УХВАЛА

03.03.2017Справа № 910/21815/15

За скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної

виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління

у м. Києві

у справі № 910/21815/15

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1;

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3;

про стягнення 134 821,29 грн.

Суддя Привалов А.І.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (надалі - відповідач) про стягнення 134 821,29 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2015р. у справі № 910/21815/15 позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено повністю; стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь позивача суму основного боргу в розмірі 84 150 грн. 00 коп., 24 498 грн. 02 коп. - пені, 1258 грн. 79 коп. - 3% річних, інфляційні втрати в сумі 24 914 грн. 48 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2696 грн. 43 коп.

19.10.2015р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2015р. у справі № 910/21815/15 видано відповідний наказ.

01.03.2017р. на адресу Господарського суду міста Києва від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у м. Києві.

Дослідивши скаргу на бездіяльність органу Державної виконавчої служби, суд дійшов висновку про залишення останньої без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до положень передбачених п.п. 1, 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла станом на 14.12.2015р. - день пред'явлення наказу суду від 19.10.2015р. до виконання), державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова..

Приписом ч. 1 ст. 27 Закону унормовано, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Таким чином, виходячи з аналізу вказаних вище норм та строку на добровільне виконання рішення, який був визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження № ВП № 49638387 від 14.12.2015р., державний виконавець, починаючи з 22.12.2015р. зобов'язаний був розпочати дії з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.10.2015р. № 910/21815/15.

Частиною 1 статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла станом на 14.12.2015р. - день пред'явлення наказу суду від 19.10.2015р. до виконання) передбачалось, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З урахуванням наведених обставин і вказаної вище норми процесуального права, останнім днем для звернення до господарського суду із скаргою на бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішення є 04.01.2016р., включно.

Отже, у встановлений Законом строк стягувач був обізнаний про бездіяльність державного виконавця.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (абзац 2 п. 9.7), стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Однак, скаржник звернувся до господарського суду 25.02.2017р., про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті, в якому надійшла скарга до суду, тобто із порушенням строку, встановленого ч. 1 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ст.ст. 33, 53 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При цьому, як вбачається з матеріалів скарги, заявник не надав клопотання про поновлення пропущеного строку та не навів обставин у своїй заяві, які б дали суду підстави встановити факт поважності причини, з яких скаржник пропустив строк, наданий законодавцем для подачі скарг на дії (бездіяльність) органу державної виконавчої служби.

Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003р. №14 судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, ст. 26, ч. 4 ст. 57 Закону №606-XIV, ст. 1212 ГПК), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами ст. 248-22 ЦПК. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено в передбаченому порядку, залишається без розгляду.

За таких обставин, правові підстави для прийняття поданої скарги до розгляду відсутні, внаслідок пропущення строку на її подання, а тому дана скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду.

Відтак, з урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у м. Києві відносно примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.10.2015р. у справі № 910/21815/15 залишити без розгляду.

Суддя А.І. Привалов