ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 березня 2017 року Справа № 15/76-б-43/624-б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Коваленка В.М.,
Погребняка В.Я.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4
на ухвалугосподарського суду міста Києва від 01.12.2015
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 26.01.2017
у справі №15/76-б-43/624-б господарського суду міста Києва
за заявоюДержавного підприємства "Ровенькиантрацит"
доПублічного акціонерного товариства "Центренерго"
провизнання банкрутом

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2015 (суддя Пасько М.В.) у справі № 15/76-б-43/624-б, зокрема, залишено без задоволення заяву суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5 про заміну кредитора.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 (колегія суддів: Остапенко О.М., Мальченко А.О., Верховець А.А.), зокрема, апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.12.2015 у справі № 15/76-б-43/624-б залишено без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 01.12.2015 у справі № 15/76-б-43/624-б в оскаржуваних частинах залишено без змін.

ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною від 20.02.2017 на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.12.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 у справі №15/76-б-43/624-б, з проханням скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_4 від 25.07.2015 про заміну кредитора суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5 (первісний кредитор) на ОСОБА_4 (новий кредитор); скасувати ухвалу місцевого суду в частині відмови суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_5 в задоволенні заявлених до боржника грошових вимог в сумі 32170, 51 грн. та прийняти нове рішення про заміну первісного кредитора - суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5 на нового кредитора - ОСОБА_4 з грошовими вимогами в сумі 32170, 51 грн. та 78078,59 грн. згідно заяви від 25.07.2015 та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Подана ОСОБА_4 касаційна скарга від 20.02.2017 на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.12.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 у справі № 15/76-б-43/624-б не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 1111 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Сторонами у справі про банкрутство згідно ст. 1 Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги від 20.02.2017, а саме з переліку додатків, доданих до касаційної скарги (п.2, п.3, п.4), скаржником надано докази надіслання копії касаційної скарги сторонам, що підтверджується оригіналами фіскальних чеків №№000005235, 000005236, 000005237 від 20.02.2017.

Як вбачається з тексту фіскальних чеків, ОСОБА_4, відправив кореспонденцію лише ОСОБА_6, ПАТ "Центренерго" та АТ "Полтава Банк".

Колегія суддів Вищого господарського суду України, звертає увагу на те, що в матеріалах скарги відсутні докази надіслання скаржником копій касаційної скарги іншим сторонам у справі про банкрутство.

Таким чином, заявником касаційної скарги не дотримано вимог п. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України щодо надання доказів надіслання копії касаційної скарги всім сторонам у справі про банкрутство, що є підставою для повернення скарги відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року, що набрав чинності 01.11.2011 року.

Відповідно до статті 4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 було залишено без змін ухвалу господарського суду міста Києва від 01.12.2015, якою, зокрема, залишено без задоволення заяву суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5 про заміну кредитора.

Заява про заміну кредитора від 25.07.2015 надійшла до господарського суду міста Києва та була зареєстрована 29.07.2015, що підтверджується відміткою Відділу документального забезпечення про отримання даного документу - №06-20/25592/15.

Відповідно до підпункту 17 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору з касаційних скарг у справах про банкрутство, що подаються до господарських судів встановлена у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

1 розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2015 становив 1218, 00 грн.

Тобто, відповідно до вимог підпункту 17 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" , ОСОБА_4 повинен сплатити судовий збір у розмірі 609,00 грн.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, заявником - ОСОБА_4 до касаційної скарги від 20.02.2017 додано оригінал квитанції №0.0.710641291.2 від 20.02.2017 про сплату судового збору в розмірі 102,00 грн., тобто менше, ніж встановлено Законом України "Про судовий збір".

Таким чином, скаржником не додано до касаційної скарги докази сплати судового збору у встановленому розмірі, що є підставою для повернення скарги відповідно до п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_4 від 20.02.2017 на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.12.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 у справі № 15/76-б-43/624-б не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст. 86,п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 від 20.02.2017 на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.12.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 у справі № 15/76-б-43/624-б повернути заявнику.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді В.М. Коваленко

В.Я. Погребняк