ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. Справа №917/1594/16

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Сіверін В.І., суддя Россолов В.В.,
при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників у режимі відеоконференції:
Прокуратури Нечволод П.В., посвідчення №044151 від 19.09.2016 року;

позивача Телятник Р.П., за довіреністю №05/01-14/02-19 від 03.01.2017 року;

відповідача Нестеренко Д.О., за довіреністю №120 від 08.02.2017 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України, м.Полтава, (вх.№162П/1-40) на рішення господарського суду Полтавської області від 19.12.2016 року по справі №917/1594/16,

за позовом Військового прокурора Полтавського гарнізону, м.Полтава,

в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Полтавській області, м.Полтава,

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м.Полтава,

про стягнення 19895,60 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 19.12.2016 року у справі №917/1594/16 (суддя Безрук Т.М.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь Державної екологічної інспекції у Полтавській області (вул. Коцюбинського, буд. 6, м.Полтава, 36039; ідентифікаційний код 38019510; для зарахування на р/р 0002, УК у м. Полтаві/м.Полтава/24062100, , МФО 831019 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, символ звітності 331 в установі банку-Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області) 19895,60 грн. збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь Військової прокуратури Центрального регіону України 1378,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 19.12.2016 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити. Крім того, скаржник просить стягнути з Державної екологічної інспекції у Полтавській області на свою користь понесені судові витрати у розмірі 1515,80 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що акт обстеження на який посилається позивач і який покладено як підставу для розрахунку збитків не може бути належним та допустимим доказом у справі. На думку скаржника місцевий господарський суд допустився порушень норм права, які полягають у його невірному застосуванні.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України прийнято до провадження та призначено до розгляду.

30.01.2017 року позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№962), в якому зазначив, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

14.02.2017 року від Військової прокуратури Полтавського гарнізону також надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1624), в якому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою суду від 14.02.2017 року з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного вирішення спору, а також дотримання принципів судочинства, клопотання позивача було задоволено та відкладено розгляд апеляційної скарги на іншу дату в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 02.03.2017 року представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Представник прокуратури та позивача проти позиції скаржника заперечували з підстав викладених у їх відзивах.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

У постійному користуванні Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (відповідач у справі) перебуває земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ№225163, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1 -152.

25.04.2016 року до Держекоінспекції надійшла телефонограма від оперативного диспетчера Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавській області стосовно аварійної ситуації пов`язаної з витоком каналізаційних стічних вод з території відповідача за адресою: вул. Лесі Українки, 24-а, м.Полтава.

З метою розгляду вказаної телефонограми Держекоінспекцією було здійснено обстеження території відповідача.

Згідно акту обстеження №08-22/6 від 25.04.2016 року позивачем у ході натурного обстеження частини земельної ділянки військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України було виявлено частину земельної ділянки без твердого покриття з візуальними ознаками змін ґрунтового покриву, а саме: на поверхні ґрунту виявлено розливи невідомої речовини. На межі вищевказаних земельних ділянок знаходиться зливовий (каналізаційний) люк, з якого, враховуючи похилий рельєф місцевості, розливи поширилися на земельну ділянку на території військової частини № НОМЕР_1 поблизу місця утримання собак та земельну ділянку, що межує з вказаною земельною ділянкою.

Відповідно до довідки військової частини №3052 від 25.04.2016 року №382 водовідведення військової частини здійснюється шляхом накопичення стічних вод у вигрібну яму. Відповідно до пояснень, наданих начальником КЕС військової частини №3052 в період з 01.01.2016 року по 24.04.2016 року договір на вивіз нечистот (рідких побутових відходів) не було укладено; 25.04.2016 року (в день аварійної ситуації) укладено договір №15 на приймання рідких побутових (промислових) відходів на зливній станції Полтавського КАТП-1628, терміном дії з 25.04.2016 року по 31.12.2016 року; на території військової частини знаходиться вигрібна яма для рідких побутових відходів ємністю 50 куб.м. Зазначене також підтверджено поясненнями т.в.о. командира військової частини №3052 від 13.07.2016 року та копією плану земельної ділянки.

У відповідності до акту відбору проб ґрунтів від 25.04.3016 року №15 відділом інструментально-лабораторного контролю Держекоінспекції проведено вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів, відібраних на означеній земельній ділянці. Згідно протоколу вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів № 21 від 25.05.2016 року виявлено забруднення земельних ресурсів (земельної ділянки на території військової частини № НОМЕР_1 поблизу містечка утримання собак за адресою м.Полтава, вул. Лесі Українки, 24-а площею 45 кв.м. та земельної ділянки, що межує з нею площею 6,6 кв.м.), а саме: перевищення нормативного вмісту (концентрації) амонію обмінного (у перерахунку на азот амонійний), хлоридів та зміна показників щільного залишку водної витяжки у порівнянні зі складом незабрудненого ґрунту, що є порушенням ст.ст. 35. 45 Закону України «Про охорону земель».

Порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами регламентовано Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 27.10.1997 року № 171.

У відповідності до п. 3.3 Методики факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлений актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Таким чином, твердження відповідача про те, що факт забруднення земельної ділянки може бути встановлений позивачем лише в акті перевірки є необґрунтованими, оскільки п. 3.3 Методики прямо визначає, що факт забруднення може встановлюватися на підставі інших матеріалів.

Згідно п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого указом Президента України від 13.04.2011 року №454/2011, остання входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.
Зазначене спростовує твердження відповідача про відсутність нормативно-правових актів щодо проведення обстеження та складання акту, а посилання на Порядок організації та проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохороного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 року №464, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2009 року №18/16034 є помилковим, оскільки Держекоінспекцією проводилось обстеження, а не перевірка.

Посилання відповідача на Положення, як на доказ відсутності повноважень щодо здійснення обстеження, також є необгрунтованим, оскільки порядок здійснення заходів державного нагляду (контролю) регламентовано Законом, який передбачає таку форму заходу як обстеження.

Наразі, факт забруднення земельної ділянки на території військової частини №3052 підтверджується актом обстеження №08-22/6 від 25.04.2016 року, поясненнями посадових осіб відповідача, листом Центрального територіального управління ГУ НГУ №1262 від 19.08.2016 року, в якому повідомлено про притягнення командира військової частини № НОМЕР_1 Регеди С.І. до дисциплінарної відповідальності за порушення природоохоронного законодавства.

Твердження відповідача, що акт обстеження не містить посилань на обставини та суть порушення вимог природоохоронного законодавства, колегія суддів відхтляє, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Як вже зазначалося, в ході натурного обстеження частини земельної ділянки, на якій знаходиться автопарк відповідача та містечко утримання службових собак, виявлено частину земельної ділянки без твердого покриття з візуальними ознаками змін ґрунтового покриву, а саме на поверхні ґрунту виявлено розливи невідомої речовини. На межі вищевказаних земельних ділянок знаходиться зливовий (каналізаційний) люк, з якого, враховуючи похилий рельєф місцевості, розливи поширилися на земельну ділянку на території відповідача за адресою м. Полтава, вул. Лесі Українки, 24 а поблизу місця утримання собак та земельну ділянку, що межує з земельною ділянкою на території військової частини № 3052 за адресою м. Полтава, вул. Лесі Українки, 24 а (м. Полтава, вул. Тобілевича, 56, с/т ім. Мічуріна).

З метою підтвердження або заперечення факту забруднення Держекоінспекцією здійснено відбір проб ґрунтів. Оскільки методика визначення факту забруднення земельних ресурсів вимагає певного часу, факт забруднення було встановлено 25.05.2016 року, що підтверджено протоколом вимірювань показників складу і властивостей грунтів від 25.05.2016 № 21

Відбір проб ґрунтів виконується відповідно до вимог: ГОСТ 17.4.3.01-S3 «Охрана природы. Почвы. Общие требования к отбору проб»; НД «Охорона навколишнього природною середовища та раціональне використання природних ресурсів Якість довкілля. Відбір проб ґрунтів та відходів при здійсненні хіміко-аналітичного контролю просторового (загального і локального) забруднення об`єктів навколишнього природного середовища в районах впливу промислових, сільськогосподарських, господарсько-побутових і транспортних джерел забруднення. Інструкція», затвердженої наказом Мінприроди від 22.02.2005 року №72; відповідних методик виконання вимірювань вмісту показників складу і властивостей проб ґрунтів; з урахуванням пп.3.1 та 3.2 ГОСТ 17.4.4.02-84 «Охрана природы. Почвы. Методы отбора и подготовки проб для химического, бактериологического, гельминтологического анализа».

У даному випадку засоби вимірювальної техніки (ЗВТ) та допоміжне обладнання, що застосовувались при відборі проб: лопата, рулетка (свідоцтво про повірку №3187/0861 чинне до 17.12.2016 року).

Згідно п.п.п.7.1.2, 7.2.6.2, 7.3.1.1, 7.3.1.2 Інструкції при візуальних ознаках забруднення земельної ділянки відбирається об`єднана проба ґрунту методом конверта та упаковується в поліетиленовий пакет.

Посилання відповідача про те, що під час проведення огляду та відбору проб не були присутні посадові особи відповідача, документально не підтверджені. Так, в акті обстеження та акті відбору проб ґрунтів від 25.04.2016 року №15 відбір проб ґрунтів в рядку «командир військової частини №3052» стоїть підпис та прізвище Регеда С. І. Даний підпис належними доказами не спростований, доказів проведення розслідування з підстав підробки підпису, притягнення винних осіб до відповідальності не надано.

Крім того, з пояснень сторін вбачається, що під час перевірки був присутній начальник Квартирно-експлуатаційної служби відповідача, до функціональних обов`язків якого входить забезпечення обліку, збереження і правильна техніка експлуатації будівель споруд і комунального обладнання, зокрема, забезпечення справності каналізації.

Щодо внесення до протоколу вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 25.05.2016 року №21 невідомих показників, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до таблиці «Результати вимірювань» протоколу вказані показники забруднюючих речовин - перевищення нормативного вмісту (концентрації) амонію обмінного (у перерахунку на азот амонійний), хлоридів та зміна показників щільного залишку водної витяжки у порівнянні зі складом ґрунту фонової проби. Зазначені у протоколі показники були встановлені шляхом порівняння показників проб ґрунтів земельних ділянок з візуальними ознаками змін ґрунтового покриву, а саме на поверхні ґрунту виявлено розливи невідомої речовини та фонової проби, взятої на відстані близько 50 м від забруднених земель та встановлено перевищення нормованого вмісту амонію (обмінного) у перерахунку на азот амонійний, хлоридів та зміною показників щільного залишку водної витяжки в порівнянні зі складом незабрудненого ґрунту.

Щодо твердження відповідача про невірно проведений розрахунок розміру шкоди, колегія суддів зазначає, що пунктами 3.3 та 4.1 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища 27.10.1997 року №171, зареєстрованою в Мінюсті 05.05.1998 року за №285/2725, передбачено, що розміри шкоди обчислюються на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель. Отже, Методика містить не вичерпний перелік матеріалів на підставі яких може здійснюватися розрахунок шкоди та не надає якомусь з вказаних матеріалів перевагу над іншими, що спростовує твердження відповідача, що виключно акт перевірки підтверджує забруднення земель.

Отже, акт обстеження, акт відбору проб, протокол вимірювань показників складу і властивостей ґрунтів є матеріалами, що підтверджують факт забруднення земель, та є достатніми для здійснення розрахунку збитків.

Щодо відсутності матеріалів про адміністративне порушення при здійсненні розрахунку, колегія суддів вказує, що у відповідності до листа Центрального територіального управління ГУ НГУ від 19.08.2016 року №1262, командира відповідача Регеду СІ. притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення природоохоронного законодавства, що спростовує твердження відповідача про відсутність вини.

Статтями 10, 40, 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, на міністерства, відомства, підприємства, установи та організації покладено обов`язок здійснювати заходи щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище.

Згідно зі ст. 5, 25 - 27 Закону України «Про рослинний світ» підприємства, установи, організації зобов`язані здійснювати заходи щодо збереження об`єктів рослинного світу, запобігання їх протиправному знищенню.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель», власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів, здійснювати заходи із зменшення негативного впливу на ґрунти, забезпечувати захист земель забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Згідно ст. 167 Земельного кодексу України та ст. 45 Закону України «Про охорону земель», господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Стаття 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища.

Відповідно до ст. 69 вищевказаного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем по даній справі, всупереч приписів ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів у спростування доводів позивача та висновків суду, факт забруднення земельної ділянки відповідачем не спростований, не доведено факту невірності розрахунку позивача, а заперечення відповідача носять формальний характер та вчинені при довільному тлумаченні норм права.

Відтак, оскаржуване рішення прийнято з дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів. У зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Полтавської області від 19.12.2016 року у справі №917/1594/16 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 19.12.2016 року по справі №917/1594/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 03 березня 2017 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Россолов В.В.