ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 року Справа № 904/8523/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Джихур О.В.,

Секретар судового засідання Манчік О.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №19/101 від 15.11.2016 р., представник;

представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариство "Українська залізниця" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016р. у справі №904/8523/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариство "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 7 193 грн. 98 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.16 року у справі №904/8523/16 (суддя Рудь І.А.) позов задоволено. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс 7193, 98грн. шкоди, 1378,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажував продукцію у вагон (контейнер). Доказів вжиття заходів щодо запобігання просипанню вантажу під час завантаження матеріали позовної заяви не містять.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник скаржника у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що коло представників у судовому засіданні не обмежено та те, що залучені до справи докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача, якого належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, перевірив правильність висновків суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, повноту їх дослідження та юридичну оцінку, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, На виконання умов договору № 0103/11436 від 15.09.2014р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Металургійний комбінат" Азовсталь" та Публічним акціонерним товариством "Запорожкокс" (найменування згідно статутних документів змінено на Приватне акціонерне товариство Запорожкокс), та Специфікації № 119/1664 від 26.05.2016р. до вказаного договору, на адресу позивача 26.05.2016р. направлена партія високо-летючого коксівного вугілля Carter Roag (далі вугілля).

Згідно залізничної накладної № 41134669 (основний перевізний документ) зазначено, що вантажовідправником є ДП Морський торгівельний порт Південний.

Під час комерційної видачі вантажу, що прибув досилочним відправленням до основного (залізнична накладна № 46993572), з переважуванням вагону № 56738271, встановлено, що у залізничній накладній вказано масу вугілля у зазначеному вагоні нетто 70 500 кг, а фактично його вага нетто 67 550 кг, тобто виявлена нестача у розмірі 2 950 кг.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, з урахуванням норми нестачі 1% маси, зазначеної в перевізних документах, нестача у вагоні № 56738271 складає: 2 950 кг (виявлена нестача) 705 кг (норма нестачі) = 2 245 кг.

Нестача продукції підтверджена комерційним актом НА № 001397/223/680 від 30.05.2016р., згідно якого в комерційному відношенні навантаження вантажу на рівні бортів, вантаж ущільнений; наявні воронкоподібні поглиблення по ходу поїзда: праворуч над 1 люком довжиною 1500 мм, шириною 1500 мм, глибиною до підлоги вагону; ліворуч над 7 люком довжиною 1000 мм, шириною 1000 мм, глибиною до підлоги вагону; в технічному відношенні вагон справний, вагон бездверний, безлюковий, течі вантажу немає; праворуч та ліворуч по ходу поїзда в районі 1, 7 люків відсутні кришки технологічних люків, наявні діри довжиною 500 мм, шириною 50 мм; для запобігання подальшої втрати вантажу діри ущільнені за допомогою дошки та дрантя.

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 7 193 грн. 98 коп. варто нестачі у вагоні № 56738271.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 Цивільного кодексу України).

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за недостачу - у розмірі дійсної вартості. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення (п.114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (п. 115 Статуту).

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

На кожне відправлення вантажу відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) (п.1.1. Правил оформлення перевізних документі)

Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни (п.1.3. Правил оформлення перевізних документі)

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає у разі недостачі вантажу в розмірі вартості вантажу, якого не вистачає (ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України).

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. (п.129 Статуту).

Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002р. затверджено Правила складання актів (стаття 129 Статуту) (далі - Правила складання актів).

При перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми (п. 1. Правил складання актів).

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 862/5083) вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси вантажу зданого до перевезення у вологому стані.

Відповідно до п.1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

За приписами п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

Юридичні факти щодо нестачі вантажу та відсутності кришок технологічних люків в вагоні № 56738271 не було виявлено в момент прийняття вантажу в Одеській області для його транспортування залізницею. Більш того, зазначені юридичні факти не були встановлені впродовж п'яти днів на всьому шляху перевезення до моменту прибуття вантажу на станцію Нижньодніпровськ-Вузол Дніпропетровської області. Наведене підтверджується відсутністю комерційного акту та/або інших актів, складених на будь-яких станціях до станції Нижиьодніпровськ-Вузол.

Таким чином, обставини справи, зокрема складання комерційного акту лише 30.05.2016р. свідчить, що зіпсуття кришок технологічних люків в вагоні № 56738271 з подальшою втратою частини вантажу сталися під час перевезення вказаного вагону у рухомому складі залізниці за сполученням станція Берегова Одеської області - станція Нижньодніпровськ-Вузол Дніпропетровської області. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні та залізницею не надані.

Господарським судом встановлено та з цим погоджується апеляційний суд, що в комерційному акті НА 001397/223/680 від 30.05.2016р. зафіксовано факт несхоронного перевезення вугілля.

Складання комерційного акту та приймання продукції здійснено відповідно до складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002р. №334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за номером 567/6855.

В комерційному акті зафіксовано, що праворуч та ліворуч по ходу поїзда в районі 1, 7 люків відсутні кришки технологічних люків, наявні діри довжиною 500 мм, шириною 50 мм; для запобігання подальшої втрати вантажу діри ущільнені за допомогою дошки та дрантя.

Комерційний акт про нестачу вантажу залізницею складено лише 30.05.2016р. на ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, тобто нестачу вантажу встановлено на пятий день транспортування вантажу.

Вказане підтверджує, що зіпсуття кришок технологічних люків в вагоні № 56738271 з подальшою втратою частини вантажу сталися під час перевезення вказаного вагону у рухомому складі залізниці за сполученням станція Берегова Одеської області - станція Нижньодніпровськ-Вузол.

Вищезазначене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера).

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення справи по суті.

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариство "Українська залізниця" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016р. у справі №904/8523/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Джихур

Постанова виготовлена в повному обсязі 06.03.2017 року.