РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017Справа № 910/829/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ НВІ ГРУП"

до Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві держаної адміністрації

про стягнення 265 097,45 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Стражник Т.В. (представник за довіреністю від 12.01.2017р.);

від відповідача: не з'явились.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ НВІ ГРУП" (надалі також - позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві держаної адміністрації (надалі також - відповідач) суми заборгованості за Договором №ВТ-154209 про закупівлю товарів за державні кошти від 22.09.2016р. в розмірі 265 097,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обов'язків за договором не виконав, вартість отриманого від позивача товару у строки визначені договором не сплатив.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, явку свого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, проте подав до суду клопотання про розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 07.02.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2017р., розгляд справи відкладено до 28.02.2017р.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового засідання, не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи, а також зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні 28 лютого 2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2016 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (замовник) було укладено Договір №ВТ-154209 про закупівлю товарів за державні кошти (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язувався поставити замовнику (ДК 016:2010) 27.51.1. - холодильники та морозильники; машини пральні; електроковдри; вентилятори (ДК 021:2015) - код 42513200-7 - холодильне обладнання (холодильники та морозильники; машини пральні) (товар - за Договором), в асортименті, кількості, і за цінами, зазначеними в цьому договорі та специфікації до нього, а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Згідно п. 1.2. Договору найменування (номенклатура, асортимент) та кількість товару наведені у специфікації (Додаток № 1 до Договору), що є невід'ємною частиною договору.

Ціна договору становить 2 334 798,71 грн. в т.ч. ПДВ - 389 133,12 грн. Ціна договору використовується для обмеження максимально можливої загальної ціни товару та не зобов'язує замовника здійснити закупівлю товару на таку суму протягом дії договору (п. п. 3.1., 3.2. Договору).

В Специфікації № 1 (Додаток № 1 до договору) сторони погодили назву, кількість товару, ціну без ПДВ, ціну з ПДВ, суму без ПДВ, суму з ПДВ.

Додатковою угодою № 1 до договору сторони дійшли згоди змінити Специфікацію № 1 та викласти її в новій редакції (Додаток № 1 до Додаткової угоди № 1 до договору) та зменшити загальну суму договору на 84 499,95 грн. з ПДВ, встановивши загальну суму договору в розмірі 2 250 298,76 грн., в тому числі ПДВ 375 049,79 грн.

У відповідності до п. 5.1. - 5.2. Договору термін поставки товару: вересень - грудень 2016р. Місце поставки товару: навчальні заклади Печерського району м. Києва.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 265 097,45 грн., що підтверджується доданою до матеріалів справи належним чином засвідченою копією видаткової накладної № РН-000299 від 28.12.2016р.

Товар було прийнято відповідачем, що підтверджується підписом його представника та відтиском печатки відповідача у зазначеній вище видатковій накладній.

Як передбачено в п. 4.2. Договору розрахунки за поставлений товар здійснюються на підставі ст. 49 Бюджетного кодексу України за фактом постави після підписання накладних на поставку з відстрочкою платежу до 30 календарних днів.

Згідно п. 4.3. Договору у разі затримки фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 3-х банківських днів з дати отримання замовником призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016р., а в частині оплати і поставки товару - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 10.1. Договору).

Відповідач взяті на себе зобов'язання, зокрема, в частині проведення своєчасних та в повному обсязі розрахунків за отриманий товар виконав неналежним чином та не здійснив оплату вартості поставленого позивачем товару.

Крім того, заборгованість відповідача з оплати вартості поставленого позивачем товару на суму 265 097,45 грн. підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2016р., що підписаний та скріплений печатками обох сторін.

У зв'язку з тим, що відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар, останній був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. (ст. 626 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов'язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

У відповідності до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З врахуванням викладеного, беручи до уваги п. 4.2. Договору, обов'язок відповідача щодо оплати вартості поставленого товару мав бути виконаний до 30 календарних днів за фактом поставки (до 26.01.2017р. включно), відтак прострочення оплати вартості поставленого товару за договором у відповідача виникло з 27.01.2017р.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

При розгляді даної справи, суд виходить з того, що відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати поставленого позивачем товару, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання.

Відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності вказав Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (від 18.10.2005) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.2004).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Доказів на підтвердження оплати повної вартості поставленого товару, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Факт наявності заборгованості з оплати вартості поставленого позивачем товару в розмірі 265 097,45 грн. визнана відповідачем у наявному в матеріалах справи підписаному обома сторонами та скріпленому їхніми печатками акті зірки взаємних розрахунків за Договором.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 265 097,45 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів, що підтверджують та обґрунтовують відсутність у нього підстав для невиконання зобов'язань, передбачених умовами Договору, укладеного з позивачем.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/829/17 підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає основного боргу в розмірі 265 097,45 грн.

Судовий збір в розмірі 3 976,46 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві держаної адміністрації (ідентифікаційний код 39833860, адреса: 01021, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 24/7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ НВІ ГРУП" (ідентифікаційний код 38206107, адреса: 03194, м. Київ, вул. Зодчих, буд. 6-А, кв. 113) 265 097,45 грн. (двісті шістдесят п'ять тисяч дев'яносто сім гривень 45 коп.) суми основного боргу та 3 976,46 грн. (три тисячі дев'ятсот сімдесят шість гривень 46 коп.) судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.03.2017р.

Суддя С.М. Морозов