ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.02.2017р. Справа № 905/3405/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства «Стройлайф», с. Іванівське, Бахмутський район, Донецька область

до відповідача-1: Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому, м. Краматорськ, Донецька область

до відповідача -2: Артемівська районна державна адміністрація, м.Артемівськ, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління Державної казначейської служби України у м. Бахмуті Донецької області, м. Бахмут, Донецька область

про стягнення 885 807 грн. 08 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю б/н від 30.11.2016р.

від відповідача-1: ОСОБА_2 - представник за довіреністю б/н від 20.01.2017р.

від відповідача-2: ОСОБА_3 - представник за довіреністю №28/0103вих. від 10.02.2017р.

ОСОБА_4 - представник за довіреністю №28/0530вих. від 05.07.2016р.

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 20.02.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне підприємство «Стройлайф», с. Іванівське, Бахмутський район, Донецька область звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача-1: Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому, м. Краматорськ, Донецька область та відповідача -2: Артемівська районна державна адміністрація, м.Артемівськ, Донецька область, про стягнення солідарно суми інфляційних витрат за прострочення грошового зобовязання у розмірі 814 210 грн. 91 коп. та 3 % річних у розмірі 71 596 грн. 17 коп., а разом 885 807 грн. 08 коп.

Ухвалою суду від 07.12.2016р. господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 21.12.2016р. Ухвалою суду від 21.12.2016р. розгляд справи було відкладено на 10.01.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.01.2017р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у м. Бахмуті, Донецької області, м. Бахмут, Донецька область та відкладено розгляд справи на 24.01.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.01.2017р. було продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 20.02.2017р. та відкладено на 13.02.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.02.2017р. розгляд справи було відкладено на 20.02.2017р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором №16-09 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 01.10.2013 року щодо оплати вартості виконаних робіт. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 257, 525, 526, ч.1 ст.530, 612, 625, ст. 853, ч.4 ст. 882, 887, п.1 ч.1 ст.889, Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 193, 194, 195, 199 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 21.12.2016, 10.01.2017р., 24.01.2017р., 13.02.2017р. та 20.02.2017р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на укладання договору №16-09 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 01.10.2013 року із відповідачем, несвоєчасним виконанням останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості виконаних робіт, внаслідок чого виникли підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат. 21.12.2016р. позивач надав до суду додаткові пояснення б/н від 21.12.2016р. у яких зазначив, що станом на час розгляду справи заборгованість відповідача-1 за договором №16-09 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 01.10.2013 року не сплачена.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні 10.01.2017р., 24.01.2017р., 13.02.2017р. та 20.02.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог. 10.01.2017р. відповідач-1 надав до господарського суду Донецької області відзив б/н від 10.01.2017р. на позовну заяву, у якому зазначив, що несплата відповідачем-1 вартості робіт за договором стала наслідком не його дій або бездіяльності, а обумовлена діями третіх осіб, які згідно законодавства, повинні були діяти по виконанню платежів за договором, а потім по виконанню рішення суду.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні 13.02.2017р. та 20.01.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог. 13.02.2017р. відповідач-2 надав до господарського суду Донецької області відзив №11-17 від 09.02.2017р. на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідач-2 не є стороною у договорі №16-09 від 01.10.2013р. та не має обовязку сплатити заборгованість за цим договором на користь позивача, тому у відповідача-2 відсутні правові підстави для покладення на нього відповідальності за прострочення грошового зобовязання.

ОСОБА_3 особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, про дату судового засідання 24.01.2017, 13.02.2017р. та 20.02.2017р. була повідомлена належним чином, про що свідчить штамп поштового відправлення на відповідних ухвалах та повідомлення про вручення рекомендованого листа з відміткою про його отримання 17.01.2017р., 06.02.2017р. однак у засідання суду представника не направила. 26.01.2017р. від Управління Державної казначейської служби України у м. Бахмуті Донецької області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 16.02.2017р. від Управління Державної казначейської служби України у м. Бахмуті Донецької області надійшли письмові пояснення (вих.№06-06/163 від 08.02.2017р.) стосовно предмету спору за справою №905/3405/16 у яких зазначено, що УКБ було надано на реєстрацію до Управління лише реєстр бюджетних зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 07.10.2013р. №3 з підтверджуючими документами (договір від 01.10.2013р. №16-09), який взято на облік 09.10.2013р. Відповідно до п.2.13. Порядку 309 неоплачені в кінці бюджетного періоду бюджетні зобовязання та бюджетні фінансові зобовязання одержувачів бюджетних коштів знімаються з обліку Казначейства. Тобто, всі розрахунки одержувачів бюджетних коштів на кінець бюджетного року мають бути завершені в межах бюджетних асигнувань. З урахуванням вищевикладеного та на підставі п.13 Порядку 1132, невикористану на кінець бюджетного періоду субвенцію, в останній робочий день було перераховано Управлінням до бюджету, з якого вона надана. Також, 16.02.2017р. від Управління Державної казначейської служби України у м. Бахмуті Донецької області до суду надіслано клопотання (вих.№06-06/164-1 від 08.02.2017р.) про розгляд справи за відсутністю представника Управління.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням капітального будівництва Краматорського міськвиконкому (далі - замовник) та Приватним підприємством «Стройлайф» (далі - виконавець) був укладений договір №16-09 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 01.10.2013 року (далі за текстом Договір), за умовами якого виконавець бере на себе обовязки по розробці проектно-кошторисної документації (інженерні вишукування, робочий проект, кошторисна документація, ОВНС) обєкту «Блочні очисні споруди в м. Сіверськ Артемівського району Донецька область».

Відповідно до п.4.1. Договору, вартість робіт визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт (Додаток №2 до договору), що складається на підставі кошторису (Додаток №1 до договору).

Відповідно до п.4.2. Договору, Договірна ціна за виконання робіт є динамічною і становить 849 907 грн. 00 коп., без ПДВ.

Відповідно до п.4.3. Договору, джерело фінансування робіт кошти екологічного фонду Артемівського району (Додаток №4).

Відповідно до п.13.1. Договору, оплата за договором здійснюється замовником шляхом перерахування коштів Виконавцю платіжними дорученнями на поточний рахунок в національній валюті України після підписання сторонами акту виконаних робіт при наявності фінансування.

Відповідно до п.20.1. Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2013р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

У звязку з невиконанням Управлінням капітального будівництва Краматорського міськвиконкому свого обовязку з оплати виконаних робіт за договором №16-09 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 01.10.2013 року, позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення заборгованості за даним договором.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 02.04.2015р. по справі № 908/6002/14 стягнуто з Управління капітального будівництва Краматорського виконкому на користь Приватного підприємства «Стройлайф» 849 907 грн. 00 коп. заборгованості за договором №16-09 від 01.10.2013р за рахунок коштів екологічного фонду Артемівського району Донецької області.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.07.2015р. рішення господарського суду Запорізької області від 01.04.2015р. по справі №908/6002/14 залишено без змін.

У звязку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати вартості виконаних робіт за договором №16-09 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 01.10.2013 року, позивач звернувся з розглядуваним позовом до господарського суду Донецької області та стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Отже, оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.2.6. Постанови Пленуму вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р., не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

В процесі розгляду даної справи, господарським судом Донецької області, було встановлено, що 02.04.2015р. господарським судом Запорізької області було прийнято Рішення по справі №908/6002/14 за позовом Приватного підприємства «Стройлайф» до відповідача - 1 Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому та відповідача 2 Артемівської районної державної адміністрації Донецької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -1 Управління державної казначейської служби України у м. Артемівську ГУДКСУ в Донецькій області про стягнення 849907,00 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області №908/6002/14 від 02.04.2015р. було встановлено наступне.

Артемівська районна державна адміністрація, з метою цільового та раціонального використання коштів екологічного фонду Артемівського району, утвореного рішенням Артемівської районної рад від 21 серпня 2012 року № 6/23-296 «Про екологічний фонд Артемівського району», у відповідності до рішень районної ради від 19 вересня 2012 року № 6-24-309 «Про дачу згоди на виконання делегованих повноважень по проведенню природоохоронних заходів в Артемівському районі на 2013 рік», від 26 грудня 2012 року № 6/26-327 «Про районний бюджет на 2013 рік» (із змінами та доповненнями), від 26 грудня 2012 року № 6/26-328 «Про затвердження Програми економічного та соціального розвитку Артемівського району на 2013 рік» (із змінами та доповненнями), враховуючи листи Управління капітального будівництва Краматорської міської ради від 04 квітня 2013 року № 02/4-146 та Сіверської міської ради від 07 березня 201 року № 15-04/395, керуючись пунктом 6 статті 22 Бюджетного кодекс України та статті 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» винесла розпорядження № 146 від 26.04.2013 р., яким затвердила перелік об'єктів, фінансування яких у 2013 році передбачається за рахунок коштів екологічного фонду Артемівського району. Зокрема, зазначено, що одержувачем бюджетних коштів є Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому у загальній сумі 1750 тис. грн. (розробка проектно-кошторисної документації).

Отже, Артемівській районній державній адміністрації делегували повноваження по проведенню природоохоронних заходів в Артемівському районі на 2013 рік, та визначили головним розпорядником бюджетних коштів екологічного фонду Артемівського району, що вбачається з рішення Артемівської районної ради № 6/30-371 від 24.04.2013 р. «Про внесення змін та доповнень в рішення районної ради від 26.12.2012 р. № 6/26-327 «Про районний бюджет на 2013 рік» та Додатка 5 до нього (код КВК КФКР 240601). Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому є замовником послуг та одержувачем бюджетних коштів.

Доказів оплати наявної заборгованості суду Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому не надало.

Стосовно посилань Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому на порушення виконавцем строків виконання зобов'язань за договором, господарський суд Запорізької області зазначив, що матеріали справи містять докази прийняття Управлінням капітального будівництва Краматорського міськвиконкому виконаних позивачем робіт у 2013 бюджетному році, що в свою чергу зумовлює наявність правових підстав для здійснення оплати за виконані роботи. Порушення строків здачі робіт, встановлених договором, по-перше, не є підставою для відмови в оплаті виконаних робіт за умовами договору, а є підставою для застосування відповідальності, передбаченої п. 13.2. договору; по-друге, таке порушення оцінено судом в сукупності із іншими обставинами справи та причинами, що його зумовили (термін погодження вибору земельної ділянки, строк надання вихідних даних і даних містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, звернення Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому до позивача із проханням про оплату вартості проходження комплексної експертизи із включенням цих витрат до вартості проектних робіт, відсутність умов у договорі про обов'язок позивача проходження експертизи розробленого проекту, завершення бюджетного року); по третє, є наслідком наявних недоліків під час укладення договору та його виконання обома сторонами, нехтування та неврахування приписів бюджетного законодавства.

Стосовно посилань Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому на відсутність акту приймання-передачі закінчених робіт, передбачених пунктами 12.3, 12.5 та розділом 14 договору та невідповідність положенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» акту здачі-приймання проектно-кошторисної документації від 25(30).12.2013 р., господарський суд Запорізької області зазначив наступне:

Пункт 4 ст. 882 Цивільного кодексу передбачає, що передавання робіт підрядчиком і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і його підписує друга сторона.

Стаття 853 Цивільного кодексу України передбачає обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядчиком відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відхилень від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядчикові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відхилення від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Розділом 14 договору сторонами узгоджено, що здавання-приймання виконаних робіт оформлюється актом виконаних робіт, підписуються сторонами, які надаються виконавцем замовнику.

З цього слідує, що обов'язок по складанню та наданню вказаного акту покладено на виконавця, таким чином факт складання акту відбувся, складений Акт переданий 27.12.2013 р. замовнику кур'єрською службою «Нова пошта».

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

В переліку до акту зазначені назви документів, їх кількість, виконавці, оптичні носії з певними частинами проекту, також в акті вказано про відповідність розроблення та оформлення проектної документації умовам договору сторін, отже посилання відповідача-1 на відсутність в акті визначення обсягу господарської операції, що вказує на невідповідне оформлення акту та відсутність підстави за ним здійснювати оплату, є хибними. Відсутність у назві акту слів «закінчених» або «виконаних» робіт, не нівелює його змісту.

Щодо посилання Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому на отримання позивачем позитивного висновку державної експертизи проекту лише 30.12.2013 р., господарський суд Запорізької області зазначив, що належним виконанням виконавцем зобов'язань за договором є дотримання всіх узгоджених сторонами положень цього договору (строки виконання, якість робіт, порядок оформлення виконаних робіт, тощо), разом з тим умовами договору взагалі не передбачений обов'язок позивача на проведення державної експертизи розробленого проекту. Експертиза проводилася за окремим письмовим проханням замовника, тобто поза межами договору.

Враховуючи викладене, заперечення щодо непогодження позивачем проектно-кошторисної документації з замовником, не ініціювання з боку позивача внесення змін до договору, внаслідок прострочення строків виконання зобов'язань, господарський суд Запорізької області визнав хибними оскільки ґрунтуються вони лише на припущеннях відповідача-1, документально ці доводи не підтверджені.

Також, господарським судом Запорізької області було спростовано посилання Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому на неузгодження сторонами строків проведення розрахунків, оскільки п. 13.1 договору встановлено, що оплата здійснюється після підписання сторонами Акту виконаних робіт при наявності фінансування.

Господарським судом Запорізької області було встановлено, що Акт виконаних робіт підписаний - 25 (30).12.2013 р., про що не заперечувалось сторонами. Фінансування на проведення позивачем проектно-вишукувальних робіт закладено до районного бюджету, про що свідчить рішення Артемівської районної ради № 6/30-371 від 24.04.2013 р. «Про внесення змін та доповнень в рішення районної ради від 26.12.2012 р. № 6/26-327 «Про районний бюджет на 2013 рік». Вказані грошові кошти перераховані відповідачем-2 на розрахунковий рахунок відповідача-1, як одержувача бюджетних коштів, направлених на виконання заходів по об'єктах водовідведення населених пунктів району згідно переліку, затвердженого пунктом 1 розпорядження № 146 від 26.04.2013 р.

Крім того, господарським судом Запорізької області також було встановлено, що аргументи Артемівської районної державної адміністрації Донецької області щодо відсутності підстави для оплати виконаних послуг після завершення 2013 бюджетного року знайшли своє підтвердження з огляду на приписи бюджетного законодавства, однак правовідносини сторін договору є господарськими і спиратися лише на приписи бюджетного законодавства не вбачається правильним, оскільки в такому випадку виконані в натурі оплатні господарські зобов'язання однією стороною договору дозволяють іншій стороні договору, що зобов'язана здійснити оплату виконаних робіт, їх не виконувати в разі якщо закінчився бюджетний період, що суперечить приписам ст. 193 ГК України. Відповідно до Конституції України правові основи господарської діяльності (господарювання) базуються на різноманітності суб'єктів господарювання різних форм власності. Прийняття ВРУ 16.01.2003 р. Господарського кодексу України мало на меті забезпечити зростання ділової активності суб'єктів господарювання, розвиток підприємництва і на цій основі підвищення ефективності суспільного виробництва, його соціальну спрямованість відповідно до вимог Конституції України, утвердити суспільний господарський порядок в економічній системі України, сприяти гармонізації її з іншими економічними системами.

Отже, враховуючи, що в мотивувальній частині Рішення господарського суду Запорізької області №908/6002/14 від 02.04.2015р. було встановлено, що Акт виконаних робіт підписаний - 25 (30).12.2013р., то ця обставина не потребує доказування у даній господарській справі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Таким чином, враховуючи встановлений Рішенням господарського суду Запорізької області №908/6002/14 від 02.04.2015р. факт виникнення зобовязання з оплати виконаних робіт за Актом виконаних робіт від 25 (30).12.2013р., господарський суд Донецької області дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення із відповідача-1 внаслідок прострочення зобовязання 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованою та задовольняється судом.

Отже, судом встановлено, що зобовязання з оплати вартості виконаних робіт за договором №16-09 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 01.10.2013 року відповідачем не виконані в повному обсязі, вартість робіт у розмірі 849 907 грн. 00 коп. станом на час розгляду справи не сплачена.

Крім того, господарським судом Донецької області встановлено, що граничним строком оплати виконаних робіт, встановленим п.13.1. договору №16-09 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 01.10.2013 року, за Актом виконаних робіт від 25 (30).12.2013р. є 31.12.2013р.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі вказаної норми закону нараховані та заявлені до стягнення 3% річних за період з 31.12.2013р. по 17.11.2016р. на загальну суму 71 596 грн. 17 коп.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок є арифметично невірним. Фактично розмір 3% річних складає 73 487 грн. 85 коп.

Враховуючи те, що відповідно до ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд не може виходити за межі позовних вимог, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню у сумі 71 596 грн. 17 коп.

Позивачем також відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України нараховані інфляційні втрати за прострочення оплати вартості робіт у розмірі 814 210 грн. 91 коп.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він є методологічно та арифметично невірним, оскільки в розрахунках позивача період нарахування не відповідає вимогам п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, відповідно до якого розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Крім того, індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок є арифметично невірним, на підставі чого суд зробив власний розрахунок інфляційних втрат. Фактично розмір інфляційних втрат складає 813 857 грн. 97 коп., у звязку з чим, позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню, а в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 352 грн. 94 коп. необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат було здійснено за допомогою програмного забезпечення Ліга Закон.

Крім того, у відзиві відповідач-1 посилається на відсутність бюджетного фінансування саме на момент виконання свого зобовязання перед позивачем за даним договором та зазначає, що несплата відповідачем-1 вартості робіт за договором стала наслідком не його дій або бездіяльності, а обумовлена діями третіх осіб, які згідно законодавства, повинні були діяти по виконанню платежів за договором, а потім по виконанню рішення суду.

Стосовно даного питання, суд дійшов висновку, що дана обставина не звільняє Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому від виконання зобов'язань щодо оплати наданих послуг, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання. Так, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Разом з цим, відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обовязків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобовязання, відсутність у боржника необхідних коштів.

В силу приписів ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 N 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_3 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р.

Крім того, стосовно посилань відповідача-1 у своїх письмових поясненнях (б/н від 10.02.2017р.) у яких зазначив, що УДКСУ у м. Артемівську не прийняло документи, тому що документи не могли бути прийняті та належали до повернення, оскільки оформлені не належним чином, суд зазначає, що дослідження Акту виконаних робіт до договору №16-09 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 01.10.2013 року не є предметом спору у даній господарській справі. Зазначений акт вже був досліджений господарським судом Запорізької області, а обставини, встановлені господарським судом Запорізької області по справі №908/6002/14 мають преюдиціальне значення.

Таким чином, посилання відповідача-1 у своїх письмових поясненнях (б/н від 10.02.2017р.) господарським судом не приймаються до уваги.

Крім того, ухвалою господарського суду Донецької області від 24.01.2017р. було відкладено вирішення питання стосовно заяви позивача (б/н від 23.01.2017р.) про залучення до участі у справі №905/3405/16 іншого відповідача Управління Державної казначейської служби України у місті Бахмуті Донецької області.

Отже, стосовно заяви позивача (б/н від 23.01.2017р.), суд зазначає наступне.

Заява позивача (б/н від 23.01.2017р.) про залучення до участі іншого відповідача Управління Державної казначейської служби України у місті Бахмуті Донецької області, залишається судом без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Договір №16-09 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 01.10.2013 року укладений між Управлінням капітального будівництва Краматорського міськвиконкому та Приватним підприємством «Стройлайф». Даний договір не містить обовязку Управління Державної казначейської служби України у місті Бахмуті Донецької області виконати зобов'язання перед позивачем з оплати вартості робіт.

З урахуванням того, що відповідачем не було доведено передбачених договором або законом підстав для виникнення у Управління Державної казначейської служби України у місті Бахмуті Донецької області обов'язку перед позивачем з оплати виконаних робіт за договором №16-09 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 01.10.2013 року, а тому й виникнення обовязку сплати 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобовязання, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати його відповідачем по даній справі та Заяву позивача (б/н від 23.01.2017р.) про залучення до участі іншого відповідача Управління Державної казначейської служби України у місті Бахмуті Донецької області залишити без задоволення.

Також, суд зазначає, що враховуючи норми законодавства та викладені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач не довів за допомогою належних та допустимих у розумінні статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України доказів факту, що свідчить про прострочення зобовязання з оплати виконаних робіт за договором за винних дій відповідача-2, який не є стороною у даному договорі, а тому вимоги позивача до відповідача-2 не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст. 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 610, 611, ч.1 ст.612, 617, 625, 853, 882 Цивільного кодексу України; ст.193, ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 42-47, 32-38, 43, 49, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства «Стройлайф» до відповідача -1 Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому та відповідача 2 Артемівської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Стягнути з Управління капітального будівництва Краматорського міськвиконкому (, місцезнаходження 84313, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Б.Хмельницького, будинок 6) на користь Приватного підприємства «Стройлайф» (, місцезнаходження 84557, Донецька область, Бахмутський район, село Іванівське, вулиця Садова, будинок 77) інфляційні втрати у сумі 813 857 грн. 97 коп., 3% річних у сумі 71 596 грн. 17 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 13 281 грн. 82 коп.

В задоволенні позову Приватного підприємства в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 352 грн. 94 коп. відмовити.

У задоволенні позовних вимог до відповідача-2 Артемівської районної державної адміністрації відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 20.02.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.02.2017р.

Суддя Ю.С. Мельниченко