ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" березня 2017 р.Справа № 924/30/17

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області,

м. Харків;

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Подільськінвест, м. Камянець-Подільський

про стягнення 536 119,00 грн. збитків

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю №6 від 17.01.2018р.;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю від 03.01.2017р. №05/2017.

В засіданні суду 02.03.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути із відповідача 536 119,00 збитків, завданих державі внаслідок порушення відповідачем приписів ч.3 ст.285 ГК України, ч.2 ст. 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, п. 5.3 договору оренди від 10.11.2006р.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (далі - позивач, орендодавець, Регіональне відділення) та ТОВ „СоюзПромінвестДонбас, правонаступником якого є ТОВ „Подільськінвест (далі - відповідач, орендар) було укладено договір оренди від „10 листопада 2006 року №4/2006 на державне майно - цілісний майновий комплекс (ЦМК) „Шахта „Східна, що розташована за адресою: Донецька область, Шахтарський район, с. Стрюкове, склад і вартість якого визначено згідно з додатками №№ 4, 5, 6 до договору оренди, протоколом інвентаризації та передавальним балансом підприємства.

Позивач вказує, що рішенням господарського суду Донецької області від 16 липня 2008 року по справі № 8/75пд, яке залишено без змін Постановою Вищого господарського суду України від „27 листопада 2008 року, договір оренди від „10 листопада 2006 року №4/2006 було розірвано у зв'язку з невиконанням орендарем істотних умов договору оренди в частині своєчасної сплати орендної плати до Державного бюджету.

З метою повернення орендованого майна - цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна із оренди станом на 31 липня 2011р. проведена інвентаризація орендованого майна.

Позивач зазначає, що інвентаризація орендованого майна ЦМК „Шахта „Східна проводилась станом на 31.07.2011р. інвентаризаційною комісією, створеною згідно з наказом Регіонального відділення від 14 липня 2011 року №01379.

При цьому, 06.09.2011р. Регіональним відділенням затверджено зведений акт інвентаризації орендованого майна цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна, який погоджено Міністерством енергетики та вугільної промисловості України 14.11.2012р. та підписаний в тому числі представниками ТОВ „СоюзПромінвестДонбас, директором та головним бухгалтером.

Вказує, що 11.12.2012р. було затверджено Акт оцінки цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна у разі припинення договору оренди, складений комісією на виконання наказу Регіонального відділення від „14 липня 2011 року №01379, яким визначено оціночна вартість майна згідно з передавальним балансом і поданими документами.

При цьому, державне майно цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна було передано від орендаря Державному підприємству „Торезантрацит за актом приймання-передачі - державного майна ЦМК „Шахта „Східна від 12.02.2014р., та встановлено нестачу пяти одиниць основних засобів згідно переліку.

Позивач вказує, що розмір збитків було визначено відповідно до Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, ствердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №116.

Згідно із п.2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення псування матеріальних цінностей встановлено, що такий розмір визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. У разі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному капіталі, розмір збитків визначається відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку обєктів оренди, які увійшли до складу цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна та знаходились на балансі ТОВ „СоюзПромінвестДонбас станом на 31.03.2014 р. збитки становлять 536 119,00 грн.

Факт проведення незалежної оцінки суб'єктом оціночної діяльності ТОВ „Рона підтверджується актом виконаних робіт до договору на проведення оцінки об'єкта оренди №01/2404/14 від 27.06.2014 року.

Вказує, що листом від 21 липня 2014 року №11-06-02-08513 Регіональне відділення запропонувало ТОВ "СоюзПромінвестДонбас" в добровільному порядку відшкодувати збитки, які завдані державі шляхом перерахування коштів до Державного бюджету. Проте, пропозиція залишилась без відповіді, сума збитків орендарем не погашена.

Відповідач у направленому суду письмовому відзиві від 09.02.2017р. повідомив суд, що 10.11.2006р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю „СоюзпромінвестДонбас, правонаступником якого є ТОВ „Подільськінвест, було укладено договір оренди №4/2006 цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна, який було розірвано згідно рішення господарського суду Донецької області від 16.07.2008р у справі №8/75пд.

Відповідач вказує, що у зв'язку із розірванням вказаного договору оренди, цілісний майновий комплекс було передано Державному підприємству „Торезантрацит за актом приймання-передачі, під час передачі майна було встановлено нестачу у розмірі 37 одиниць основних засобів.

Сума збитків, яку позивач просить стягнути складає 536 119,00 грн., що визначена, як зазначає Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, на підставі звіту про незалежну оцінку об'єктів оренди, складеного ТОВ „РОНА в 2014 році.

Ці дані встановлюються зокрема такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

Згідно ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач вказує, що відповідно до п.2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого Постановою КМ України, від 22.01.1996р. №116, розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. У разі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначається відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 104 Методики оцінки майна, затвердженої Постановою КМ України №1891 від 10.12.2003р., визначення розміру збитків здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки.

За приписом пункту 1 Національного стандарту №1 „Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого Постановою КМ України №1440 від 10.09.2003р. (далі за текстом „Національний стандарт №1), національний стандарт №1 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Пунктом 59 Національного стандарту №1 передбачено, що звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Документи та інші інформаційні матеріали, зібрані оцінювачами в процесі проведення оцінки майна, разом із звітом про оцінку майна зберігаються в архіві суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання не менше ніж п'ять років, якщо інше не встановлено договором на проведення оцінки майна.

Звертає увагу суду на те, що згідно ст.56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

З огляду тих документів, які були надіслані відповідачу, як додатки до позовної заяви. враховуючи вимоги ст.34 Господарського процесуального кодексу та Національного стандарту №1, звіт, який обґрунтовує розмір збитків не є належним доказом у справі, адже його не підписано оцінювачем та керівником суб'єкта оціночної діяльності, на ньому відсутня відповідна печатка та звіт не містить дату складання.

Крім цього, за приписом частини другої пункту 105 Методики оцінки майна, затвердженої Постановою КМ України №1891 від 10.12.2003р., державний орган або орган місцевого самоврядування приймають рішення про розмір збитків з використанням звіту про оцінку збитків за умови наявності позитивного висновку рецензента такого звіту.

За змістом п.п.64, 65, 67 Національного стандарту №1, за результатами своєї роботи рецензент готує рецензію у письмовій формі, яку скріплює підписом. Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об'єкта оцінки. Будь-які судження про вартість об'єкта оцінки, виражені у грошовій формі, можуть відображатися рецензентом виключно у формі звіту про оцінку майна, складеному у повній формі відповідно до вимог національних стандартів.

У рецензії повинні зазначатися: підстави проведення рецензування, повна назва звіту про оцінку майна, що був об'єктом рецензування, відомості про його виконавців, їх кваліфікацію та висновок про можливість проведення зазначеними особами оцінки майна відповідно до правових вимог провадження професійної оціночної діяльності, строк проведення рецензування і дата підписання рецензії, висновок про обґрунтованість вибору виду вартості та її відповідність вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, висновок про зібрані виконавцем звіту про оцінку майна вихідні дані та іншу інформацію (їх повнота, достатність для проведення оцінки майна та розкриття у звіті), висновок про відповідність і правильність застосування під час проведення оцінки методичних підходів, методів та оціночних процедур з урахуванням мети і бази оцінки, обґрунтованість використаних припущень, загальний висновок про достовірність оцінки майна.

Відповідач вказує, що рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна.

При цьому зазначає, що у доданих до позовної заяви документах відсутня відповідна рецензія та взагалі будь-який документ, який би відповідав вимогам п.64, 65, 67 Національного стандарту №1, що є ще однією підставою відсутності доказів щодо розміру завданих відповідачем збитків.

Також, звертає увагу суду на те, що у ст. 36 ГПК України зазначено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Відповідач вказує, що основний доказ не поданий ані в оригіналі, ані в засвідченій належним чином копії, з огляду на те, що відповідач може зробити висновок про відсутність оригіналу такого документі у позивача. Із врахуванням вищенаведеного, відповідач просить відмовити в позові.

Представник позивача в засідання суду 02.03.2017р. прибув, позовні вимоги підтримав, просить про задоволення позову. Також, на вимогу суду надав належним чином засвідчену копію рецензії на звіт про оцінку майна від 27.06.2014р., яка судом оглянута та долучена до матеріалів справи.

Представник відповідача у засідання суду 02.03.2017р. прибув, проти позовних вимог заперечив із підстав, викладених у письмовому відзиві від 14.02.2017р., не погоджується із висновками рецензії, вважає є такою, що не відповідає вимогам п. 64, 65, 67 Національного стандарту №1.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

10.11.2006р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (далі - орендодавець) та ТОВ „СоюзПромінвестДонбас, правонаступником якого є ТОВ „Подільськінвест (далі - орендар) було укладено договір оренди №4/2006, предметом оренди якого є державне майно - цілісний майновий комплекс (ЦМК) „Шахта „Східна, що розташована за адресою: Донецька область, Шахтарський район, с. Стрюкове, склад і вартість якого визначено згідно з додатками №№4, 5, 6 до договору оренди, протоколом інвентаризації та передавальним балансом підприємства.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.07.2008р. по справі №8/75пд (набуло чинності у встановленому законом порядку (залишене без змін Постановою Вищого господарського суду України від 27.11.2008р.) договір оренди від 10.11.2006р. №4/2006 було розірвано у зв'язку із невиконанням орендарем істотних умов договору оренди в частині своєчасної сплати орендної плати до Державного бюджету.

З метою повернення орендованого майна - цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна з оренди згідно із наказом Регіонального відділення від 14.07.2011р. №01379 станом на 31.07.2011р. була проведена інвентаризація орендованого майна.

06.09.2011р. Регіональним відділенням Фонду держмайна України затверджено зведений акт інвентаризації орендованого майна цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна, який погоджено Міністерством енергетики та вугільної промисловості України 14.11.2012р. та підписаний представниками ТОВ „СоюзПромінвестДонбас, директором та головним бухгалтером.

11.12.2012р. затверджено Акт оцінки цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна у разі припинення договору оренди, складений комісією на виконання наказу Регіонального відділення від 14.07.2011р. №01379, яким визначено оціночна вартість майна згідно із передавальним балансом і поданими документами.

Згідно акту приймання-передачі державного майна ЦМК „Шахта „Східна від 12.02.2014р. державне майно цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна передано від орендаря Державному підприємству „Торезантрацит та встановлено нестачу пяти одиниць основних засобів згідно переліку.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку обєктів оренди, які увійшли до складу цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна та знаходились на балансі ТОВ „СоюзПромінвестДонбас , визначено, що станом на 31.03.2014 р. розмір збитків становить 536 119,00 грн.

Факт проведення незалежної оцінки суб'єктом оціночної діяльності ТОВ „Рона підтверджується актом виконаних робіт до договору на проведення оцінки об'єкта оренди №01/2404/14 від 27.06.2014 року.

Листом від 21.07.2014р. за вих.№11-06-02-08513 Регіональне відділення запропонувало ТОВ „СоюзПромінвестДонбас в добровільному порядку відшкодувати збитки, які завдані державі шляхом перерахування коштів до Державного бюджету в сумі 536 119,00 грн. При цьому, відповіді на вказаний лист позивач не отримав, сума збитків орендарем не погашена.

Також, Регіональним відділенням ДМ України по Донецькій області на адресу ТОВ „Подільськінвест направлялись листи (від 08.04.2016р. за вих.№11-04-01974, від 26.05.2016р. №11-04-02858, від 08.09.2016р. №11-04-04894, від 18.11.2016р. №11-04-06210) із вимогами про відшкодування збитків на суму 536 256,00 грн. згідно поданих реквізитів.

25.05.2016р. листом за вих.№25/05-01 ТОВ „Подільськінвест (правонаступника) надало відповідь про те, що у звязку із находженням обєктів в зоні бойових дій, товариство не в змозі вести господарську діяльність та звернулось до правоохоронних органів із заявами про порушення кримінального провадження за фактом споєння злочині (знищення державного майна, пошкодження та знищення документації).

Оскільки збитки відповідачем у добровільному порядку не були відшкодовані, позивач звернувся із позовом до суду про стягнення із відповідача 536 119,00 збитків, завданих державі внаслідок порушення відповідачем приписів ч.3 ст.285 ГК України, ч.2 ст.18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, п. 5.3 договору оренди від 10.11.2006р.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається таке:

Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи, як визначено статтею 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Приписами частини 326 Цивільного кодексу України визначено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна, від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідні органи державної влади.

Відповідно до пункту 2 статті 5 Закону України "Про Фонду державного майна України", Фонд державного майна України у сфері приватизації державного майна виступає суб'єктом управління об'єктами державної власності, аналогічне положення міститься у статті 4 Закону України "Про управління об'єктами державної власності".

Пунктом 2 статті 6 Закону України "Про Фонд державного майна України" встановлено, що регіональні відділення та представництва Фонду державного майна Україна є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного і своїм найменуванням.

Фонд, відповідно до основних завдань, здійснює контроль у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством. Фонд здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення, що становлять єдину систему державних органів приватизації.

Із матеріалів справи слідує, що для повернення орендованого майна - цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна із оренди, згідно із наказом Регіонального відділення від 14.07.2011р. №01379 станом на 31.07.2011р. була проведена інвентаризація орендованого майна.

06.09.2011р. Регіональним відділенням Фонду держмайна України затверджено зведений акт інвентаризації орендованого майна цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна, який погоджено Міністерством енергетики та вугільної промисловості України 14.11.2012р. та підписаний представниками сторін.

11.12.2012р. затверджено Акт оцінки цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна у разі припинення договору оренди, складений комісією на виконання наказу Регіонального відділення від 14.07.2011р. №01379, яким визначено оціночна вартість майна згідно з передавальним балансом і поданими документами.

Згідно акту приймання-передачі державного майна ЦМК „Шахта „Східна від 12.02.2014р. державне майно цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна передано від орендаря Державному підприємству „Торезантрацит та встановлено нестачу пяти одиниць основних засобів згідно переліку.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку обєктів оренди, які увійшли до складу цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна та знаходились на балансі ТОВ „СоюзПромінвестДонбас , визначено, що станом на 31.03.2014 р. розмір збитків становить 536 119,00 грн.

Факт проведення незалежної оцінки суб'єктом оціночної діяльності ТОВ „Рона підтверджується актом виконаних робіт до договору на проведення оцінки об'єкта оренди №01/2404/14 від 27.06.2014 року.

Судом враховується, що за договором оренди від 10.11.2006 року №4/2006, орендар прийняв на себе зобов'язання, в тому числі щодо збереження орендованого майна ЦМК, які в подальшому були ним порушені, зокрема встановлено нестачу З7-ми одиниць основних засобів під час передачі державного майна цілісного майнового комплексу "Шахта "Східна" державному підприємству "Торезантрацит" (Таблиця №7 Акту приймання-передачі державного майна ЦМК "Шахта "Східна" від 12.02.2014р.).

Також, п.5.7 договору оренди від 10.11.2006 року №4/2006 передбачає, що за порушення умов п.5.3 договору орендар зобов'язується забезпечувати збереження орендованого майна ЦМК, запобігати його пошкодженню і псуванню, здійснювати заході протипожежної безпеки, відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або його частини) орендованого майна Підприємства з вини Орендодавця.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України (ГК України) господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Статтею 610 Цивільного кодексу України (ЦК України) унормовано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

При цьому суд констатує, що приписами статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Виходячи із змісту статті 22 ЦК України та статті 225 ГК України збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх нанесення винною особою.

Приписами статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної чи юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі собою, яка її завдала.

Разом із тим, частиною 2 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що до основних обовязків орендаря, серед іншого, належить його обовязок використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, порушені права Регіонального відділення, як позивача, підлягають захисту способами, передбаченими ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України, а саме - у спосіб відшкодування збитків.

Заперечення відповідача проти позову, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать дослідженим доказам у справі та вимогам чинного законодавства. У ході судового розгляду справи, відповідачем не спростовано заподіяння збитків позивачу неналежним збереження державного майна (нестача основних засобів) та його вартості.

За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, позовні вимоги суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору згідно ст.ст. 44,49 ГПК України підлягають покладенню на відповідача у вязку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст.12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю „Подільськінвест, м. Камянець-Подільський про стягнення 536 119,00 грн. задовольнити.

Сягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю „Подільськінвест, (32302, м. Камянець-Подільський, вул. Лесі Українки, 31, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ) 536 119,00 грн. (пятсот тридцять шість тисяч сто девятнадцять гривень 00 коп.) збитків, для зарахування до Державного бюджету України р/р 0002, код бюджетної класифікації 22080100, , МФО 834016, отримувач Донецьке ГУК (м.Донецьк) 22080100.

Видати наказ.

Сягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю „Подільськінвест, (32302, м. Камянець-Подільський, вул. Лесі Українки, 31, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ) 8 041,79 грн. (вісім тисяч сорок одна гривня 79 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 07.03.2017р.

Суддя В.В. Магера

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу, (61057, м. Харків, майдан Театральний 1) - згідно заяви;

3 - відповідачу, ( 32302, Хмельницька обл., м. Кам'янець-Подільський, вул. Лесі Українки, буд.31) - згідно заяви.