РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017Справа №910/23577/16

За позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна"

до Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення 9 691,25 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача не з?явився

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення 9 691,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2016 порушено провадження у справі № 910/23577/16 та призначено розгляд на 27.01.2017.

24.01.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

В судове засідання 27.01.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд ухвалив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача на 20.02.2017.

20.02.2017р. представники сторін у судове засідання не з'явилися, про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, дослідивши відзив відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2014 року трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулось зіткнення автомобіля Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля Mitsubishi Outlander, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.11.2014 року по справі № 488/5520/14-п, винним у вказаній вище дорожньо-транспортній пригоді визнано водія автомобіля Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1.

Внаслідок вказаної вище ДТП були завдані механічні пошкодження автомобілю Mitsubishi Outlander, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який був застрахований Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» (надалі- Позивач) згідно договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0022963 від 03.01.2014 року. Предметом Договору є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом- автомобілем марки Mitsubishi Outlander, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Вказаний транспортний засіб Позивач прийняв на страхування на випадок заподіяння збитків, в тому числі, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

29.12.2015 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів № 18- 12/15 від 18.12.2015 року, була здійснена державна реєстрація змін найменування Позивача з Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна».

Відповідно до відомостей Звіту № 97/09-14 від 30.09.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого ушкодженням транспортного засобу марки Mitsubishi Outlander, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 26 127,70 грн.

Згідно рахунку-фактури ТОВ «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв» № АН- 0000854 від 26.09.2014 року сума відновлювального ремонту транспортного засобу марки Mitsubishi Outlander, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 27 022,00 грн.

Виходячи із матеріалів справи, за наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди Позивачем було сплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 27 022,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 000033557 від 16.10.2014 року.

Як зазначено у позовній заяві, водій автомобіля Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1- ОСОБА_1, застрахував цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом укладення з Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі- Відповідач) договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 7141242.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Виходячи із поданих документів до матеріалів справи, TOB «ІНТЕР ТЕХ СЕРВІС МОТОРС» було направлено на адресу Відповідача регресну вимогу № R.L18036 від 17.04.2015 року на суму компенсації витрат передбачену законодавством, однак погашення вказаної заборгованості було здійснено частково на суму 17 330,75 грн.

Відповідно до Листа Верховного суду України від 19.07.2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування», визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової авто товарознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до Позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до Відповідача, як страховика цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Таким чином Позивач виконав свої зобов'язання перед Страхувальником згідно умов Договору.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сума страхового відшкодування обмежується встановленим лімітом відповідальності страховика та завжди зменшується на встановлений в договорі обов'язкового страхування розмір франшизи.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що позивач на підставі ст.ст. 22, 1191, Цивільного кодексу України, ст. 228 Господарського кодексу України набув право регресу до відповідача щодо відшкодування останнім понесених позивачем витрат у вигляді суми виплаченого страхового відшкодування, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (, адреса: 04080, м. Київ, вул.. Кирилівська, 40) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8) суму заборгованості в розмірі 9691 (дев'ять тисяч шістсот дев'яносто одну) грн. 25 коп., 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. - судового збору.

3. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 24.02.2017р.)

Суддя Мельник В.І.