ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.02.2017 Справа № 907/73/17

За позовом заступника керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, м. Ужгород та Тур'я-Реметівської сільської ради, с. Тур'я-Ремета Перечинського району

ДО приватного підприємства Дніпро-Трейдінг, м. Дніпро Дніпропетровської області

ПРО стягнення суми 361.977,66грн. шкоди, заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства,

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача 1 ОСОБА_1, представник за довіреністю від 03.01.2017 року №7/09;

від позивача 2 не зявився;

від відповідача не зявився;

В засіданні суду взяла участь прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури звернувся з позовом до Господарського суду Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, м. Ужгород та Тур'я-Реметівської сільської ради, с. Тур'я-Ремета Перечинського району до приватного підприємства Дніпро-Трейдінг, м. Дніпро Дніпропетровської області про стягнення суми 361.977,66грн. шкоди, заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.01.2017р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 07.02.2017р.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 07.02.2017р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 22.02.2017р.

Представник позивача 1 та прокурор заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зазначають про порушення відповідачем вимог Земельного кодексу України та норм чинного законодавства та завдання шкоди природним ресурсам.

Крім того, прокурором на виконання вимог ухвали суду подано для долучення до матеріалів справи додаткові письмові обґрунтування, якими зазначає, що відповідач здійснює свою господарську діяльність по виготовленню деревного вугілля в Перечинському районі Закарпатської області у с.Т.Ремета, де і орендує відповідний цех. В ході виробничої діяльності та використання в її цілях земельної ділянки для складування відходів допущено її забруднення, чим заподіяно шкоду та стягнення якої є предметом спору. Зазначає, що на підставі ч.8 ст. 16 ГПК України спір підлягає розгляду господарським судом за місцезнаходженням спірної земельної ділянки щодо якої вчинено забруднення за правилами виключної підсудності справ даної категорії. Крім того, прокурором заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі п.6 ч.І ст.5 Закону У країни «Про судовий збір», за приписами якої позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору. При цьому, прокурор посилається на вирок Перечинського районного суду від 24.04.2014 про визнання директора ПП «Дніпро-Трейдінг» ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, у тому числі забруднення земель, та заподіянні внаслідок цього збитків у сумі 361.977,66 грн.

Від позивача 2 на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без його участі у звязку з неможливістю явки в судові засідання через проведення засідань постійних комісій сільської ради до чергової сесії сільської ради. Разом з тим, позовні вимоги просить залишити на розгляд суду.

Відповідач, вимог ухвал суду від 23.01.2017р., 03.02.2017р. та 07.02.2017 року не виконав, витребуваних судом письмових пояснень по суті спору не подав, свого уповноваженого представника в судове засідання не направив.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 49055, м. Дніпро, вул. Титова, буд. 9, яка відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 05.01.2017р. є місцезнаходженням відповідача. Ухвала суду від 23.01.2017р. повернута на адресу суду з відміткою: за закінченням терміну зберігання.

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, враховуючи те, що мають місце докази належного повідомлення сторони про час та місце проведення судового засідання по розгляду позовної заяви, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.02.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області на підставі наказу №728 від 27.06.2013р. проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП «Дніпро-Трейдинг», за результатами якої складено ОСОБА_2 від 27 червня 2013 року.

Вказаний акт складено за присутності директора ПП «Дніпро-Трейдинг» - ОСОБА_3 та підписано ним.

Перевіркою виявлено ряд порушень природоохоронного законодавства, а саме забруднення земельної ділянки розташованої в ур. «Діброва» на території Туря - ОСОБА_4 сільської ради Перечинського району, по вул. Центральна, 79 Д, яка належить ТОВ «Ефект» та передана в оренду ПП «Дніпро - Трейдінг».

3 метою встановлення факту забруднення даної земельної ділянки відібрано проби ґрунтів та встановлено забруднення земельної ділянки неполярними вуглеводнями (або нафтопродукти), фенолами леткими та формальдегідом, які підтверджені результатами інструментально - лабораторних вимірювань.

За даним фактом Державною екологічною інспекцією в Закарпатській області згідно із "Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства", затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №171 від 27.10.1997р. здійснено розрахунок визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням земель площею 918 м.кв. на території Туря - ОСОБА_4 сільської ради Перечинського району в ур. «Діброва», який склав 361977,66грн.

За вказане порушення у відповідності до вироку Перечинського районного суду від 24 квітня 2014 року у справі № 304/311/14-к ОСОБА_3 (директора ПП «Дніпро - Трейдінг») було притягнуто до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.239 КК України «забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоровя людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоровя людей чи довкілля».

Листом № 338/11 від 15.02.2016 року Держекоінспекція звернулась до керівника Ужгородської місцевої прокуратури про проведення розрахунків визначення розмірів шкоди зумовленої забрудненням земель, які підтверджені результатами Інструментально - лабораторних вимірювань та про те, що матеріали перевірок спрямовані в Управління СБУ України в Закарпатській області та прокуратуру Закарпатської області для проведення слідчих дій та оперативно - розшуковик заходів щодо встановлення винних осіб.

Оцінюючи подані прокурором та позивачем 1 докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та дотримуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям.

Також відповідно до ст. 45 Закону України "Про охорону земель" господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Так, вироком Перечинського районного суду від 24 квітня 2014 року у справі № 304/311/14-к встановлено, що в період з вересня по 27 червня 2013 року ОСОБА_3, являючись директором ГІП «Дніпро-Трейдинг», яке здійснювало свою діяльність по виготовленню деревного вугілля, ігноруючи обовязок виконання спеціальних правил щодо запобігання забрудненню земель, без дозволів на утворення та розміщення відходів, допустив забруднення земель, а саме - орендованої земельної ділянки, розташованої на території ОСОБА_4 сільської ради, Перечинського району, площею 0,0918 га, такими речовинами, як формальдегід, феноли легкі та неполярні вуглеводні, розмістивши їх на поверхневих умовно родючий шар ґрунту, чим заподіяв збитки у вищевказаному розмірі.

Відповідно до вимог ч.5 статті 35 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Статтею 56 Закону України "Про охорону земель" унормовано, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства Україні про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ч.1, п."з" ч.2, ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність зі порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовищі несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Також частиною 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" унормовано, що шкода, заподіяна внаслідок порушена законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Розрахунок збитків заподіяних відповідачем державі внаслідок забрудненні земельних ділянок через порушення природоохоронного законодавства, виконаний позивачем відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997р. № 171 зареєстрованим і Міністерстві юстиції 05.05.1998р. № 285/2725.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. У деліктних зобов'язаннях діє принцип відповідальності за вину. Тобто, деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

Зобов'язання із заподіяння шкоди є цивільно-правове зобов'язання, за якого потерпілий має право вимагати від особи, що заподіяла шкоду, цілковитого відшкодування протиправно заподіяної шкоди.

Загальним підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом ст. 1166 ЦК України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, у діях ПП «Дніпро - Трейдинг» наявні вище вказані чотири складові, а саме протиправна поведінка останнього полягає у забруднені земельної ділянки такими речовинами, як формальдегід, феноли легкі та неполярні вуглеводні, вина підтверджується матеріалами інспекційної перевірки та вироком суду у кримінальній справі, наявна сама шкода, яка обрахована відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997р. № 171 зареєстрованим і Міністерстві юстиції 05.05.1998р. № 285/2725, а причинний зв'язок, що виражається у заподіяні вказаної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача.

Згідно п. 1.6. Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27 червня 2001 року № 02-5/744, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В даному випадку позивачами та прокурором доведено, а відповідачем належними та допустимими засобами не спростовано доводів про порушення вимог природоохоронного законодавства, а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства Дніпро-Трейдінг (49055, м. Дніпро Дніпропетровської області, вул. Титова, 9, код ЄДРЮОФОПГО 35202251) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Закарпатській області (88018, м. Ужгород, вул. Швабська, 14, код ЄДРЮОФОПГО 34888559) суму 361.977,66 грн. (Триста шістдесят одна тисяча девятсот сімдесят сім грн. 66 коп.) шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства.

3. Стягнути з приватного підприємства Дніпро-Трейдінг (49055, м. Дніпро Дніпропетровської області, вул. Титова, 9, код ЄДРЮОФОПГО 35202251) в доход Державного бюджету України (банк отримувача ГУДКУ у Закарпатській області, 812016, отримувач коштів - державний бюджет м. Ужгород 22030001; рахунок отримувача - 3002; код отримувача - 38015610) суму 5429,66грн. (Пять тисяч чотириста двадцять девять грн. 66 коп.) судового збору.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено 06.03.2017р.

Суддя О.Ф. Ремецькі