ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. Справа № 911/77/17

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю КРАФТКОНТ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім ЛІНКТЕЛ

про стягнення 666 400,00грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 01.12.2016);

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю КРАФТКОНТ (далі ТОВ КРАФТКОНТ) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім ЛІНКТЕЛ (далі ТОВ ТД ЛІНКТЕЛ) про стягнення 666 400,00грн на підставі ст.1212 ЦК України.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, перерахувало відповідачу згідно платіжного доручення №7 від 25.04.2016 кошти на поставку товару, однак відповідачем не було здійснено поставку товару.

Відповідач у справі ТОВ ТД ЛІНКТЕЛ документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач в позовній заяві між ним та відповідачем проведені усні перемовини щодо укладання договору на поставку зерна, проте договорів №08/04/К від 08.04.2016, який сторони планували укласти не був підписаний сторонами.

Позивачем за банківськими реквізитами, вказаними в проекті договору, перераховано відповідачу кошти у розмірі 666 400,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №7 від 25.04.2016 та банківською випискою по рахунку позивача за 25.04.2016.

Як зазначено позивачем, товар відповідачем, ні після направлення проекту договору, ні після сплати позивачем коштів поставлено не було, у звязку з чим, позивач 19.07.2016 звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів в розмірі 666 400,00грн, що підтверджується фіскальним чеком (а.с.22), проте, таке відправлення повернуто з відміткою відділення поштового звязку письмової відмови адресата від його отримання.

На час розгляду справи відповідачем не надано підтверджень повернення грошових коштів

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обовязку повернути відповідні грошові кошти як такі, що отримані ним без достатніх на те підстав.

Відповідно до ст. 208 ЦК України, письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.

Так, як вбачається з проекту договору на поставку зерна №08/04/К від 08.04.2016 (а.с. 12-14), зокрема п.8.2 договір набуває чинності з моменту його підписання.

Доказів підписання договору на поставку зерна №08/04/К від 08.04.2016, сторонами суду не надано.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Таким чином, сторонами не надано суду доказів існування між ними договірних зобовязань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував, що внаслідок відсутності між сторонами договірних відносин відповідач утримує грошові кошти у розмірі 666 400,00грн, перерахованих йому позивачем, безпідставно і має повернути на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідачем відповідні доводи позивача не спростовані шляхом надання доказів існування підстав для здійснення перерахування позивачем грошових коштів у відповідному розмірі, зокрема, оригіналу договору або доказів поставки товару.

Також, відповідачем не надано доказів повернення грошових коштів, перерахованих йому позивачем вищевказаними платіжним дорученням.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача частини перерахованих останньому кошиів, а саме в розмірі 666 400,00грн є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 9996,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛІНКТЕЛ» на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КРАФТКОНТ» 666 400,00грн перерахованих коштів, а також 9996,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 06.03.2017.

Суддя С.І. Чонгова