ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2017 р.Справа № 922/1294/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 оборони України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект Дент"
про стягнення 4.542,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність №592 від 07.02.2017 р.;

відповідача - не з'явився;

третьої особи - ОСОБА_3, довіреність №220/467/д від 26.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2016 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект Дент", у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну шкоду у розмірі 4.542,00 грн.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди нерухомого військового майна, розташованого в Харківськім гарнізоні за адресою: м. Харків, вул. Динамівська, 3, військове містечко №94, буд. №7 від 18.10.2010р. №08/2010/КЕВ м. Харкова, а саме в частині забезпечення збереження нерухомого майна, запобігання його пошкодженню і псуванню, у зв'язку із чим внаслідок руйнування будівлі позивачу завдано шкоду у розмірі 4542,00 грн. В якості правових підстав вказує на норми статей 779, 1166 Цивільного кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні 23 лютого 2017 року підтримує позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, відзив на позов та витребувані судом докази не надав, причини неявки у судове засідання суду не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 оборони України позов підтримує в повному обсязі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в звязку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Респект Дент" (Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого військового майна, розташованого в Харківськім гарнізоні за адресою: м. Харків, вул. Динамівська, 3, військове містечко №94, буд. №7 №08/2010/КЕВ від 18 жовтня 2010 року (надалі Договір оренди), відповідно до предмету якого Орендодавець передає в строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення площею 42,35 кв. м в будівлі №7 військового містечка №94 (Майно), що знаходиться на балансі КЕВ м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Динамівська, 3, вартість якого визначена на 20.04.2010 року за незалежною оцінкою та становить згідно з актом оцінки 67.092,03 грн. (пункт 1.1. Договору оренди).

Майно, що є предметом вказаного Договору оренди, було передано відповідачеві, згідно з актом приймання-передачі нерухомого військового майна (т. I, арк. с. 14).

Згідно пункту 3.1. Договору оренди, оренда плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (квітень 2010 року) на рівні 1.400,00 грн. за результатами конкурсу (домовленості) з урахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних обєктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786, яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (квітень 2010 року) 1.114,35 грн.

Розділом 5 Договору оренди сторони погодили обовязки орендаря, зокрема, орендар зобовязується використовувати орендоване Майно відповідно до його призначення та умов цього Договору ; забезпечувати збереження орендованого Майна в порядку, передбаченому санітарними та екологічними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки; у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря (пункти 5.1., 5.4., 5.10. Договору оренди).

У відповідності до пункту 8.3. Договору оренди, Орендодавець має право здійснювати контроль за станом Майна шляхом візуального обстеження зі складанням акта обстеження.

Цей Договір діє з моменту підписання до 30 грудня 2012 року включно (пункт 10.1. Договору оренди в редакції Додаткової угоди №19д/2010/КЕВ від 31 грудня 2010 року).

Як зазначає позивач у позовній заяві, комісією Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова було встановлено, що станом на 11 липня 2011 року будівля №7, військового містечка №94, по вул. Динамівській, 3 відсутня, що підтверджується Актом обстеження нежитлових приміщень, що знаходяться в оренді від 11 липня 2011 року (т. I, арк. с. 21).

Висновком комісії стало звернення до Дзержинського районного відділу міліції з метою порушення кримінальної справи стосовно винних осіб, які причетні до руйнування будівлі державної форми власності.

Листом №3013 від 11.07.2011 року позивач повідомив Дзержинський відділ міліції м. Харкова про факт руйнування будівлі №7, з проханням порушити кримінальну справу (т. I, арк. с. 22).

Постановою слідчого Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області відмолено у порушенні кримінальної справи (т. I, арк. с. 23).

У звязку з руйнування будівлі державної форми власності, Квартирно- експлуатаційному відділу м. Харкова було нанесено шкоду в розмірі 4.542,00 грн., що підтверджується розрахунком залишкової вартості будівлі №7 військового містечка (т. I, арк. с. 53).

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Між сторонами у справі виникли правовідносини з оренди нерухомого майна, які врегульовуються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна" та положеннями договору оренди.

Відповідно до статей 759, 785 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Як свідчать матеріали справи, комісією Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова було встановлено, що станом на 11 липня 2011 року будівля №7, військового містечка №94, по вул. Динамівській, 3 відсутня, що підтверджується Актом обстеження нежитлових приміщень, що знаходяться в оренді від 11 липня 2011 року (т. I, арк. с. 21).

Відповідно до ст. 779 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Аналогічне правове регулювання передбачено ч. 1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якої якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

У пункті 5.10. Договору оренди сторони визначили, що у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, відшкодування збитків відповідно до частини 2 статті 49 Господарського кодексу України за завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

Згідно частини 3 статті 147 Господарського кодексу України збитки, завдані суб'єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до статті 224 Господарського процесуального кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту права або законні інтереси якого порушено; під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Таким чином, в силу вимог цивільного законодавства для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, а саме: протиправна поведінка особи; шкідливий результат такої поведінки (збитків); причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками; вина особи, яка заподіяла збитки. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Виходячи зі змісту наведеного, суд констатує, що на відповідача покладено обовязок щодо повернення майна у належному стані, відтак дії відповідача, що призвели до пошкодження спірного майна, судом розцінюються як протиправна поведінка відповідача, яка є доведеною наявними в матеріалах справи доказами. В порушення вимог ст. 614 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.33 ГПК України та п.5.10. Договору оренди відповідачем не доведено відсутності своєї вини у заподіянні збитків позивачу. За таких обставин, наявний причинний звязок між протиправною поведінкою відповідача та збитками.

Відповідно до статей 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач жодних належних доказів в спростування доводів позивача суду не надав.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення майнової шкоди підлягають задоволенню повністю в сумі 4.542,00 грн. При цьому суд враховує, що призначена у справі за ініціативою суду судова будівельно-технічна експертиза залишилась без виконання. Тому у суду відсутні документально обґрунтовані підстави для визнання заявленого позивачем розміру шкоди таким, що не відповідає дійсності.

За таких обставин, позовні вимоги є законними і обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Разом із тим, посилання позивача в обґрунтування позову на ст. 1166 Цивільного кодексу України є безпідставним.

За змістом положень ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездiяльнiстю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фiзичної або юридичної особи, вiдшкодовується в повному обсязi особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звiльняється вiд її вiдшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Із наведеної норми вбачається, що однiєю з пiдстав виникнення зобов'язання є заподiяння шкоди iншiй особi. На вiдмiну вiд зобовязань, якi виникають iз правомiрних актiв, цей вид зобовязань виникає iз неправомiрних актiв, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди делiктоздатною особою. Делiктне (позадоговiрне) зобовязання виникає тоді, коли заподiювач шкоди i потерпілий не перебували мiж собою у зобовязальних відносинах або шкода виникла незалежно від зобовязальних правовідносин мiж сторонами.

За наявності мiж сторонами спору зобовязальних відносин, якi випливають iз договору, немає підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 1166 ЦК. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 р. у справі N 3-18гс15.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у даній справі, що складаються з 1.378,00 грн. судового збору, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 22, 61, 759, 779, 785 Цивільного кодексу України, статтями 147, 224, 225 Господарського кодексу України, статтями 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект Дент" (61023, місто Харків, вул. Динамівська, буд. 3, ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 61, ) заподіяну шкоду в розмірі 4.542,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1.378,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_4

/Справа №922/1294/16/