ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 березня 2017 року Справа № 908/4814/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Гольцової Л.А.(доповідач),
суддів:Іванової Л.Б., Козир Т.П.,
розглянувши касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області
на ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 22.12.2016
у справі№ 908/4814/15
Господарського суду Запорізької області
за позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Інмедсервіс-Плюс",
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивачаДержавне підприємство "Науково-дослідний та проектний інститут "Укрдіпрогазоочистка",
простягнення 182535,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

РВ ФДМ України по Запорізькій області подано касаційну скаргу без доказів сплати судового збору, однак було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачена можливість відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати цього збору з урахуванням майнового стану сторони.

Частиною першою цієї статті встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

До матеріалів касаційної скарги скаржником доданий лист Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області з інформацією про те, що Управління підтверджую, що станом на 26.12.2016 залишок виділених асигнувань на рахунку 0444 на ім'я Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області по КЕКВ 2800 відсутній.

Слід зазначити, що оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а наведені позивачем обставини, не мають характеру виключних, це свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору..

Указане зумовлює повернення касаційної скарги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, відповідно до якого касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", Вищий господарський суд України-

У Х В А Л И В:

Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Запорізькій області в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі №908/4814/15.

Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі №908/4814/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Л.А. Гольцова

Судді Л.Б. Іванова

Т.П. Козир