ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Справа № 915/1043/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Кравчука Г.А.,

суддів: Коробенка Г.П., Мачульського Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод"
на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2016
у справі Господарського суду№ 915/1043/16 Миколаївської області
за позовомприватного підприємства "Николаевстройкомплект"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод"
простягнення 8 477 519,95 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: не з'явились;
відповідача: Шкаровський Д.О., дов. від 16.11.2016 №1403/101-05-117-05; Кришева В.М., дов. від 07.06.2016 №740/101-05-117-05;

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року приватне підприємство "Николаевстройкомплект" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, у якій просило стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (далі - Товариство) 8 477 519,95 грн. заборгованості за договором № 260-У від 16.08.2012 про передачу рухомого складу у тимчасове користування.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 29.09.2016 порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду на 25.10.2016.

21.10.2016 Товариство звернулося до Господарського суду Миколаївської області з зустрічним позовом до Підприємства, у якому просило:

- зобов'язати Підприємство усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення вагонів в кількості 171 одиниці на станцію повернення згідно із списком, та вчинення інших дій, необхідних для повернення майна;

- зобов'язати Регіональну філію "Одеська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" зняти ознаку оренди;

- стягнути на його користь з Підприємства неустойку у розмірі 13 147 027,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.10.2016 (суддя Семенчук Н.О.) зустрічну позовну заяву Товариства повернуто без розгляду на підставі статей 54, 60 та пункту 3 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 (колегія суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В., Туренко В.Б.) ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 24.10.2016 залишено без змін.

Вказані ухвалу та постанову судів обґрунтовано тим, що відповідач за первісним позовом заявив вимоги як до позивача за первісним позовом, так і до Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (далі - Залізниця), яка не є стороною у даній справі. Положеннями ГПК України не передбачено права позивача звертатись з позовними вимогами до третіх осіб, тому заявлені до Залізниці вимоги не є за своїм змістом зустрічним позовом. Окрім того, відповідач за первісним позовом в порушення п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України не вказав обставин та не надав доказів в обґрунтування заявлених зустрічних вимог до Залізниці.

Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 і ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 24.10.2016 скасувати та направити справу на розгляд до Господарського суду Миколаївської області. Викладені у касаційній скарзі вимоги Товариство обґрунтовує тим, що зустрічний позов в частині вимог до Підприємства є пов'язаним з первісним позовом, так як правовідносини, щодо яких виник спір, випливають з одного і того самого договору та стосуються одного майна. Зустрічний позов та первісний обґрунтовані одними доказами. Місцевий господарський суд, приймаючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, порушив норми процесуального права, а саме, п. 3 ч. 1 ст. 63 та п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, так як зустрічний позов в частині вимог до Залізниці підлягав відмові у прийнятті, а не поверненню без розгляду.

Підприємство не скористалось правом, наданим ст. 1112 ГПК України, та відзив на касаційну скаргу Товариства до Вищого господарського суду України не надіслало, що не перешкоджає касаційному перегляду судових актів, які оскаржуються.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм процесуального права при прийнятті ухвали та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Товариства не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 60 ГПК України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Як вірно наголошено судами попередніх інстанцій взаємна пов'язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись, зокрема, в тому, що задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб'єктивне право позивача за первісним позовом. Відсутність однієї з названих підстав прийняття зустрічного позову зумовлює повернення зустрічної позовної заяви.

Зустрічний позов подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом, він характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача та має заявлятися з додержанням вимог статей 54 - 58 ГПК України щодо форми і змісту позовних заяв.

Як було з'ясовано судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, Товариство у зустрічній позовній заяві зазначило додаткового учасника процесу - третю особу, яка не була залучена при зверненні з первісним позовом. Одночасно відповідач за первісним позовом заявив до третьої особи вимогу, яка не пов'язана з первісним позовом, і в порушення п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України не вказав обставин та доказів в обґрунтування вимог.

Вказані процесуальні порушення, допущені Товариством при зверненні до суду із зустрічним позовом виключають можливість його прийняття до спільного розгляду із первісним та є підставою для його повернення скаржнику без розгляду, про що цілком обґрунтовано зазначено судами попередніх інстанцій.

Доводи скаржника про те, що місцевий господарський суд повинен був відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви в частині вимог, заявлених до Залізниці були предметом дослідження суду апеляційної інстанції, їм надано належну правову оцінку із правильним застосуванням норм процесуального права, у зв'язку із чим вони відхиляються колегією суддів касаційної інстанції.

Посилання скаржника на те, що місцевий господарський суд повинен був прийняти зустрічну позовну заяву в частині вимог до Підприємства не ґрунтуються на положеннях чинного процесуального законодавства та зводяться до довільного його тлумачення скаржником.

Таким чином, доводи касаційної скарги Товариства не спростовують судів попередніх інстанцій та не впливають на них.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про правомірне та обґрунтоване повернення місцевим господарським судом зустрічної позовної заяви Товариства у даній справі.

На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 і ухвала Господарського суду Миколаївської області від 24.10.2016 відповідають нормам процесуального права, доводи касаційної скарги Товариства не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій та не впливають на них, у зв'язку з чим підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 у справі № 915/1043/16 Господарського суду Миколаївської області - без змін.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Суддя Г.П. Коробенко

Суддя Г.М. Мачульський