ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.03.2017 Справа № 905/14/17

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Харакоз К.С.,

при секретарі судового засідання Чорман О.О.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська центральна збагачувальна фабрика», м. Добропілля, Донецька область

про стягнення штрафу у розмірі 41 250,00 грн.

За участю:

представник позивача: не зявився;

представник відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська центральна збагачувальна фабрика», м. Добропілля, Донецька область про стягнення штрафу у розмірі 41 250,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на дані залізничних накладних №№ 49296858, 49283997, 49283989, комерційних актів БН №696723/55 від 09.07.2016р., БН №696724/56 від 09.07.2016р., БН №696725/57 від 09.07.2016р., БН №696726/58 від 09.07.2016р. відповідно. Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 6, 24, 118, 122 Статуту залізниць України.

Ухвалою суду від 12.01.2017р. порушено провадження у справі. Розгляд справи призначений на 01.02.2017р.

01.02.2017р. на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи.

Ухвалою суду від 01.02.2017р. розгляд справи був відкладений на 16.02.2017р.

14.02.2017р. на адресу суду супровідним листом від представника позивача надійшли витребувані судом копії документів, зокрема, копії комерційних актів, залізничних накладних та заявок.

16.02.2017р. на адресу суду супровідним листом від представника позивача надійшли витребувані судом оригінали комерційних актів БН №696723/55 від 09.07.2016р., БН №696724/56 від 09.07.2016р., БН №696725/57 від 09.07.2016р., БН №696726/58 від 09.07.2016р. відповідно.

Ухвалою суду від 16.02.2017р. розгляд справи був відкладений на 02.03.2017р.

01.03.2017р. на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення від представника позивача по суті позовних вимог.

02.03.2017р. на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача щодо зменшення розміру нарахованого штрафу до 8 250,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання 02.03.2017р. з'явився, заперечив проти задоволення позовних вимог, просив суд зменшити підлягаючий стягненню штраф.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016р. ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (вантажовідправник), з первісної станції Добропілля Донецької залізниці на станцію Авдіївка Донецької залізниці на адресу ПАТ «Авдіївський КХЗ» (вантажоодержувач), за залізничними накладними №№ 49296858, 49283997 та 49283989 відправило вантаж вугілля камяне марки г-газовий.

При оформленні залізничної накладної № 49296858 у вагоні № 58061441 відповідачем вказано масу вантажу: нетто 70 000 кг; у залізничній накладній № 49283997 у вагоні № 60749371 вказано масу вантажу: нетто 67 000 кг; у залізничній накладній № 49283989 у вагоні № 55197966 вказано масу вантажу: нетто 66 000 кг, у вагоні № 55740773 вказано масу вантажу: нетто 68 000 кг.

Як свідчить розділ 25 та 26 вищевказаних накладних, маса вантажу визначена відправником на статичних вагонних вагах Заводський №64.

Правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Згідно з п.28. Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000р., вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції Авдіївка Донецької залізниці на підставі заяв вантажоодержувача проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у спірних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних.

За результатами контрольної перевіски станцією Авдіївка Донецької залізниці були складені комерційні акти БН №696723/55 від 09.07.2016р., БН №696724/56 від 09.07.2016р., БН №696725/57 від 09.07.2016р. та БН №696726/58 від 09.07.2016р. відповідно, відповідно до яких за результатами контрольного переважування на справних 100-тонних вагах (дата повірки 05.04.2016р.) станції Авдіївка Донецької залізниці виявилось:

у вагоні № 58061441 вага брутто складає 90 200 кг., тара по документу 23 700 кг., нетто 66 500 кг., що менше ваги зазначеної в документі на 3 500 кг;

у вагоні № 60749371 вага брутто складає 85 900 кг., тара по документу 23 700 кг., нетто 62 200 кг., що менше ваги зазначеної в документі на 4 800 кг;

у вагоні № 55197966 вага брутто складає 86 100 кг., тара по документу 23 700 кг., нетто 62 400 кг., що менше ваги зазначеної в документі на 3 600 кг;

у вагоні № 55740773 вага брутто складає 85 900 кг., тара по документу 24 300 кг., нетто 61 600 кг., що менше ваги зазначеної в документі на 6 400 кг.

У комерційному акті БН №696723/55 від 09.07.2016р. містяться відомості про те, що завантаження у вагоні рівномірне, висота «шапки» 200 мм, без виїмок та поглиблення, поверхня вантажу плівкою проти видування не вкривалась, вантаж маркований однією повздовжньою борозною катка ущільнювача. В технічному відношенні вагон справний, люки, двері зачинені.

У комерційному акті БН № 696724/56 від 09.07.2016р. містяться відомості про те, що завантаження у вагоні рівномірне, висота «шапки» 200 мм, без виїмок та поглиблення; поверхня вантажу плівкою проти видування не вкривалась, вантаж маркований однією повздовжньою борозною катка ущільнювача. В технічному відношенні вагон справний, люки, двері зачинені.

У комерційному акті БН № 696725/57 від 09.07.2016р. містяться відомості про те, що завантаження у вагоні рівномірне, висота «шапки» 200 мм, без виїмок та поглиблення; поверхня вантажу плівкою проти видування не вкривалась, вантаж маркований однією повздовжньою борозною катка ущільнювача. В технічному відношенні вагон справний, люки, двері зачинені.

У комерційному акті БН № 696726/58 від 09.07.2016р. містяться відомості про те, що завантаження у вагоні рівномірне, висота «шапки» 200 мм, без виїмок та поглиблення; поверхня вантажу плівкою проти видування не вкривалась, вантаж маркований однією повздовжньою борозною катка ущільнювача. В технічному відношенні вагон справний, люки, двері зачинені.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002р., передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційні акти БН №696723/55 від 09.07.2016р., БН № 696724/56 від 09.07.2016р., БН № 696725/57 від 09.07.2016р. та БН № 696726/58 від 09.07.2016р. підписані належними особами у відповідності до п.10. Правил складання актів.

Відповідно до п.12. Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002р., якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Так, на станції призначення Авдіївка Донецької залізниці не зроблено відмітки у розділі «Є» вказаних комерційних актів про те, що під час перевірки вантажу виявлено невідповідність відомостей та складення нових комерційних актів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1. ст. 909 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) та ч.1. ст. 307 Господарського кодексу України (надалі ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2. ст. 908 ЦК України та ч.5. ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3. ст.909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за № 863/5084 від 24.11.2000р., а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг» та «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п.5. Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3. Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1. та ч.2. ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1. ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладних, засвідчено належним доказом комерційними актами БН №696723/55 від 09.07.2016р., БН №696724/56 від 09.07.2016р., БН №696725/57 від 09.07.2016р. та БН №696726/58 від 09.07.2016р.

Вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей, зазначених у перевізному документі фактичній масі вантажу у спірному вагоні, відповідачем суду не надано.

Згідно з п.5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України за № 644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто), зокрема для камяного вугілля у вологому стані, становить 2%.

Відтак, норма природної втрати у вагоні № 58061441 за залізничною накладною № 49296858 становить: 70 000 кг * 2% = 1 400 кг, в той час як фактична різниця становить 3 500 кг.

Норма природної втрати у вагоні № 60749371 за залізничною накладною № 49283997 становить: 67 000 кг * 2% = 1 340 кг, в той час як фактична різниця становить 4 800 кг.

Норма природної втрати у вагоні № 55197966 за залізничною накладною № 49283989 становить: 66 000 кг * 2% = 1 320 кг, в той час як фактична різниця становить 3 600 кг.

Норма природної втрати у вагоні № 55740773 за залізничною накладною № 49283989 становить: 68 000 кг * 2% = 1 360 кг, в той час як фактична різниця становить 6 400 кг.

Статтею 122 Статуту залізниць України визначено, що за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України, штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Провізна плата за перевезення вантажу у вагоні № 58061441 за залізничною накладною № 49296858 складає 2 073,00 грн., заявлений штраф до стягнення у розмірі 10 365,00 грн., із розрахунку: 2 073,00 * 5 = 10 365,00грн.

Провізна плата за перевезення вантажу у вагоні № 60749371 за залізничною накладною № 49283997 складає 2 052,00 грн., заявлений штраф до стягнення у розмірі 10 260,00 грн., із розрахунку: 2 052,00 * 5 = 10 260,00грн.

Провізна плата за перевезення вантажу у вагоні № 55197966 за залізничною накладною № 49283989 складає 2 052,00 грн., заявлений штраф до стягнення у розмірі 10 260,00 грн., із розрахунку: 2 052,00 * 5 = 10 260,00грн.

Провізна плата за перевезення вантажу у вагоні № 55740773 за залізничною накладною № 49283989 складає 2 073,00 грн., заявлений штраф до стягнення у розмірі 10 365,00 грн., із розрахунку: 2 073,00 * 5 = 10 365,00грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст. 118, 122 Статут залізниць України.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладну, яка є основним перевізним документом, який надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими.

Однак господарський суд приймає до уваги наступне.

У відповідності до положень ст.551 ЦК України та ст.219 ГК України, ст. 83 ГПК України суд може, з урахуванням інтересів боржника, та за наявністю обставин, які мають істотне значення, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. В аспекті права на справедливий суд, передбаченого міжнародним договором, суд вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право зменшити розмір штрафних санкцій у зв'язку з наступним.

Підставами для застосування судом зазначеного права є факт відсутності негативного наслідку для позивача, збитків для залізниці, а також загальновідомі обставини - проведення на території сходу України антитерористичної операції, загальний спад економіки тощо.

Враховуючи викладене, з урахуванням клопотання відповідача, господарський суд зменшує розмір штрафу до розміру однієї провізної плати за кожним з перевезень:

- за перевезення вантажу у вагоні № 58061441 за залізничною накладною № 49296858 штраф у розмірі 2 073,00 грн.;

- за перевезення вантажу у вагоні № 60749371 за залізничною накладною № 49283997 штраф у розмірі 2 052,00 грн.;

- за перевезення вантажу у вагоні № 55197966 за залізничною накладною № 49283989 штраф у розмірі 2 052,00 грн.;

- за перевезення вантажу у вагоні № 55740773 за залізничною накладною № 49283989 штраф у розмірі 2 073,00 грн., а загалом - 8 250,00грн.

За змістом ст.ст. 33-34, 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Кожна сторона з допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд стягує з відповідача: 8 250,00 грн. штрафу.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 23, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України; ч. 2 ст. 908, ч. 1, 3 ст. 909 Цивільного кодексу України; ч. 1, 5 ст. 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця» до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська центральна збагачувальна фабрика» про стягнення штрафу у розмірі 41 250,00 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська центральна збагачувальна фабрика» (, місцезнаходження Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, б.1) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця» (, місцезнаходження 84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, б.22) штраф за неправильно зазначену масу вантажу у сумі 8 250,00 грн. та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 1 378,00 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.03.2017р.

Суддя К.С. Харакоз