РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017Справа №910/17012/15

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Купній В.В.

розглянувши справу № 910/17012/15

за позовом Прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі:

1) Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації;

2) Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації

до приватного позашкільного навчального закладу «Український сувенір»

про розірвання договору оренди та зобов'язання звільнити приміщення.

Представники сторін:

від прокуратури: Любенок М.Д., посвідчення № 038529 від 11.01.2016р.;

від позивача 1: Напханюк І.Ю., довіреність № 101-6/02 від 03.01.2017р.;

від позивача 2: Кошелєва М.О., довіреність № 54 від 10.01.2017р.;

від відповідача: Фойнецький О.Д., довіреність б/н від 31.08.2015р.

обставини справи:

До Господарського суду міста Києва у липні 2015 року звернувся прокурор Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації з позовом до приватного позашкільного навчального закладу «Український сувенір» про розірвання договору оренди та зобов'язання звільнити приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно користується орендованим приміщенням, оскільки розпорядження №455 від 06.08.2014 р., яким продовжено строк оренди, визнано таким, що втратило чинність, а крім того відсутня ліцензія на здійснення освітньої діяльності у сфері дошкільної освіти за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 9-А, ШДС Вирлиця та в порушення п.5.3 договору не надано Управлінню освіти поліс страхування приміщення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2015р. позов задоволено повністю. Розірвано договір оренди майна №193 від 01.12.2004р., укладений між Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та ППНЗ "Український сувенір" та зобов'язано ППНЗ "Український сувенір" повернути Управлінню освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації майно відповідно до договору оренди майна №193 від 01.12.2004, що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва, за актом приймання-передачі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016р. рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2015р. скасовано та постановлено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016р. касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016р. та рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2015р. скасовано, а справу № 910/17012/15 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з розпорядженням В.о. керівника апарату суду від 05.01.2017р., призначено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу № 910/17012/15 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2017р. справу № 910/17012/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.02.2017р.

08.02.2017р. через загальний відділ господарського суду від прокурора надійшли пояснення по справі та від відповідача відзив на позовну заяву.

Присутній у судовому засіданні 09.02.2017р. представник прокуратури підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представники позивачів підтримали позовні вимоги прокуратури.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог з посиланням на обставини, наведені у відзиві на позовну заяву, а також просив задовольнити клопотання про витребування доказів, подане разом з відзивом на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017р. розгляд справи було відкладено на 02.03.2017р., у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів по справі.

Присутні в судовому засіданні 02.03.2017р. представники прокуратури та позивачів підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та подали пояснення по справі.

Представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних судом доказів та заявив усне клопотання про повторне витребування у позивачів оригінал (для огляду) та належним чином засвідчену копію (для залучення до матеріалів справи) Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 487 від 20.08.2014р. (з усіма додатками), підписаного відповідачем та позивачем-2.

Представники позивачів заперечили проти відкладення розгляду справи та зазначили про відсутність в них витребуваного проекту Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 487 від 20.08.2014р., про що зазначено у поданих суду письмових поясненнях.

Суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача щодо відкладення розгляду справи та повторного витребування у позивачів оригіналу (для огляду) та належним чином засвідченої копії (для залучення до матеріалів справи) Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 487 від 20.08.2014р.

Також, представник відповідача просив зупинити провадження у справі до розгляду по суті спору про зобов'язання Дарницьку районну в місті Києві державну адміністрацію підписати Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 487 від 20.08.2014р.

Суд відмовив у задоволенні усного клопотання представника про зупинення провадження у справі, у зв'язку з відсутністю ухвали про порушення провадження у справі за вказаним позовом.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що порушення умов п. 5.3. договору оренди виникло внаслідок неправомірних дій позивача-1, а також відсутність або наявність ліцензії на здійснення освітньої діяльності у сфері дошкільної освіти за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 9-А не визначено умовами договору і відповідно не може бути підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2004 року між Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі - позивач-2, орендодавець) та приватним позашкільним навчальним закладом "Український сувенір" (далі - відповідач, орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва № 193, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець на підставі Розпорядження Голови райдержадміністрації у Дарницької районної м. Києва від 01.12.2004 року № 64 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (будівлю, споруду, приміщення) розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 9-А ШДС Вирлиця, загальною площею 129,4 кв.м., строком на 1 рік (з 01.12.2004 по 01.12.2005) для проведення занять з дітьми, що знаходиться на балансі Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації.

Визначене у п.1.1. цього договору нерухоме майно (будівля, споруда, приміщення) передається орендарю на підставі Рішення з обладнанням та інвентарем (за його наявністю), в належному технічному стані відповідно до Акту прийому-передачі орендованого приміщення, що додається до цього договору і є його невід'ємною частиною.

Розділом 2 Договору передбачено, що вступ орендаря у строкове платне користування нерухомим майном настає одночасно із підписанням сторонами Договору та Акту прийому-передачі вказаного нерухомого майна. Передача майна в оренду не дає орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається територіальна громада Дарницького району м. Києва, а орендар володіє і користується ним протягом строку оренди. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі.

Відповідно до акту прийняття-передачі майна від 12.04.2005р., майно було передане в оренду орендодавцем в платне тимчасове користування, а орендарем було прийняте в придатному для використання стані й без зауважень.

Строк дії договору сторонами неодноразово продовжувався.

Зокрема, згідно з додатковою угодою на підставі рішення Дарницької районної в місті Києві ради №23 від 31.03.2010р. продовжено дію договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району міста Києва, №193 від 01.12.2004р. до 31.12.2010р.

Також, на підставі рішення Київської міської ради №402/5789 від 14.07.2011р. договори оренди майна територіальної громади міста Києва та майна, що перебувало у власності територіальних громад районів у м. Києві, термін дії яких закінчився, продовжено до 31.03.2012р.

В подальшому, на підставі розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації №455 від 06.08.2014 строк дії договору продовжено на 2 роки 364 дні.

Відповідно до акту обстеження управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 12.09.2014р., відповідач знаходиться в орендованому приміщенні та продовжує ним користуватися.

Проте, розпорядженням №57 від 13.02.2015р. Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації розпорядження №455 від 06.08.2014р. визнано таким, що втратило чинність.

Діючим законодавством передбачено, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та постановам Верховної Ради України, прийнятим відповідно до Конституції та законів України, актам Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Зокрема відповідно до рішення Конституційного Суду України зазначено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

З аналізу змісту вказаного вище розпорядження № 455 від 06.08.2014р. вбачається, що воно було спрямоване на разове застосування; не має норм, які б регулювали правовідносини між позивачем і відповідачем на майбутнє; індивідуалізоване, має чітко визначеного адресата - Управління освіти Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації та відповідача, які вказані у додатку до цього розпорядження.

Таким чином, факт продовження користування відповідачем орендованими на підставі Договору від 01.12.2004р. № 193 нежитловими приміщеннями свідчить про виконання розпорядження № 455 від 06.08.2014р. У зв'язку з цим, розпорядження Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації від 06.08.2014р. № 455 припинило свою дію внаслідок його виконання у спосіб продовження строку дії орендних правовідносин.

З огляду на зазначене, позивач-1 не мав підстав для прийняття розпорядження № 57 від 13.02.2015р. та визнавати таким, що втратило чинність розпорядження Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації від 06.08.2014р. за № 455, яке вичерпало свою чинність його виконанням.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 57 від 13.02.2015р., яким попереднє розпорядження № 455 від 06.08.2014р. було визнано таким, що втратило чинність, не відповідає вимогам діючого законодавства, та не породжує ніяких правових наслідків, а тому, в силу ч.2 ст. 4 ГПК України, не може бути застосоване при розгляді цього спору.

Отже, укладений між позивачем-2 та відповідачем договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Вказаний Договір оренди є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Під час розгляду справи представники прокуратури та сторін не заперечували, що Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва № 193 від 01.12.2004р. на день розгляду справи є чинним і діє, як встановлено судом до 05.08.2017р., з огляду на розпорядження № 455 від 06.08.2014р. Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, яким був продовжений строк оренди на 2 роки 364 дня.

Крім того, відповідач продовжує користуватись орендованим майном по теперішній час і сплачувати орендні платежі за користування приміщенням на підставі рахунків Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, які виставляються на підставі договору № 193 від 01.12.2004р., що підтверджується відповідними доказами, доданими до матеріалів справи.

Проте, за приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", страхування орендарем взятого ним в оренду майна є істотною умовою договору оренди.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"на вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Так, п. 5.3. договору визначено, що орендар зобов'язується застрахувати на користь орендодавця орендоване майно в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів виконання п. 5.3. договору щодо страхування орендованого майна на протязі 2004-2016 рр.

Також, відсутні належні та допустимі докази, які свідчать про неможливість виконання відповідачем своїх обов'язків за договором, зокрема п.5.3., саме з вини позивачів.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

Згідно з статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" на вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Крім того, судом враховано, що метою надання відповідачу в оренду спірного приміщення є використання його під проведення занять з дітьми.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про дошкільну освіту», систему дошкільної освіти становлять: дошкільні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, наукові і методичні установи, органи управління освітою, освіта та виховання в сім'ї.

Пунктом 2 частини п'ятої статті 16 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено, що майно, яке є державною або комунальною власністю (земельні ділянки, будівлі, споруди, обладнання тощо), придбання чи відокремлення якого призначене для здобуття дітьми дошкільної освіти, використовується виключно із зазначеною метою.

Дошкільний навчальний заклад, заснований на приватній формі власності, здійснює свою діяльність за наявності ліцензії на право надання освітніх послуг у сфері дошкільної освіти, виданої у встановленому законодавством України порядку (п. 3 ст. 11 Закону України «Про дошкільну освіту»).

Відповідно до Порядку ліцензування діяльності з надання освітніх послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1019 від 08.08.2007р., діяльність у сфері дошкільної освіти підлягає ліцензуванню.

Відповідно,до Інструкції з організації охорони життя і здоров'я дітей у дошкільних навчальних закладах, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України № 985 від 28.10.2008р., забороняється допускати на територію дошкільного навчального закладу та у приміщення сторонніх осіб.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» №222-VІІІ від 02.03.20015р., ліцензійні умови можуть визначати вичерпний перелік видів місць провадження діяльності, якщо це обумовлено особливостями провадження цього виду господарської діяльності.

Місцем провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, є об'єкт (приміщення, будівля, земельна ділянка та/або територія), у межах якого провадиться цей вид господарської діяльності або який використовується у його провадженні (може збігатися з місцезнаходженням суб'єкта господарювання).

Вимоги ліцензійних умов поширюються на місця провадження господарської діяльності ліцензіата, що зазначені в документах, що додаються до заяви про отримання ліцензії (з урахуванням змін до них, поданих ліцензіатом до органу ліцензування).

Як вбачається з матеріалів справи, ліцензія серія АЕ № 269782 від 22.10.2013 року, на яку посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень, видана Департаментом освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) підтверджує право відповідача на заняття вказаною діяльністю з 11.03.2011р. по 11.03.2016р. за адресами: м. Київ, Мефодіївський провулок, 4-А та вул. Кравченка, 20 (т. І, а.с.200).

Разом з тим, строк дії ліцензії у сфері позашкільної освіти серії АБ № 344755 (т. І, а.с. 41), виданої відповідачу для здійснення освітньої діяльності за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 9-а, закінчився 22.10.2010р.

Отже, на день розгляду справи у відповідача відсутня ліцензія на здійснення освітньої діяльності за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 9-а.

Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем істотної умови договору в частині страхування орендованого майна, а також положень чинного законодавства - в частині здійснення діяльності у сфері дошкільної освіти за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 9-а за відсутності відповідної ліцензії, що відповідно до положень ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" є підставами для дострокового розірвання договору.

Відтак, позовні вимоги прокурора в частині дострокового розірвання Договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва, №193 від 01.12.2004р. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З розірванням договору оренди, відповідач втрачає статус орендаря.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Враховуючи вище наведені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір оренди майна № 193 від 01.12.2004 року, укладений між Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (; 02091, м. Київ, Харківське шосе, 168-К) та приватним позашкільним навчальним закладом «Український сувенір» (; 03118, м. Київ, пр.-т 40-річчя Жовтня, буд. 120, корпус 1).

3. Зобов'язати приватний позашкільний навчальний заклад «Український сувенір» (; 03118, м. Київ, пр.-т 40-річчя Жовтня, буд. 120, корпус 1) звільнити та повернути орендоване нежитлове приміщення ШДС І ступеня Вирлиця в м. Києві по вул. Кошиця, 9-а, загальною площею 129,4 кв. м., згідно акту приймання-передачі приміщення Управлінню освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (; 02091, м. Київ, Харківське шосе, 168-К). Видати наказ.

4. Стягнути з приватного позашкільного навчального закладу «Український сувенір» (; 03118, м. Київ, пр.-т 40-річчя Жовтня, буд. 120, корпус 1) в дохід Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 436,00 грн. Видати наказ.

5. Стягнути з приватного позашкільного навчального закладу «Український сувенір» (; 03118, м. Київ, пр.-т 40-річчя Жовтня, буд. 120, корпус 1) на користь Прокуратури міста Києва (, банк ДКСУ, м. Київ, код банку 820172, р/р 1062, код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати по сплаті судового збору за розгляд касаційної скарги в сумі 2923 грн. 20 грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.03.2017р.

Суддя А.І. Привалов