РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Справа №918/469/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Тимошенко О.М. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

заявника - ОСОБА_1 (довіреність №152 від 22.04.2016р.)

арбітражного керуючого - ОСОБА_2 (свідоцтво МЮ України №247 від 22.04.2013 р.)

боржника - не з'явився

кредиторів - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" на постанову господарського суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року у справі №918/469/16 (суддя Пашкевич І.О.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі відділення 100/17 АБ "Укргазбанк"

до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Фрост"

про визнання банкрутом

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2016 року, постановою господарського суду Рівненської області було, зокрема, визнано ППВКФ "Фрост" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру боржника та призначено ліквідатором ППВКФ "Фрост" арбітражного керуючого ОСОБА_2 і відмовлено у задоволенні клопотання голови комітету кредиторів в частині призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3 та відмовлено у задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_3 про участь у справі про банкрутство.

Кредитор - ПАТ "Укргазбанк", у своїй апеляційній скарзі просить скасувати п.п.6,7,8 постанови місцевого господарського суду - в частині призначення ліквідатора боржника та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_2 і призначити ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання комітету кредиторів і арбітражного керуючого ОСОБА_3 про призначення саме цієї особи ліквідатором боржника, чим порушив ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Апелянт вважає, що призначаючи ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2, суд першої інстанції безпідставно не звернув уваги, що у його провадженні перебуває 8 справ про банкрутство, в той час як у ОСОБА_3 - 4, та зазначає, що суд не навів жодних обставин, які б перешкоджали участі у справі останнього у якості ліквідатора, чим проігнорував бажання, висловлене комітетом кредиторів.

Арбітражний керуючий ОСОБА_2 у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дану постанову, в частині призначення його ліквідатором боржника, такою, що прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки судом першої інстанції було враховано відомості щодо кожного з арбітражних керуючих в їх сукупності та вірно досліджено відповідні письмові докази.

Зазначає, що в даному випадку порушень норм ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не відбулось, так як подання клопотання комітетом кредиторів не є беззаперечною підставою для призначення ліквідатором особи, вказаної в цьому клопотання. Натомість, суд, згідно цієї статті, не пов'язаний кандидатурами, запропонованими комітетом.

В свою ж чергу, апелянт наводить формальну кількість справ, які перебувають у провадженні арбітражних керуючих, не володіючи інформацією щодо їх змісту та і, взагалі, не маючи повноважень щодо оцінки складності даних справ, тому в цій частині, як і в частині пояснень щодо наявності вищої педагогічної освіти арбітражного керуючого ОСОБА_2, посилання апелянта не являються підставами для скасування законно прийнятої постанови.

30 грудня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 25 січня 2017 року.

25 січня 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було відкладено на 28 лютого 2017 року.

У судовому засіданні представник апелянта та арбітражний керуючий ОСОБА_2 підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі і відзиві на неї.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились, хоча і були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст. ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності інших учасників провадження у справі про банкрутство, які не з'явились у судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника апелянта і арбітражного керуючого ОСОБА_2, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

11 липня 2016 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, за заявою ПАТ "Укргазбанк" в особі відділення 100/17 АБ "Укргазбанк", зокрема, було порушено провадження у справі про банкрутство ПП ВКФ "Фрост", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_4 (т.1 а.с. 76-77)

15 листопада 2016 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, було затверджено реєстр вимог кредиторів ПП ВКФ "Фрост", зобов'язано розпорядника майна протягом 10 днів письмово повідомити кредиторів згідно з реєстром про місце і час проведення зборів кредиторів і організувати їх проведення, призначено підсумкове засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи прийнята постанова про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду. (т.2 а.с. 70-73)

01 грудня 2016 року, рішенням засідання комітету кредиторів, було, зокрема, звернутися до суду з клопотанням про визнання ПП ВКФ "Фрост" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, а для виконання повноважень ліквідатора боржника з двох кандидатур ОСОБА_2 та ОСОБА_3, більшістю голосів було визначено кандидатуру арбітражного керуючого ОСОБА_3 (т.2 а.с. 89-101)

06 грудня 2016 року, ПАТ "Укргазбанк" в особі відділення 100/17 АБ "Укргазбанк", як голова комітету кредиторів, звернулось до господарського суду Рівненської області із клопотанням прол визнання боржника банкрутом та призначення ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_3 (т.2 а.с. 142-143)

В цей же день, 06 грудня 2016 року, арбітражний керуючий ОСОБА_5 звернувся до господарського суду Рівненської області із заявою про участь у справі про банкрутство та про призначяення його ліквідатором боржника. (т.2 а.с.102-103, 125)

06 грудня 2016 року, постановою господарського суду Рівненської області було, зокрема, визнано ППВКФ "Фрост" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру боржника та призначено ліквідатором ППВКФ "Фрост" арбітражного керуючого ОСОБА_2 і відмовлено у задоволенні клопотання голови комітету кредиторів в частині призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3 та відмовлено у задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_3 про участь у справі про банкрутство. (а.с. 162-164)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути вимога про примусове визнання права.

Відповідно до ст. ст. 41, ч.1 ст. 5 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом. Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Згідно п.10 ч.1 ст. 106 ГПК України, окремо в апеляційному можуть бути оскаржені судові рішення, зокрема, у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом про банкрутство.

Як встановлено з матеріалів справи, на засідання комітету кредиторів було вирішено звернутися до суду з клопотанням про визнання ПП ВКФ "Фрост" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і більшістю голосів визначено кандидатуру ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_3, про призначення якого апелянт звернувся до суду (клопотання від 06 грудня 2016 року).

Пунктом 1 ч.5 ст. 114 Закону про банкрутство визначено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а у разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз.6 ч.1 ст. 114 Закону про банкрутство, під час призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) господарський суд не пов'язаний з кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів, та вправі призначити арбітражного керуючого самостійно.

Причому, при виборі кандидатури арбітражного керуючого місцевим господарським судом враховано як освіту, досвід та показники роботи у попередніх справах, наявність організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки ліквідатора у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, що на його здатність належним чином виконувати передбачені законом обов'язки.

Оскільки, згідно наданих і досліджених місцевим господарським судом відомостей:

- арбітражний керуючий ОСОБА_2 має вищі юридичну, економічну та педагогічну освіту. Практичний досвід роботи понад шістнадцять років в Рівненському та Львівському апеляційних округах і з моменту одержання ліцензії, виконував повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в понад 200 справах в різних регіонах України, в тому числі на дев'яти державних підприємствах та підприємствах з часткою державної власності у статутному фонді понад 25%. За час своєї діяльності арбітражним керуючим повністю погашена кредиторська заборгованість по ДП "Рокитнівський хлібозавод" та ПАТ "Кам'янепо-дільський завод сільмаш" в процедурах ліквідації та санації. Відповідно до вимог ч.4 ст. 97 Закону пройшов підвищення кваліфікації. Ним, на вимогу ст. 110 Закону, укладено Договір страхування цивільно-правової відповідальності. Кількість справ в яких арбітражний керуючий бере участь - вісім. Порушень у діяльності арбітражного керуючого немає. Управління боржником не здійснював, не є заінтересованою особою стосовно боржника та не належить до жодної з категорії осіб, зазначених у ч.2 ст. 114 Закону;

- арбітражний керуючий ОСОБА_3 має практичний досвід роботи більше десяти років, в Рівненському та Київському апеляційних округах і з моменту одержання ліцензії, виконував повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у 42 справах. Ним, на вимогу ст. 110 Закону, укладено Договір страхування цивільно-правової відповідальності. Кількість справ в яких арбітражний керуючий бере участь - чотири. Порушень у діяльності арбітражного керуючого немає. Управління боржником не здійснював, не є заінтересованою особою стосовно боржника та не належить до жодної з категорії осіб, зазначених у ч.2 ст. 114 Закону.

Оцінивши та проаналізувавши відомості щодо кожного кандидата, які звернулись з клопотаннями про участь у справі про призначення їх ліквідатором боржника, арбітражних керуючих як ОСОБА_3 так і ОСОБА_2, на прийнявши до уваги, що приоритетним є не ліквідація баржника, а відновлення його платоспроможності, а також взявши до уваги освіту кандидатів, їх досвід та показники роботи у попередніх справах, наявність організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки ліквідатора у конкретній справі, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про призначення ліквідатором ППВКФ "Фрост" арбітражного керуючого ОСОБА_2 та про відмову у задоволенні клопотання голови комітету кредиторів в частині призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3 і про відмову у задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_3 про участь у справі про банкрутство.

Посилання апелянта на те, що рішення комітету кредиторів про визначення кандидатури арбітражного керуючого ОСОБА_3 для виконання повноважень ліквідатора є підставою для скасування постанови місцевого господарського суду від 06 грудня 2016 року, колегією суддів оцінюється критично і відхиляються як безпідставні, оскільки суд не пов'язаний з кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів, а вірно проаналізувавши відомості щодо кожного з кандидатів у їх сукупності, які звернулись з клопотаннями про участь у справі про банкрутство, правомірно надав перевагу арбітражному керуючому ОСОБА_2 і самостійно призначив його ліквідатором банкрута, що узгоджується з абз. 6 ч.1 ст. 114 Закону.

В іншій частині постанова господарського суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року, також, прийнята у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи, не оскаржується, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Інші заперечення апелянта, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що постанова господарського суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову господарського суду Рівненської області від 06.12.16 р. у справі №918/469/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №918/469/16 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Мамченко Ю.А.