ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Справа № 915/37/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

представник позивача в судове засідання не зявився,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 дов № 01/95 від 30.12.2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Миколаївської дирекції УДППЗ Укрпошта, 54018, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут, 54003, м. Миколаїв, вул. Погранична (Чигрина), 159

про: стягнення 193 566, 58 грн.

встановив:

Українське державне підприємство поштового звязку Укрпошта в особі Миколаївської дирекції УДППЗ Укрпошта звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут заборгованості в сумі 193 566,58 грн. з якої: 188 924,79 грн. основної заборгованості, 46 641,79 грн. пені.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вказує, що 21.07.2015 між позивачем та відповідачем укладено Договір № 373-18 на надання послуг з приймання платежів, обовязок відповідача з виплати комісійної винагороди кореспондує із обовязком сторін підписати акт звірки по сумах прийнятих позивачем від населення та перерахованих відповідачу, отримання від позивача розрахунку комісійної винагороди та його погодження. Враховуючи, що позивачем не було надано розрахунку комісійної винагороди за період з 01.10.2015 по 09.12.2015, а відповідач вказані розрахунки не отримував, а отже й погодження розрахунків комісійної винагороди з боку відповідача не відбулось, що вказує на порушення з боку позивача вимог п. 3.2 Договору та свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

03.03.2017 позивач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи на дату після 14.03.2017, у звязку з тим, що з 01.03.2017 набуває чинності рішення Міністерства інфраструктури про реорганізацію УДППЗ «Укрпошта» шляхом перетворення у ПАТ «Укрпошта», що в подальшому призведе до зміни сторони позивача її правонаступником.

Представник відповідача проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи заперечує, вважає його безпідставним, оскільки довіреність представнику позивача видана до 31.12.2017 включно та її не відізвано, тобто вона є чинною, тому представник позивача мав можливість зявитись в судове засідання для представництва інтересів позивача.

Суд дослідивши клопотання позивача, заслухавши представника відповідача, ухвалив у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи відмовити, оскільки здійснення правонаступництва у відповідності до ст. 25 ГПК України можливе на будь якій стадії судового процесу та заміна позивача на його правонаступника не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до вимог ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 27.02.2017 оголошувалась перерва.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

21 липня 2015 року між Українським державним підприємством поштового звязку Укрпошта в особі Миколаївської дирекції УДППЗ Укрпошта (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут (далі замовник) було укладено Договір № 373-18 про надання послуг з приймання платежів (далі Договір), у відповідності до умов якого виконавець надає послуги замовнику з приймання обєктами поштового звязку платежів у національній валюті від платників для перерахування їх на користь замовника у строки, та на умовах, визначених цим Договором, а замовник зобовязується оплатити послуги виконавця у порядку визначеному цим Договором (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 3.1 Договору, замовник сплачує виконавцю комісійну винагороду у розмірі 0,8 % від суми кожного платежу, за приймання платежів і надання послуг з формування та передачі файлів реєстрів по прийнятим платежам у містах.

Замовник сплачує комісійну винагороду у розмірі 1 % від суми кожного платежу, за приймання платежів і надання послуг з формування та передачі файлів реєстрів по прийнятим платежам, у селищах, селах та селищах міського типу (с.м.т.).

Замовник сплачує виконавцю комісійну винагороду у розмірі 0,8 % від суми кожного платежу, за приймання на його користь платежів у разі відсутності електронних файлів реєстрів по прийнятим платежам, незалежно від місця прийняття таких платежів.

У відповідності до п. 3.2 Договору, підставою для сплати комісійного винагородження є розрахунок комісійної винагороди по прийнятих платежах від населення за спожитий газ, який подається виконавцем та погоджується замовником на протязі 5-ти днів після підписання акту звірки по сумам прийнятих виконавцем від населення за спожитий газ та перерахованих замовнику.

Відповідно до п. 3.3. Договору, оплата комісійної винагороди здійснюється на протязі 3-х банківських днів, після погодження розрахунку комісійної винагороди.

Пунктом 4.6 Договору встановлено, що за порушення п. 3.1 цього Договору , у разі ненадходження грошових коштів на рахунок виконавця у встановлений термін, ТОВ «Миколаївгаз Збут» зобовязане сплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше 2% від суми прострочення.

Згідно п. 7.1 Договору, договір вступає в дію з моменту підписання, але розповсюджує свою діє на правовідносини зі збору платежів з 01 липня 2015 року і діє до розірвання його по ініціативі однієї із сторін, про що друга сторона повинна бути повідомлена письмово не пізніше ніж за двадцять днів до дати розірвання. В частині здійснення розрахунків договір діє до повного їх виконання.

Відповідач 16.10.2015 направив на адресу позивача лист № 04/635 в якому на підставі абз. 2 п. 9 Постанови КМУ від 30.09.2015 № 792 «Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ» та з метою приведення своїх правовідносин до вимог чинного законодавства направив 2 примірники додаткової угоди щодо перегляду розміру комісійної винагороди по діючому договору від 21.07.2015 № 373-18 про надання послуг з приймання платежів.

Позивач листом № 18-142 від 09.11.2015 відмовився від підписання додаткової угоди у звязку із істотним погіршенням умов співпраці за запропонованими умовами та надав згоду на пропозицію ТОВ «Миколаївгаз Збут» на розірвання договору.

09 грудня 2015 року між Українським державним підприємством поштового звязку Укрпошта в особі Миколаївської дирекції УДППЗ Укрпошта (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут (далі замовник) було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 373-8 від 21.07.2015 надання послуг з приймання платежів, згідно якої сторони вирішили припинити дію Договору № 373-18 від 21.07.2015 у звязку зі зміною відсотків комісійної винагороди за надання послуг з приймання платежів на підставі абз. 2 п.9 Постанови КМУ № 792 від 30.09.2015 «Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ». Вказана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання.

Тобто між сторонами було досягнуто згоди щодо розірвання договору.

Позивач в підтвердження надання відповідачу послуг з приймання платежів та формування електронних реєстрів на загальну суму 277 830,43 грн. посилається на рахунки:

- № 1177 від 30.11.2015 на суму 84 459,34 грн. (а.с. 41),

- № 30 від 27.01.2016 на суму 130 083,56 грн. (а.с. 51),

- № 31 від 27.01.2016 на суму 63 287,53 грн. (а.с. 61) та акти звіряння

взаємних розрахунків (а.с. 42-50, 52-60, 62-70).

Згідно розрахунку позовних вимог заборгованість відповідача складає 188 924,80 грн. яку позивач просить стягнути з відповідача. Також, позивач на підставі п. 4.6 Договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 46 641,79 грн.

У відповідності до п. 3.2 Договору, підставою для сплати комісійного винагородження є розрахунок комісійної винагороди по прийнятих платежах від населення за спожитий газ, який подається виконавцем та погоджується замовником на протязі 5-ти днів після підписання акту звірки по сумам прийнятих виконавцем від населення за спожитий газ та перерахованих замовнику.

Відповідно до п. 3.3. Договору, оплата комісійної винагороди здійснюється на протязі 3-х банківських днів, після погодження розрахунку комісійної винагороди.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.01.2017 та від 16.02.2017 позивача було зобовязано надати докази щодо складання та погодження розрахунку комісійної винагороди по прийнятих платежах, як то визначено п. 3.2 Договору № 373-18 та які є підставою для сплати комісійної винагороди.

Відповідач в судових засіданнях вказав, що розрахунку комісійної винагороди по прийнятих платежах не погоджував та від позивача не отримував.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем погодженого відповідачем розрахунку комісійної винагороди по прийнятих платежах від населення за спожитий газ, який є підставою для сплати боргу, як то визначено п. 3.2 Договору до суду не надано.

Не надання до суду витребуваних ухвалами господарського суду Миколаївської області від 18.01.2017 та від 16.02.2017 доказів щодо складання та погодження розрахунку комісійної винагороди по прийнятих платежах, як то визначено п. 3.2 Договору № 373-18 необхідних для встановлення фактичних обставин справи, свідчить про ухилення позивача від виконання своїх обовязків щодо надання документів та небажання позивача довести ті обставини на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 188 924,79 грн. та 46 641,79 грн. пені.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 77, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 09.03.2017

Суддя Н.О.Семенчук