Угоду №1 до Договору про продовження строку його дії до 31.03.2016, а також погодили ціну послуг оцінки на цей строк у сумі 16500,00грн (а.с. 98).

10.02.2016 між Приватним підприємством "Україна-Експерт-Центр" (виконавець) та Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області (замовник), з посиланням на ч.6 ст.40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" укладено додаткову Угоду №2 до Договору, якою додатково погоджено ціну послуг оцінки в сумі 19800,00грн (20% від ціни, вказаної додатковою Угодою №1) (а.с. 97).

25.03.2016 між Приватним підприємством "Україна-Експерт-Центр" (виконавець) та Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області (замовник), з посиланням на ч.6 ст.40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" укладено додаткову Угоду №3 до Договору, якою додатково продовжено строк його дії до 30.04.2016 (а.с. 100).

29.04.2016 між Приватним підприємством "Україна-Експерт-Центр" (виконавець) та Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області (замовник), з посиланням на ч.6 ст.40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" укладено додаткову Угоду №4 до Договору, якою ціну Договору визначено в сумі 19700,00грн (а.с. 99).

Таким чином, Договір №18 про закупівлю послуг за державні кошти від 18.06.2015 у 2016 році діяв з 01.01.2016 по 30.04.2016. При цьому, остаточна ціна даного договору мала становити 19700,00грн.

Разом з тим, варто зауважити, що Договір не вичерпав своєї дії за такою істотною умовою як предмет договору, як це доводить умова п.4 додаткової Угоди №1 та умови п.3 додаткових Угод №2, №3 і №4 про те, що всі інші умови Договору залишаються без змін і сторони підтверджують свої зобов'язання, зокрема, і щодо оплати наданих послуг з оцінки вартості майна.

Згідно п.4.6 Договору ф а к т и ч н о оплата послуг за цим договором здійснюється з врахуванням Додатку №1 та п о л о ж е н ь Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №710 від 01.07.1996.

При цьому, п.4.4 Договору визначено, що у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 10 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок, а л е н е п і з н і ш е д в о х м і с я ц і в п і с л я в и к о н а н н я о ц і н о ч н и х р о б і т.

Як вбачається з матеріалів справи, постановами про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчих провадженнях від 11.01.2016 (ВП №49319387) (а.с. 12), від 11.01.2016 (ВП №49228395) (а.с. 15), від 11.01.2016 (ВП №46868148) (а.с. 18), від 11.01.2016 (ВП №46868335) (а.с. 20), від 12.01.2016 (ВП №45962368) (а.с. 23), від 12.01.2016 (ВП №43033531) (а.с. 25), від 14.08.2015 (ВП №47217840) (а.с. 29), від 03.12.2015 (ВП №49145970) (а.с. 32), від 03.12.2015 (ВП №49146126) (а.с. 35), від 12.03.2016 (ВП №40673506) (а.с. 37), від 12.03.2016 (ВП №44424683) (а.с. 40), від 03.12.2015 (ВП №46327836) (а.с. 42, на звороті), від 03.12.2015 (ВП №36082507) (а.с. 45), від 01.03.2016 (ВП №29470837) (а.с. 47), від 06.04.2016 (ВП №45660439) (а.с. 48, на звороті), від 11.04.2016 (ВП №48627140) (а.с. 51), від 15.04.2016 (ВП №36658518) (а.с. 53, на звороті), від 18.05.2016 (ВП №48467601) (а.с. 55, на звороті), винесеними державними виконавцями ВДВС Бердичівського МРУЮ у Житомирській області (правонаступником якого є Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (2-ий відповідач)) на підставі статей 13, 58 Закону України "Про виконавче провадження", призначено експертом, суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання Приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр".

Вказаними постановами зобовязано експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання надати письмовий звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості автотранспортних засобів і нерухомого майна, земельних ділянок та попереджено про відповідальність за відмову або ухилення від дачі звітів чи за дачу завідомо неправдивих звітів.

Судом встановлено, що Приватним підприємством "Україна-Експерт-Центр" проведено роботи по оцінці вартості майна та складено акти прийому-передачі послуг/робіт (а.с. 10, 13, 16, 19, 22, 24, 27, 30, 33, 36, 39, 42, 44, 46, 48, 50, 53, 55), за змістом яких підтверджено використання у виконавчих провадженнях ВДВС Бердичівського МРУЮ у Житомирській області звітів про оцінку вартості майна, погодження з отриманням від позивача звітів про оцінку вартості майна з визначенням загальної вартості послуг з оцінки, які підлягають оплаті на загальну суму 43100,00грн.

За результатами наданих позивачем послуг з оцінки вартості майна у межах відповідних виконавчих проваджень державними виконавцями Відділу ДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції винесено відповідні постанови про виплату винагороди експерту у виконавчому провадженні (а.с. 75-83).

Враховуючи викладене, позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідачів 43100,00грн вартості за надані послуги з оцінки арештованого майна.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про державну виконавчу службу" районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції є юридичними особами, мають відповідні рахунки в органах Державного казначейства України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках, гербову печатку.

Частинами 1 і 4 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, а інші органи, організації і посадові особи проводять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі і у відповідності до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Зокрема, ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом (ч.3 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження").

За змістом ст.58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України "Про виконавче провадження" суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання є учасником виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що для з'ясування та роз'яснення питань, які виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" експерт, спеціаліст і суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги, розмір якої визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Винагорода та інші витрати, зумовлені проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання належать до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" визначено, що оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Разом з тим, слід зазначити, що за приписами ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, передбачених ст.11 ЦК України, в тому числі, як з договору, так і безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Так, оціночна діяльність згідно ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" здійснювалась позивачем на підставі договору №18 про закупівлю послуг за державні кошти від 18.06.2015, а також - постанов державних виконавців про призначення експерта, тому позивач відповідно до вимог ч.3 ст.5 цього ж Закону не міг відмовитися від виконання даних постанов, про що суд зазначав вище.

Результати здійсненої оцінки майна передані органу державної виконавчої служби та використані під час виконавчих дій. Складені сторонами документи, а саме - акти прийому-передачі послуг/робіт, зазначали про вартість наданих послуг та не містили жодних зауважень чи заперечень органу державної виконавчої служби як щодо порушень чи неналежного виконання вимог постанови, так і щодо оцінки вартості наданих послуг.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про державну виконавчу службу" фінансове і матеріальне забезпечення діяльності працівників органів державної виконавчої служби та фінансування витрат на проведення та організацію виконавчих дій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, порядок формування яких встановлюється Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом п.2 ч.4 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження").

За ст.43 Закону України "Про виконавче провадження" за результатами розподілу стягнутих з боржника сум повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій, компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб, задовольняються вимоги стягувача, стягується виконавчий збір та накладені державним виконавцем штрафи.

Відтак, оплата послуг з оцінки майна, наданих залученим постановою державного виконавця суб'єктом оцінювання, за загальним правилом не ставиться в залежність від результатів розподілу стягнутих з боржника сум.

Отже, з врахуванням п.п.4.1-4.4 Договору, надання позивачем послуг з оцінки майна на виконання обов'язкового припису є підставою виникнення обов'язку здійснити у встановленому порядку оплату за рахунок коштів виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення 43100,00грн боргу за надані позивачем послуги з оцінки арештованого майна.

Судом критично оцінюється посилання відповідачів, у якості заперечень проти позовних вимог, на невірне застосування позивачем вартості однієї експертогодини при визначенні ціни послуг з оцінки арештованого майна, з огляду на наступне.

Як суд зазначав вище, відповідно до ч.4 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" експерт, спеціаліст і суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги, розмір якої визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Винагорода та інші витрати, зумовлені проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання належать до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом п.2 ч.4 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження").

За ст.43 Закону України "Про виконавче провадження" за результатами розподілу стягнутих з боржника сум повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій, компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб, задовольняються вимоги стягувача, стягується виконавчий збір та накладені державним виконавцем штрафи.

Таким чином, сукупний аналіз ч.4 ст.13, ст.ст.41, 43 Закону України "Про виконавче провадження" доводить, що залучений до оцінки майна у виконавчому провадженні суб'єкт оціночної діяльності має право на винагороду, розмір якої визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та яка виплачується йому за рахунок коштів Державного бюджету України. Оскільки виплачена суб'єкту оціночної діяльності винагорода належить до витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій, використані кошти Державного бюджету України на її виплату компенсуються державі в подальшому за рахунок стягнутих з боржника сум.

Розмір винагороди суб'єкта оціночної діяльності визначається затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.1996 №710 Інструкцією про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів (далі - Постанова №710).

Відповідно до пункту 1-2 Постанови №710 наказом Міністерства юстиції України 16.02.2016 №417/5 встановлено, що з урахуванням індексу споживчих цін за 2015 рік нормативна вартість однієї експертогодини у 2016 році становить: експертиза проста - 88,1грн; експертиза середньої складності - 110,1грн; експертиза особливої складності - 132,4грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також зміст положень ст.40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" та ст.11 "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність", суд вважає, що розмір оплати послуги (роботи) з оцінки майна у виконавчому провадженні має розраховуватися, як від кількості оцінюваного майна в межах строку дії договору про закупівлю, так і від складності оцінювання окремих видів майна, що вимагає диференційованого підходу до визначення розміру оплати послуг (роботи) суб'єкта оціночної діяльності. Складність оцінювання окремих видів майна потребує більших витрат робочого часу суб'єкта оціночної діяльності, тому диференційованими мають бути також строки виконання робіт з оцінки майна різної складності. У свою чергу, диференціація строків виконання робіт з оцінки майна різної складності впливає на розмір оплати послуги (роботи) з оцінки майна у виконавчому провадженні.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що вартість однієї експертогодини позивачем визначено відповідно до специфікації до договору №18 від 18.06.2015 в розмірі 30-40грн (а.с.159-167, 169-176), за виключенням одного акту приймання -передачі №Н-050/03/16, де вартість однієї експертогодини склала 132,4грн (а.с.168), що не перевищує розмір визначений наказом Міністерства юстиції України 16.02.2016 №417/5.

Крім того, судом критично оцінюються посилання 1-го відповідача, у якості заперечень проти позовних вимог, на безпідставність нарахування вартості наданих послуг згідно постанови державного виконавця про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчих провадженнях від 18.05.2016 (ВП №48467601) (а.с. 55, на звороті) з причин закінчення строку дії договору №18 про закупівлю послуг за державні кошти від 18.06.2015, враховуючи наступне.

Як суд зазначав вище, ч.1 ст.10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" передбачено, що оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Разом з тим, слід зазначити, що за приписами ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, передбачених ст.11 ЦК України, в тому числі, як з договору, так і б е з п о с е р е д н ь о з а к т і в о р г а н і в д е р ж а в н о ї в л а д и, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Так, оціночна діяльність згідно ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" здійснювалась позивачем на підставі договору №18 про закупівлю послуг за державні кошти від 18.06.2015, а також - відповідних постанов державних виконавців про призначення експерта, про що суд зазначав вище. Тому, позивач відповідно до вимог ч.3 ст.5 цього ж Закону не міг відмовитися від виконання, зокрема і постанови від 18.05.2016 (ВП №48467601) (а.с. 55, на звороті).

При цьому, результати здійсненої оцінки майна передані органу державної виконавчої служби та використані під час виконавчих дій. Складений сторонами документ, а саме - відповідний акт прийому-передачі послуг/робіт (а.с. 55) зазначає про вартість наданих послуг та не містить жодних зауважень чи заперечень органу державної виконавчої служби як щодо порушень чи неналежного виконання вимог постанови, так і щодо оцінки вартості наданих послуг.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідачі позов за підставою та предметом не спростували, доказів оплати вартості наданих позивачем послуг з оцінки майна суду не надали.

При цьому, позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення 43100,00грн вартості наданих ним послуг з оцінки майна у виконавчих провадженнях належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення 43100,00грн вартості наданих ним послуг з оцінки майна у виконавчих провадженнях обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на відповідачів.

Щодо вимоги позивача про стягнення 4000,00грн за послуги адвоката, суд зазначає наступне.

Дійсно, ч.1 ст.44 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, а д в о к а т а та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи знаходиться свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №000752 від 03.09.2015, видане ОСОБА_2 (а.с. 63, на звороті).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно пункту 6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Так, у матеріалах справи знаходиться договір про надання правової допомоги №20/16 від 23.10.2016, укладений між Приватним підприємством "Україна-Експерт-Центр" (клієнт) та адвокатом ОСОБА_2 (а.с. 62), предметом якого є надання останнім за плату юридичних послуг щодо здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів клієнта в судах України, правоохоронних органах тощо.

Варто зауважити, що для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката за договором про надання правової допомоги необхідним є як факт їх надання позивачу, так і те, що зміст наданих послуг є необхідним для розгляду справи у господарському суді.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, останній надав до матеріалів справи, окрім договору, акт приймання-передачі по наданню правової допомоги в господарському суді Житомирської області за договором №20/16 від 23.10.2016 (а.с. 63), а також платіжне доручення №124 від 23.12.2016 на суму 4000,00грн (а.с. 64). В акті приймання-передачі по наданню правової допомоги визначено, що послуги виконувались з 23.10.2016 по 16.12.2016.

Вирішуючи питання визначення розміру витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката ОСОБА_2 щодо ведення цієї справи, господарський суд виходить з принципу "розумного обґрунтування" останніх, який полягає у співрозмірності цих витрат з ціною позову, ступенем складності справи та тривалістю її розгляду, обсягом часу, роботи та правових знань, які необхідні для належного виконання доручення, строками його виконання тощо.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими зазначені позивачем у розрахунку витрат на правову допомогу, надану адвокатом (а.с. 61) види послуг, а саме: попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, яка регулює спірні правовідносини, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів), на що загалом було витрачено 4 години (по 500грн за 1 годину часу адвоката, як вказано самим позивачем). Таким чином, стягненню підлягає 2000,00грн витрат на послуги адвоката.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, те, що позовна заява підписувалась не безпосередньо адвокатом, письмові клопотання, заперечення, що знаходяться в матеріалах справи, теж підписані не ним, а також участь даного адвоката лише у двох судових засіданнях (протоколи судових засідань - а.с. 133, 178), оцінивши відповідність обсягу роботи адвоката з представництва інтересів позивача розміру гонорару, господарський суд дійшов висновку про необхідність обмеження розміру суми, яка підлягає сплаті за послуги адвоката, з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи, визначивши вказані витрати в сумі 2000,00грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Бердичівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (13300, м. Бердичів, вул. Європейська, 128) з розрахункового рахунку Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (; р/р 0409, 0409, 0409 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) на користь Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" (10030, АДРЕСА_1; ):

- 43100,00грн - боргу за надані послуги з оцінки майна;

- 2000,00грн - витрат на послуги адвоката;

- 1378,00грн - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.03.17

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2, 1-му відповідачу (рек. з повід.)

3 - третій особі (рек. з повід.)

4 - 2-му відповідачу на електронну адресу: