ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Справа № 912/3053/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Малетича М.М.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2016 року

та на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2016 року

у справі № 912/3053/15

господарського суду Кіровоградської області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Приватного підприємства "ПС-Екотрансбуд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 17687025,57 грн.,

визнання права власності на майно

за участю представників

позивача - Білоус Т. А.

відповідача- не з'явився

третіх осіб - 1. не з'явився

2. не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2016 року (суддя Макаренко Т.В.) залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2016 року (судді Подобєд І.М., Широбокова Л.П., Іванов О.Г.) у справі №912/3053/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Приватного підприємства "ПС-Екотрансбуд", за участю третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 17687025,57 грн., визнання права власності на майно призначено судову оціночно-будівельну експертизу та зупинено провадження у справі на період проведення експертизи до одержання її результатів.

Не погодившись з зазначеними ухвалою та постановою Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2016 року та ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2016 року та справу направити на подальший розгляд до господарського суду Кіровоградської області.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що до господарського суду Кіровоградської області Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подано позовну заяву з вимогами:

- в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №04/24/08-КЛТ від 27.06.2008р. у розмірі 17687025 грн. 57 коп., що складається із 9409960 грн. 85 коп. заборгованості за простроченим кредитом, 2269218 грн. 50 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 4669916 грн. прострочених відсотків за кредитом, 1126153 грн. 44 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 141536 грн. 12 коп. річних у розмірі 3 відсотків за невчасне повернення кредиту, звернути стягнення за іпотечним договором №04/24/І 02/08-КЛТ від 29 липня 2008 року, шляхом визнання за Банком права на предмет іпотеки, що належить приватному підприємству "ПС-Екотрансбуд" на підставі договору купівлі - продажу ВАМ №304822 від 03 липня 2003 року, посвідченого Оніщенко А.А., державним нотаріусом Онуфріївського державної нотаріальної контори 03 липня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №1466, зареєстрованого в книзі забудовників кн. 1-1, а саме на незавершений будівництвом майновий комплекс Куцеволівського гранітного кар'єру за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Куцеволівка, вулиця Дніпровська, 2 та складається з адміністративно-господарського корпусу літ. "А", адмінбудинку №1 літ. "Б", адмінбудинку №2 літ. "В", гаражу літ. "Г", кузні літ. "К", котельні літ. "Е", овочесховища літ. "О", криниці літ. "К-1", клубу літ. "З", будинку відпочинку літ. "Д" , їдальні літ. "С";

- визнати право власності за Банком на незавершений будівництвом майновий комплекс Куцеволівського гранітного кар'єру за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Куцеволівка, вулиця Дніпровська, 2 та складається з адміністративно-господарського корпусу літ. "А", адмінбудинку №1 літ. "Б", адмінбудинку №2 літ. "В", гаражу літ. "Г", кузні літ. "К", котельні літ. "Е", овочесховища літ. "О", криниці літ. "К-1", клубу літ. "З", будинку відпочинку літ. "Д" , їдальні літ. "С", що належить на підставі договору купівлі-продажу ВАМ №304822 від 03 липня 2003 року, посвідченого Оніщенко А. А., державним нотаріусом Онуфріївського державної нотаріальної контори 03 липня 2003 року зареєстрованого в реєстрі за №1466, зареєстрованого в книзі забудовників кн. 1-1.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 16 листопада 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12 квітня 2016 року рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 05 липня 2016 року вищезазначені рішення та постанова скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Новий розгляд справи в суді першої інстанції відбувається з урахуванням заяви позивача від 18 серпня 2016 року про виправлення описки у номері та даті іпотечного договору, а саме враховано, що у тексті позовної заяви правильним слід вважати іпотечний договір №04/24/І 02/08 від 09 липня 2008 року.

Ухвалами суду від 13 вересня 2016 року та від 11 жовтня 2016 року зобов'язано учасників судового процесу викласти письмові позиції щодо необхідності призначення у справі судової експертизи.

31 жовтня 2016 року господарський суд Кіровоградської області прийняв ухвалу про призначення у даній справі судової оціночно-будівельної експертизи з метою визначення ринкової вартості майна, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 04/24/І 02/08 від 09 липня 2008 року, належить Приватному підприємству "ПС-Екотрансбуд" на підставі договору купівлі - продажу ВАМ №304822 від 03 липня 2003 року, посвідченого Оніщенко А.А., державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори 03 липня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №1466, зареєстрованого в книзі забудовників кн. 1-1.

Необхідність призначення експертизи мотивована судом тими обставинами, що відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Наявний в матеріалах справи висновок суб'єкта оціночної діяльності - оцінювача ОСОБА_9 з оцінкою іпотечного майна станом на 09 листопада 2015 року втратив чинність, у зв'язку зі спливом 6-ти місячного строку. Оцінювач не був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків, а також за розголошення даних, що стали йому відомі під час проведення експертизи, отже надана оцінка майна не є експертним висновком та не може слугувати належним та допустимим доказом по справі. Тобто, в матеріалах справи відсутня підтверджена належними та допустимими доказами узгоджена сторонами оцінка іпотечного майна.

Для роз'яснення питань, що виникають під час вирішення господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу (ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України).

В ч. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23 березня 2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Зміст ухвали про зупинення провадження у справі та призначення судової експертизи повинен відповідати вимогам ст. 86 Господарського процесуального кодексу України і п. 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23 березня 2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи".

Так, за ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду повинна містити:

1) найменування господарського суду, номер справи і дату винесення ухвали, найменування сторін, ціну позову, вимогу позивача, прізвища судді (суддів), представників сторін, прокурора, інших осіб, які брали участь у засіданні (із зазначенням їх посад);

2) стислий виклад суті спору або зміст питання, з якого виноситься ухвала;

3) мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство;

4) висновок з розглянутого питання;

5) вказівку на дії, що їх повинні вчинити сторони, інші підприємства, організації, державні та інші органи та їх посадові особи у строки, визначені господарським судом (ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23 березня 2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", в ухвалі зазначаються: обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи, підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи, організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи, перелік питань, що потребують роз'яснення, мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи, об'єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об'єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження, обов'язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з частиною першою статті 42 ГПК, сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи, про попередження судового експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала місцевого господарського суду відповідає всім вищенаведеним приписам.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Частиною 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог наданий Звіт про оцінку об'єкту незавершений будівництвом майновий комплекс Куціволівського гранітного кар'єру, розташування: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с.Куцеволівка, вул. Дніпровська, 2, що був виконаний ТОВ "Експертна компанія "Професіонал" за станом на 09.11.2015р. (а.с. 3-75 т.2).

У Висновку суб'єкта оціночної діяльності зазначено, що об'єктом оцінки було незавершений будівництвом майновий комплекс, до складу якого входить: адміністративно-господарський корпус літ. "А", адмінбудинок №1 літ. "Б", адмінбудинок №2 літ. "В", гараж літ. "Г", кузня літ. "К", котельні літ. "Е", овочесховище літ. "О", криниця літ. "К-1", клуб літ. "З", будинок відпочинку літ. "Д" , їдальня літ. "С", вартість яких за станом на 09 листопада 2015 року складає 1053118,00 грн. При цьому у розрахунках використана національна валюта гривня та курс НБУ гривні до долара США - 22,75493 грн.

У доповненнях до відзиву (а.с. 53-55 т.3) відповідач посилався на те, що заставлене майно містить поліпшення (надбудови), які зведено без відповідного дозволу, про що ДАБК у Кіровоградській області складено Акт №783/20610-ок та припис №24/2016ю-ок від 15 серпня 2016 року та зазначає, що вказані прибудови є самочинними та існували ще до укладення договору іпотеки. Крім того відповідач зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 376 Цивільного кодексу України, самочинне будівництво не може бути предметом іпотеки, що повністю виключає можливість задоволення позову до ПП "ПС-Екотрансбуд" ще й з цієї підстави.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суд України №4 від 23 березня 2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу, що призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що оцінка предмета іпотеки є обов'язковою передумовою прийняття рішення у даній справі, з огляду на предмет спору та викладені позивачем позовні вимоги.

Обґрунтованим є висновок суду першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанції про те, що наявний у справі висновок суб'єкта оціночної діяльності за станом на 09 листопада 2015 року, не може наразі слугувати належним та допустимим доказом у даній справі для визначення вартості майна, яке є предметом звернення стягнення, оскільки не визнається відповідачем з посиланням на сплив шестимісячного строку з дня його складення, складання цього висновку особою, яка не була попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Крім того, судами встановлено та матеріали справи свідчать про можливу невідповідність дійсного складу майна із складом майна, яке було предметом іпотеки, з огляду на наявні факти самочинного будівництва.

З огляду на викладене суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про необхідність призначення судової експертизи, оскільки матеріали справи містять суперечливі докази щодо реальної вартості іпотечного майна та для з'ясування таких питань необхідні спеціальні знання.

Безпідставними є доводи позивача у касаційній скарзі про можливість корегування чинної оцінки спірного іпотечного майна та врахування у розрахунках сторін вартості майна, яка буде визначена за результатами його оцінки в момент виконання судового рішення, оскільки визначення судом вартості майна, на яке має бути звернуто стягнення у даному спорі на підставі судового рішення - є обов'язковим в силу прямого законодавчого припису (ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку").

Отже, призначення господарським судом першої інстанції судової експертизи у даній справі є цілком обґрунтованим, а зупинення провадження у справі до завершення експертних досліджень є необхідною процесуальною дією, яка виправдовує тривалий розгляд цієї справи з метою повного та всебічного з'ясування суттєвих обставин спору, та не може вважатися порушенням прав сторін на розгляд даної справи судом впродовж розумного строку, які визначені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2016 року у справі № 912/3053/15 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді М. М. Малетич

С. С. Самусенко