РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

01 березня 2017 року Справа № 902/370/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Савченко Г.І. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання Левчук І.О.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення господарського суду Вінницької області від 14.12.16 р. у справі №902/370/16 (гол.суддя Банасько О.О., суддя Колбасов Ф.Ф., суддя Яремчук Ю.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська промислово-торгівельна корпорація "Подолпромторг",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Фермерське господарство "Сільськогосподарське науково-виробниче підприємство "Заріччя",

ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

про стягнення на предмет іпотеки вартістю 942 684,49 грн.

за участю представників:

позивача - представник ОСОБА_6, довіреність №423 від 16.09.2015р., паспорт серії АВ №676458 від 03.11.2005р.;

відповідача, третьої особи ОСОБА_1,- ОСОБА_1, керівник, виписка з ЄДР юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, довіреність від 18.03.2015р, паспорт серії АВ №044003 від 08.12.1999р.;

третіх осіб: не з"явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 14.12.2016р. у справі №902/370/16 (т.2, арк.справи 89-95) задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська промислово-торгівельна корпорація "Подолпромторг", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ФГ "Сільськогосподарське науково-виробниче підприємство "Заріччя", ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення на предмет іпотеки вартістю 942 684,49 грн.

Судом, в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк", за кредитним договором № 11-Ю/2007 від 28.04.2007 р. в розмірі 19 058 грн. 97 коп., з яких: 17 358 грн 28 коп. - відсотків за користування кредитом та 1 727 грн 69 коп. пені, звернуто стягнення на предмет іпотеки, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільська промислово-торгівельна корпорація "Подолпромторг", а саме - нерухоме майно майновий комплекс в цілому, що складається з: магазину (на плані літера "А") загальною площею 70,8 м.кв., будівлі готелю (на плані літера "Б") та виробничого корпусу (на плані літера "б") загальною площею 1426,9 м.кв., складу матеріалів (на плані літера "В") загальною площею 281,2 м.кв., складу (на плані літера "Г") загальною площею 88,4 м.кв., механічної майстерні з гаражем (на плані літера "Д") загальною площею 287,0 м.кв., магазину (на плані літери "М", "м1", "м2", "м3", "м4") загальною площею 791,3 м.кв., критий ринок (на плані літера "П"), складу-магазину та автомийки (на плані літера "О"), підсобного приміщення зі складом (на плані літера "Р") загальною площею 37,9 м.кв., трансформаторної (на плані літера "С") загальною площею 52,7 м.кв., ткацького цеху № 2 (на плані літера "Т") загальною площею 164,2 м.кв., вбиральні (на плані літера "Ш"), котельні (на плані літера "Ц"), зовнішнього резервуару (на плані літера "Ф"), огорожі території № 1, який розташований м.Хмільнику Вінницької області по вул.50 років СРСР за номером 6, який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майновий комплекс виданого виконавчим комітетом Хмільницької міської ради 01.04.2005 р. на підставі рішення виконкому Хмільницької міської ради № 128 від 29.03.2005 р. зареєстрованого у комунальному підприємстві "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 04.04.2005 р. в реєстрову книгу № 2 стор.54 за реєстровим №54, шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження встановивши початкову ціну предмета іпотеки у розмірі 9 448 900 грн. 00 коп.

Відмовлено у стягненні заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" на загальну суму 923598 грн. 52 коп., а саме заборгованість 468097 грн. 01 коп. процентів за користування кредитом, 132 804 грн. 02 коп. пені по кредиту за період з 01.12.2008 р. по 01.07.2009 р., 345 грн. 75 коп. пені по відсотках за період з 01.12.2008 р. по 01.07.2009 р., 068 грн 42 коп. пені по відсотках за кредитним договором № 11-Ю/2007 від 28.04.2007 р. та 59 761 грн 52 коп. процентів за користування кредитом, 235 035 грн. 61 коп. пені по кредиту та 7 199 грн 90 коп. пені по відсотках по кредитному договору №15-Ю/2007 від 28.04.2007 р., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільська промислово-торгівельна корпорація "Подолпромторг".

Стягнуто з відповідача на користь позивача - 286 грн. 29 коп. - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що кредитне зобов'язання за кредитними договорами від 28.04.2007р. №11-Ю/2007 та № 15-Ю/2007 не виконано, а наявність заборгованості за кредитними договорами є фактом, який не потребує доказування з огляду на наявність судових рішень в господарських справах № 2/36-10, 13/24/2011/5003 та № 902/1058/13 та в силу приписів ст.35 ГПК України, а отже можливість банку-кредитора звернути стягнення на заставлене майно не протирічить ні договору іпотеки, ні приписам цивільного законодавства. З огляду на подання позову 28.04.2016р. підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за період прострочення з 28.04.2013р. по 15.03.2015р. в сумі 17 358,28 грн. та по пені по нарахованим відсоткам за період з 28.04.2015р. по 25.01.2016р. в сумі 1727,69 грн. за кредитним договором №11-Ю/2007 від 28.04.2007р. Решта заборгованості за вказаним кредитним договором, а також заявлена до стягнення заборгованість за кредитним договором №15-Ю/2007 від 28.04.2007р. не підлягає задоволенню позаяк вона заявлена до стягнення за межами строку позовної давності.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (т.2, арк.справи 106-109).

В скарзі апелянт звертає увагу, що постановою Вищого господарського суду України від 24 травня 2016 року у справі №902/880/15 визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" до Фермерського господарства "Сільськогосподарське науково-виробниче підприємство "Заріччя" на суму 542 075,34 грн., з яких 1 218 грн. судового збору - у першу чергу задоволення; 162674,43 грн. відсотків за користування кредитом та витрат за судовими рішеннями у позовних провадженнях - у четверту чергу задоволення; 378182,91 грн. пені за кредитом та відсотками - у шосту чергу задоволення. Згідно статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного скаржник просить суд скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задовольнити у повному обсязі, стягнути із відповідача на користь позивача (апелянта) витрати, що складаються із судового збору.

Ухвалою від 19.01.2017р. (головуючий суддя Саврій В.А., суддя Мамченко Ю.А., суддя Дужич С.П.) прийнято апеляційну скаргу позивача до провадження та призначено розгляд скарги на "08" лютого 2017 р. о 15:20 год. у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань № 4.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.02.17 року, у звязку із перебуванням у відпустці судді Дужича С.П., визначено колегію суддів для розгляду справи №902/370/16 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Мамченко Ю.А., суддя Савченко Г.І.

Ухвалою від 16.02.2017р. (головуючий суддя Саврій В.А., суддя Мамченко Ю.А., суддя Савченко Г.І.) прийняла розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення господарського суду Вінницької області від 14.12.16 р. у справі №902/370/16 до свого провадження та призначила розгляд справи на 01.03.2017р. о 14:30год.

01.03.2017р. представник відповідача подав через канцелярію Рівненського апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу (вх.№5515/17 від 01.03.2017р.).

У запереченнях, зокрема, зазначає, що позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" скористався своїм правом щодо стягнення суми заборгованості по кредитних договорах, як шляхом стягнення з позичальника коштів, так і шляхом подання позову до поручителів.

Станом на 27.04.2010р. (з моменту звернення до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості) позивач дізнався про порушення свого права, а тому саме станом на цей момент у нього виникло право на позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, і відповідно, саме з даної дати починає перебіг строку позовної давності, про що правильно зазначено місцевим господарським судом.

У зв'язку з направленням банком на адресу позичальника вимоги про дострокове стягнення всієї суми боргу за кредитним договором (кредиту, відсотків, неустойки) та стягнення заборгованості на підставі рішення суду, банк скористався своїм правом та змінив строки виконання зобов'язань, про що зазначено в рішенні господарського суду.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Оскільки, судом встановлено, що права позивача по кредитному договору порушені вже 16.04.2010р., 13.04.2011р. - з моменту не виконання позичальником вимоги про дострокову сплату всієї суми боргу за кредитним договором (кредиту, відсотків, неустойки), шляхом стягнення заборгованості судовими рішеннями, що містяться в матеріалах справи. Відтак, позовна давність, в межах якої позивач міг звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості по відсотках за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки збігає відповідно через 3 роки від зазначеної дати.

Відповідно до ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України суд правильно дійшов до висновку, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для часткової відмови у позові.

На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити в задоволені апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк».

В судовому засіданні апеляційної інстанції 01.03.2017р. представник позивача підтримала вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені у ній доводи, та надала пояснення на обгрунтування своєї позиції. Вважає рішення господарського суду Вінницької області від 14.12.2016р. у справі № 902/370/16 незаконним та необгрунтованим, у зв'язку з чим просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_1 заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення в обгрунтування своєї позиції. Вважає рішення господарського суду Вінницької області від 14.12.2016р. у справі №902/370/16 законним та обгрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Треті особи не забезпечили явку своїх представників у судове засідання, хоч про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, ст.102 ГПК України про строки розгляду апеляційної скарги та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників третіх осіб.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

28.04.2007р. між ВАТ АБ "Укргазбанк" (ОСОБА_7), правонаступником якого є ПАТ "Укргазбанк", та Фермерським господарством "Сільськогосподарське науково-виробниче підприємство "Заріччя" (Позичальник) укладено кредитний договір №11-Ю/2007 (Договір), відповідно до якого ОСОБА_7 відкрив Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 1 500 000,00 грн. (т.1, арк.справи 30-34).

Цільове призначення (мета) кредиту: для поповнення обігових коштів (п.1.2. ОСОБА_7).

Кредитна лінія відкривається з 28.04.2007р. по 25.04.2009 р. (Договір про внесення змін та доповнень №1 від 18.04.2008 р. до кредитного договору № 11-Ю/2007 від 28.04.2007 р., т.1, арк.справи 35,)

Згідно п.п.1.3.2. ОСОБА_7 №11-Ю/2007 від 28.04.07р.. з урахуванням змін та доповнень, Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі: - в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 2 до ОСОБА_7), якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін до цього ОСОБА_7 або до вказаного терміну (дострокового) відповідно до умов розділу ІV цього ОСОБА_7.

За використання кредитних коштів у межах встановленого терміну кредитування процента ставка встановлюється в розмірі 19% річних (п.п.1.4.1. ОСОБА_7 та ОСОБА_7 про внесення змін від 18.04.2008р.).

При цьому, за користування кредитними коштами понад термін, визначений в п.п.1.3. цього ОСОБА_7, процентна ставка встановлюється в розмірі 20 % річних.

Як встановлено п.п.1.4.3. ОСОБА_7, нарахування процентів по ОСОБА_7 здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту (часткового надання кредиту), до дня повного погашення заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший та не враховується останній день користування кредитом.

Підпунктом 1.4.4 ОСОБА_7 сторони погодили строк сплати процентів - один раз на місяць, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3 цього ОСОБА_7, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього ОСОБА_7.

Згідно з п.п.1.4.5 ОСОБА_7 Позичальник сплачує Банку комісію за відкриття та обслуговування позичкового рахунку в розмірі 1% від суми кредиту на рахунок №.980 в Вінницькій філії ВАТ АБ "Укргазбанк", МФО 302753.

Разом з тим, за внесення змін до кредитного договору Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 5 000,00 грн. Комісія сплачується в строк до 30.04.2008р. на реквізити, визначені ОСОБА_7.

Пунктом 1.5. ОСОБА_7 Сторони встановлюють наступний порядок погашення заборгованості за цим ОСОБА_7:

- прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення);

- прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення);

- строкові проценти;

- строкові комісії;

- прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення);

- штрафні санкції за цим ОСОБА_7;

- строкова заборгованість за основним боргом.

У випадку перерахування грошових коштів на погашення кредиту та/або процентів та/або комісій з порушенням вищевказаної черговості з вини Позичальника, Банк вправі самостійно перерозподілити кошти Позичальника, що надійшли, у відповідності з черговістю, викладеною в цьому пункті, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок по відповідних рахунках.

Як передбачено п.п.3.2.7 ОСОБА_7 має право відмовитися від надання Позичальникові передбаченого ОСОБА_7 кредиту частково або в повному обсязі, а також достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника за кредитом, включаючи нараховані проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції у випадках: невиконання Позичальником умов цього ОСОБА_7; невиконання Позичальником умов укладених договорів забезпечення; наявності фактів невиконання Позичальником (його гарантами або поручителями) будь-яких інших своїх зобов'язань; значного погіршення фінансового стану Позичальника (його гарантів або поручителів); прийняття рішення про реорганізацію або ліквідацію Позичальника; порушення справи про банкрутство Позичальника; подання до суду позову про визнання недійсним в цілому чи в частині та/або неукладеним цього договору та/або будь-якого договору забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань; за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий Позичальникові кредит своєчасно не буде повернений.

Позичальник зобов'язується використовувати кредит на зазначені у цьому ОСОБА_7 цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у порядку та терміни, встановлені цим ОСОБА_7 та сплачувати плату за кредит та інші платежі на рахунки, вказані в першому розділі цього ОСОБА_7 (п.п.3.3.1, 3.3.2 ОСОБА_7).

Згідно з п.п.3.3.3 ОСОБА_7 у разі виникнення простроченої заборгованості за простроченим кредитом позичальник зобовязується сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п.1.4.2 цього ОСОБА_7, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Розділом 5 ОСОБА_7 встановлено відповідальність за неналежне виконання ОСОБА_7.

Так, відповідно до п.5.1 ОСОБА_7 у випадку порушення Позичальником зобов'язань по цьому ОСОБА_7 (пов'язаним договорам), ОСОБА_7 має право відмовитися від виконання своїх зобов'язань та/або розірвати цей Договір, при цьому Позичальник зобов'язаний відшкодувати Банку збитки, а також сплатити штрафні санкції, пеню та інші видатки, понесені Банком за цим ОСОБА_7.

Згідно з п.5.3 ОСОБА_7 за порушення строків (визначених в цьому ОСОБА_7) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов'язаний сплатити Банку неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період існування заборгованості, обчисленої від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання зобов'язань від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості.

У відповідності до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України сторони домовляються, що нарахування пені за прострочення виконання зобов'язань (щодо строків (визначених в цьому ОСОБА_7) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом) припиняється через один рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Сплата штрафних санкцій (неустойки, пені) за цим ОСОБА_7 не звільняє Позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку, в повному обсязі.

Строк дії ОСОБА_7 - з моменту набрання ним юридичної сили по 25.04.2010 р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, що лишились невиконаним з будь-яких причин. Припинення (закінчення) строку дії договору не тягне за собою припинення зобов'язань, що випливають з цього договору, також у випадку, якщо такі зобов'язання виникли після припинення (закінчення) строку дії договору на підставі зобов'язань, що лишились невиконаними на момент закінчення строку дії договору (п.6.9 ОСОБА_7 із змінами).

В Додатку № 1 до ОСОБА_7 визначено графік погашення кредиту.

На виконання умов Кредитного договору №11-Ю/2007 від 28.04.2007 р. позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1 500 00,00 грн., що підтверджується виписками банку та меморіальними ордерами.

Свої зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків відповідач виконав частково, допустивши заборгованість з повернення кредиту та сплати відсотків в сумі 921 960,30 грн.

Вказана сума є безспірною, оскільки була встановлена рішенням господарського суду Вінницької області від 16.04.2010р. по справі № 2/36-10 (т.1, арк.справи 16-18).

Залишок боргу по даному рішенню від 16.04.2010р. становить 132804,02 грн. - пені по кредиту та 345,75 грн. - пені по відсотках.

Крім цього, 28.04.2007р. ВАТ АБ "Укргазбанк" та Фермерським господарством "Сільськогосподарське науково-виробниче підприємство "Заріччя" укладено кредитний договір №15-Ю/2007, відповідно до якого банк надає відповідачу (позичальнику) кредит в сумі 1 500 000,00 грн., строком з 03.05.2007р. на 24 місяці (т.1, арк.справи 25-28).

Відповідно до п.1.4 кредитного договору за використання кредитних коштів у межах встановленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 17 % річних.

При цьому за користування кредитними коштами понад термін, визначений в п.1.3 цього договору, процентна ставка встановлюється в розмірі 18% річних. Нарахування процентів здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році.

При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту, до дня повного погашення заборгованості за кредитом.

При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший та не враховується останній день користування кредитом.

Позивачем надано відповідачу кредит, який відповідно до п.п.1.3.2 кредитного договору зобов'язався повернути у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до договору).

Графіком встановлений наступний порядок погашення кредиту: не пізніше 28.02.2009р. - 500 000,00 грн. не пізніше 31.03.2009 р. - 500 000,00 грн. не пізніше 27.04.2009р. - 500 000,00 грн.

Відповідач свої зобов'язання по договору виконав лише частково, а саме здійснив погашення кредиту в розмірі 981654,19 грн., в зв'язку з чим його заборгованість по кредиту склала 518 345,81 грн. та заборгованість по процентах склала 24 234,94 грн.

Даний факт був встановлений рішенням господарського суду Вінницької області від 13.04.2013 р. у справі №13/24/2011/5003 (т.1, арк.справи 21-23).

Дане рішення суду від 13.04.2013 р. залишається невиконаним в частині стягнення 235 035,61 грн. пені по кредиту та 9 997,53 грн. пені по відсотках.

Окрім цього, за невиконання п.1.4 Кредитного договору від 28.04.2007р. позивачем в серпні 2013р. було заявлено до суду до стягнення з відповідача 59761,25 грн. відсотків за користування кредитом понад термін, визначений в п.1.3 ОСОБА_7, які рішенням суду від 27.08.2013р. по справі №902/1058/13 були стягнуті в примусовому порядку.

Таким чином, в зв'язку з невиконання укладених ОСОБА_7 кредиту від 28.04.2007 р. та вказаних вище рішень суду, заборгованість відповідача перед позивачем складала 942 684,49 грн. з яких: 545216,54 грн. - заборгованості за процентами, 376 839, 63 грн. - заборгованості по сплаті пені по кредиту, 10 343, 28 грн. заборгованості по сплаті пені по відсотках.

Поряд з тим, з метою забезпечення виконання зобов'язань за укладеними договорами кредиту №15-Ю/2007 та №11/Ю-2007 від 28.04.2007р. між ПАТ АБ «Укргазбанк» (Іпотекодержатель), ТОВ «Подільська промислово-торговельно корпорація «Подолпромторг» (Іпотекодавець) та ФГ "Сільськогосподарське науково-виробниче підприємство "Заріччя" (Позичальник) в цей же день було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 842, предметом якого, згідно п.2.1 є нерухоме майно (майновий комплекс), який розташований за адресою: Вінницька область, м.Хмільник, вул.50 років СРСР, 6 (т.1, арк.справи 38-41).

Пунктом 2.1 ОСОБА_7 сторони обумовили предмет ОСОБА_7, яким визначили майновий комплекс в цілому, що складається з: магазину (на плані літера "А") загальною площею 70,8 м.кв., будівлі готелю (на плані літера "Б") та виробничого корпусу (на плані літера "б") загальною площею 1426,9 м.кв., складу матеріалів (на плані літера "В") загальною площею 281,2 м.кв., складу (на плані літера "Г") загальною площею 88,4 м.кв., механічної майстерні з гаражем (на плані літера "Д") загальною площею 287,0 м.кв., магазину (на плані літери "М", "м1", "м2", "м3", "м4") загальною площею 791,3 м.кв., критий ринок (на плані літера "П"), складу-магазину та автомийки (на плані літера "О"), підсобного приміщення зі складом (на плані літера "Р") загальною площею 37,9 м.кв., трансформаторної (на плані літера "С") загальною площею 52,7 м.кв., ткацького цеху № 2 (на плані літера "Т") загальною площею 164,2 м.кв., вбиральні (на плані літера "Ш"), котельні (на плані літера "Ц"), зовнішнього резервуару (на плані літера "Ф"), огорожі території № 1, який розташований м.Хмільнику Вінницької області по вул.50 років СРСР за номером 6, який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майновий комплекс виданого виконавчим комітетом Хмільницької міської ради 01.04.2005 р. на підставі рішення виконкому Хмільницької міської ради № 128 від 29.03.2005 р. зареєстрованого у комунальному підприємстві "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 04.04.2005 р. в реєстрову книгу № 2 стор.54 за реєстровим № 54.

За згодою сторін предмет іпотеки оцінено в розмірі 9 488 900,00 грн. (п.2.3 ОСОБА_7).

Крім того, сторони визначили, що у разі порушення Іпотекодавцем (відповідачем) обов'язків, встановлених цим договором, Іпотекодержатель (позивач) має право вимагати дострокового виконання кредитного договору, а в разі невиконання кредитного договору - звернути стягнення на предмет іпотеки (п.4.3, п.6.1 ОСОБА_7 іпотеки).

Звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно за домовленістю сторін про задоволення вимог Іпотекодержателя (угод про задоволення вимог Іпотекодержателя) (п.6.2 ОСОБА_7).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як встановлено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.546 Цивільного кодексу України, передбачено можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як встановлено ст.572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 583 Цивільного кодексу України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Згідно ст.589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 2, 4, 5 статті 590 Цивільного кодексу України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.

Згідно ст.1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У статті 3 вказаного Закону зазначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 5 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що предметом іпотеки може бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за умови, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення.

Згідно ч.ч.1-3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Положення договору іпотеки передбачає виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в разі порушення зобов'язань по кредитному договору.

З матеріалів справи вбачається, що кредитне зобов'язання за кредитними договорами від 28.04.2007 р. №11-Ю/2007 та № 15-Ю/2007 не виконано, а наявність заборгованості за кредитними договорами є фактом, який не потребує доказування з огляду на наявність судових рішень в господарських справах № 2/36-10, 13/24/2011/5003 та № 902/1058/13 та в силу приписів ст.35 ГПК України, а отже можливість банку-кредитора звернути стягнення на заставлене майно не протирічить ні договору іпотеки, ні приписам цивільного законодавства.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відсутність проведення відповідачем та/або третіми особами розрахунків за кредитними договорами після прийняття рішення у згаданих господарських справах підтверджується також розрахунком заборгованості, виписками по особовому рахунку позичальника тощо.

Колегія суддів, перевіряючи юридичну оцінку обґрунтованості заявленого до стягнення розміру заборгованості, приймає до уваги заперечення відповідача наведені у його відзиві в якому останній просить застосувати строк позовної давності (т.1, арк.справи 96, 97).

Згідно п.7.10 ОСОБА_7 іпотеки строк позовної давності (крім вимог про стягнення неустойки) становить три роки. Позовна давність у один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки.

З огляду на подання відповідачем заяви про застосування строку позовної давності (т.1, арк.справи 96, 97) колегія суддів вважає вірним висновок про задоволення вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом нарахованих в межах 3-річного строку позовної давності та вимоги про стягнення пені за прострочення відсотків нарахованих в межах 1-річного строку позовної давності перед зверненням з позовом до суду виходячи із приписів ст.257, п.1 ч.2 ст.258, ч.4 ст.267 ЦК України.

З огляду на подання позовної заяви до господарського суду Вінницької області 28.04.2016р., задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за період прострочення з 28.04.2013 р. по 15.03.2015 р. в сумі 17 358,28 грн. та по пені по нарахованим відсоткам за період з 28.04.2015 р. по 25.01.2016 р. в сумі 1 727,69 грн. за кредитним договором №11-Ю/2007 від 28.04.2007р. Решта заборгованості за вказаним кредитним договором, а також заявлена до стягнення заборгованість за кредитним договором №15-Ю/2007 від 28.04.2007р. не підлягає задоволенню позаяк вона заявлена до стягнення за межами строку позовної давності.

Статтею 527 Цивільного кодексу України зобовязано боржника виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Виходячи з встановлених обставин справи, які свідчать про наявність заборгованості за кредитним договором №11-Ю/2007 від 28.04.2007р. та наведених вище законодавчих приписів, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч.ч.1,2 ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В матеріалах справи відсутні докази в спростування позовних вимог позивача, в тому рахунку докази проведення розрахунків за кредитними договорами (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

Виходячи з викладеного, беручи до уваги доведеність факту порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та фактичне визнання відповідачем позову, колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду про обґрунтованість та правомірність позовних вимог, і як наслідок - задоволення позову.

Доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення господарського суду Вінницької області від 14.12.2016р. у справі №902/370/16 залишити без задоволення, а рішення суду першої без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Мамченко Ю.А.