номер провадження справи 5/125/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.02.2017 Справа № 908/3293/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства КРЕДІ ОСОБА_1 (01004, Київська область, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4; поштова адреса: 69002, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 92)

До відповідача: Відділу Урядового фельдєгерського звязку державної служби спеціального звязку та захисту інформації України у м. Запоріжжі (69063, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Базарна, 4)

про стягнення 1 261 015,96 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність №195 від 17.03.2014 р.;

Від відповідача: ОСОБА_3, начальник відділу, витяг з наказу №404-ос від 14.12.2015 р.

ОСОБА_4, довіреність №63/19/01-07 від 15.02.2017 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

08.12.2016 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства КРЕДІ ОСОБА_1 до Відділу Урядового фельдєгерського звязку державної служби спеціального звязку та захисту інформації України у м. Запоріжжі про стягнення 1 261 015,96 грн.

Ухвалою суду від 08.12.2016 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/3293/16, справі присвоєно номер провадження 5/125/16, розгляд якої призначено на 12.01.2017 р. Ухвалою суду від 12.01.2017 р. розгляд справи відкладено на 01.02.2017 р. Ухвалою від 01.02.2017 р. продовжено строк розгляду справи №908/3293/16 на п'ятнадцять днів до 23.02.2017 р., розгляд справи відкладено до 15.02.2017 р. У судовому засіданні 15.02.2017 р. судом оголошено перерву до 23.02.2017 р.

За письмовим клопотанням представників сторін, розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

У судовому засіданні 23.02.2017 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд позов задовольнити.

Представники відповідача заперечили щодо задоволення заявлених позовних вимог та підтримали клопотання від 12.01.2017 р. про зупинення провадження у справі. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на те, що 16.11.2016 р. невідомими особами було здійснено збройний напад на військовослужбовців ГУУФЗ Держспецзвязку, які виконували доставку цінних відправлень у тому числі у рамках реалізації Договору від 05.03.2014 р. № 154/4 укладеного з позивачем, маршрутом Київ-Дніпро-Запоріжжя. Внаслідок вказаного нападу, невідомими особами було здійснено відкрите викрадення цінностей, в тому числі ПАТ КРЕДІ ОСОБА_1, які направлялись з м. Києва до м. Запоріжжя за реєстром №1 від 15.11.2016 р. У звязку з чим, Військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України відкрито кримінальне провадження №0000298 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 та ч. 2 ст. 418 КК України за фактом таємного викрадення грошових коштів на зальну суму 29 714 387,24 грн. та банківського металу (золото 959 XAU) загальною вагою 1 295 грамів. Вважає, що оскільки предметом позову є стягнення збитків, необхідним є доведення існування складу господарського правопорушення. На підставі викладеного, просить суд зупинити провадження у справі №908/3293/16 та направити матеріали справи до Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 2.

Представник позивача заперечив щодо задоволення вказаного клопотання, оскільки відповідно до п.7.1.1. договору №154/14 від 05.03.2014 р. Виконавець несе цивільно-правову відповідальність за прийняті від Замовника відправлення тільки у межах оголошеної цінності та Виконавець прийняв від Замовника матеріальні цінності з оголошеною вартістю на суму 1 261 015,96 грн.

Розглянувши вказане клопотання та матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.224 ГК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст. 218 передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2014 р. між Відділом Урядового фельдєгерського звязку державної служби спеціального звязку та захисту інформації України у м. Запоріжжі (далі Виконавець) та Публічним акціонерного товариством КРЕДІ ОСОБА_1 (далі Замовник) укладено договір №154/14, предметом якого є обовязок Виконавця організувати та забезпечити доставку цінних відправлень Замовника на умовах, вказаних у договорі.

Відповідно до п.3.5. вказаного договору пересилці не підлягають відправлення на адресу іноземних фірм і фізичних осіб, а також предмети і речовини, заборонені для пересилання відповідно до законодавства України.

Згідно з п.п.5.1.2., 5.1.3 договору Виконавець зобовязаний доставити відправлення Замовника до пункту призначення в строк, передбачений п.2.4 цього договору. Під час доставки відправлень Замовника забезпечити їх збереження та конфіденційність.

Відповідно до ст. 34 ГПК Украйни обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що для вирішення спору у цій справі та притягнення особи до відповідальності за завдання збитків необхідно встановити особу з вини якої сталося вказане правопорушення, її неправомірна поведінка, наявність збитків та причинний звязок між неправомірною поведінкою і завданими збитками; довести склад правопорушення з боку відповідача, оскільки відповідно до пункту 6.1. договору передбачено, що Замовник та Виконавець звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обовязків по цьому договору, якщо це невиконання є наслідком не переробної сили, що виникли після укладення цього договору в результаті подій, які сторони не могли ні передбачити, ні запобігти розумними способами.

Крім цього, згідно з пунктом 7.1.1. Виконавець несе цивільно-правову відповідність за прийняті від Замовника відправлення тільки у межах оголошеної цінності за рішенням суду за умови оформленого відповідно до чинного законодавства документального підтвердження вмісту вкладеного та суми нестачі.

Відповідно до п. 7.1.4. договору Виконавець не несе відповідальності за вміст відправлення; у випадку навмисних дій Замовника, які призвели до пошкодження або викрадення відправлень.

Судом встановлено, що при прийнятті від Замовника відправлення, Виконавцем його вміст не перевірявся та позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вмісту вкладеного за описом №1 від 14.11.2016 р., отже про вміст вкладення було відомо лише працівникам ПАТ КРЕДІ ОСОБА_1, а тому вказані обставини можуть бути встановлені лише в ході оперативно-слідчих заходів досудового розслідування відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України.

На підставу відсутності своєї вини, відповідач у своїх запереченнях посилається на те, що 16.11.2016 р. невідомими особами було здійснено збройний напад на військовослужбовців ГУУФЗ Держспецзвязку, які виконували доставку цінних відправлень у тому числі в рамках реалізації договору від 05.03.2014 р. № 154/4 укладеного з позивачем, маршрутом Київ-Дніпро-Запоріжжя та вважає, що вина, за цих обставин, відповідача відсутня.

Отже, існує неоднозначна позиція органів досудового слідства з доводами відповідача, оскільки по кримінальній справі №0000298, внесеної до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 та ч. 2 ст. 418 КК України за фактом таємного викрадення грошових коштів на зальну суму 29 714 387,24 грн. та банківського металу (золото 959 XAU) загальною вагою 1 295 грамів, притягаються до кримінальної відповідальності молодший лейтенант ОСОБА_5 та молодший лейтенант ОСОБА_6, які є працівниками Відділу Урядового фельдєгерського звязку державної служби спеціального звязку та захисту інформації України у м. Запоріжжі.

Суд зазначає, що іншими засобами, ніж відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України, господарський суд не має процесуальної можливості достоменно встановити наявність чи відсутність вини в діях або бездіяльності відповідача.

Статтею 62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадках надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, для повного, обєктивного та всебічного розгляду справи, враховуючи наявність провадження у кримінальній справі №0000298, відсутність у суду можливості встановлення ступеню вини сторін за вказаним договором засобами господарського процесуального судочинства, з метою встановлення наявності вини осіб, дії яких стали причиною невиконання зобовязань за договором №154/14 від 05.03.2014 р., вмісту цінного відправлення, що є обовязковим для прийняття рішення у цій справі, суд вважає за необхідне клопотання відповідача задовольнити, направити окремі матеріали господарської справи №908/3293/16 до Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України (49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 2) та провадження у справі №908/3293/16 зупинити.

Керуючись ст. ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 908/3293/16 зупинити у звязку з направленням окремих матеріалів справи № 908/3293/16 до Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України (49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 2).

2. Сторонам повідомити результати розгляду кримінального провадження №0000298.

3. Копію ухвали направити сторонам по справі та Старшому слідчому Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_7

Суддя К.В. Проскуряков