КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Справа№ 925/2327/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 22.02.2017 року,

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області на рішення господарського суду Черкаської області від 09.12.2016 року

у справі № 925/2327/14 (суддя - Дорошенко М.В.)

за первісним позовом Апеляційного суду Черкаської області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд»

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної судової адміністрації України та Черкаської міської ради

про розірвання договору підряду та стягнення збитків

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд»

до Апеляційного суду Черкаської області та Черкаської міської ради

про визнання права власності на незавершену будівництвом будівлю

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 09.12.2016 року у справі № 925/2327/14 первісні позовні вимоги задоволено повністю. Розірвано укладений між Апеляційним судом Черкаської області та товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд» договір підряду від 22.12.2004 року. Стягнуто з ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» на користь Апеляційного суду Черкаської області - 4940470 грн. 46 коп. збитків.

Зустрічний позов задоволено частково. Визнано за ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» право власності на результати виконаних ним за укладеним з Апеляційним судом Черкаської області договором підряду від 22.12.2004 року будівельних робіт з реконструкції будівлі Апеляційного суду Черкаської області по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси. У задоволенні решти зустрічного позову відмовити.

Не погодившись із вказаним рішенням, заступник прокурора Черкаської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Черкаської області від 09.12.2016 року у справі № 925/2327/14 скасувати в частині часткового задоволення зустрічного позову та прийняти в цій частині нове рішення суду яким відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю. Крім того, скаржник просив відновити процесуальний строк на оскарження судового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді Тищенко О.В, суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В. відновлено заступнику прокурора Черкаської області строк на подання апеляційної скарги у справі № 925/2327/14, скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 22.02.2017 року прокурор надав суду свої пояснення по справі в яких, підтримав подану апеляційну скаргу на підставі доводів зазначених у ній та просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати частково в частині задоволених зустрічних позовних вимог. В цій частині прокурор просив прийняти нове рішення суду яким відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю.

Представники Апеляційного суду Черкаської області та ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» у судовому засіданні суду апеляційної інстанції 22.02.2017 року також надали суду свої пояснення по справі в яких заперечили проти поданої апеляційної скарги прокурора, вважають скаргу необґрунтованою та безпідставною, та просили суд відмовити у її задоволенні. Представники сторін вважають, що місцевий господарський суд прийняв законне та обґрунтоване рішення у даній справі.

Представник Державної судової адміністрації України у судовому засіданні зазначив, що прийняте рішення суду першої інстанції не зачіпає права та інтереси судової адміністрації, а тому при вирішення даної справи третя особа покладається на розсуд суду.

Представник Черкаської міської ради у судовому засідання підтримав подану прокурором апеляційну скаргу та просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову скасувати та відмовити у задоволенні позову ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, за результатами проведених у листопаді, грудні 2004 року Апеляційним судом Черкаської області відкритих торгів із закупівлі робіт з реконструкції будівлі Апеляційного суду Черкаської області по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси переможцем торгів стало товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд», яке запропонувало ціну тендерної пропозиції у сумі 4953000 грн. і термін виконання робіт 10 місяців, що підтверджується протоколом засідання тендерного комітету Апеляційного суду Черкаської області від 14.02.2004 року №5 і звітом про результати здійснення процедур відкритих торгів щодо закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти від 22.12.2004 року.

22 грудня 2004 року Апеляційний суд Черкаської області як замовник і товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд» як генпідрядник уклали між собою договір підряду, відповідно до п. 1.1 якого генпідрядник зобов'язався в межах договірної ціни виконувати власними і залученими силами та засобами усі доручені замовником роботи по обстеженню, розробці і виготовленню проекту реконструкції, виконанню підготовчих робіт і робіт з реконструкції об'єкту - будівлі апеляційного суду по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси та здати об'єкт в експлуатацію замовнику в обумовлені графіком виконання робіт строки. Перелік робіт і графік їх виконання сторони домовилися викласти у додатках до цього договору.

У п. 2.1 договору підряду від 22.12.2004 року його сторони передбачили, що договірна ціна доручених генпідряднику для виконання робіт, визначається на підставі ДБН Д.1.1-1-2000, ДБН Д.1.1-7-2000 є гнучкою і складає по реконструкції першої черги 4952754 грн., у тому числі: обстеження будівлі 96000 грн.; виконання проектно-вишукувальних робіт 402000 грн.; виконання будівельних робіт першої черги реконструкції об'єкту 4454754 грн.

Пункт 2.2 договору підряду від 22.12.2004 року передбачає, що договірна ціна робіт може бути змінена сторонами у випадках передбачених п.3.3.3.2 та п. 3.3.3.3 ДБН Д.1.1-1-2000. Перегляд договірної ціни обґрунтовується розрахунком та оформляється шляхом складання додаткової угоди до цього договору.

Згідно з п. 3.1 договору підряду від 22.12.2004 року роботи за цим договором виконуються генпідрядником у три етапи. Етап 1 - обстеження об'єкту, збирання вихідних даних для проектування. Етап 2 - розробка ескізного проекту, узгодження із замовником планувальних і конструктивних рішень, розробка і затвердження кошторису на виконання підрядних робіт. Етап 3 - виконання робіт з реконструкції об'єкту. Роботи по етапу 3 виконуються у три черги. Умови, види, кількість і вартість робіт другої і третьої черги обумовлюються додатковими угодами до цього договору.

Пунктом 3.2 договору підряду від 22.12.2004 встановлено, що термін виконання доручених генпідряднику робіт визначається графіком, який є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 3.3 договору підряду від 22.12.2004 року при виникненні обставин, які перешкоджають виконанню генпідрядником в установлені терміни покладених на нього зобов'язань, за умови, що такі обставини не залежать від нього, генпідрядник має право односторонньо переносити терміни завершення будівництва на час дії таких обставин. Генпідрядник зобов'язаний письмово повідомляти замовника про початок і закінчення дії таких обставин. До числа обставин, які перешкоджають виконанню робіт у встановлені терміни не з вини генпідрядника, відносяться:

- невиконання замовником зобов'язань за договором: несвоєчасне виконання зобов'язань з фінансування будівництва і оплати вартості робіт, зміна проектної документації, поява додаткових робіт;

- припинення робіт на вимогу замовника або з технологічних причин;

- обставини непереборної сили: стихійне лихо, військові дії, протиправні дії антигромадських елементів, руйнування від вибухових пристроїв, що опинилися в землі і т.п.;

- участь працівників генпідрядника та/або його співвиконавців в офіційно узаконеному страйкові, блокаді будівельного майданчику, інші дії, що перешкоджають нормальному виконанню робіт, якщо ці дії не зумовлені безпосередньо діяльністю генпідрядника та/або його співвиконавців.

Пункт 3.5 договору підряду від 22.12.2004 року передбачає, що при незабезпеченні замовником фінансування об'єкту хоча б на 2 місяці генпідрядник знімає із себе відповідальність за своєчасність введення об'єкту в експлуатацію.

У п. 4.1 договору підряду від 22.12.2004 року його сторони встановили, що фінансування будівництва об'єкту здійснюється згідно з титульним списком капітального будівництва за рахунок державних капітальних вкладень. Замовник забезпечує безперервне фінансування виконаних робіт згідно з договором і узгодженим графіком фінансування та виконання робіт. Замовник оплачує виконані генпідрядником роботи шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок генпідрядника. Підставою для оплати виконаних робіт є оформлені акти виконаних робіт (КБ-2в) і довідки їх вартості (КБ-3), а також акти здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт. Ці акти розглядаються і підписуються замовником в строк до 7 календарних днів з моменту їх отримання від підрядника. Внесення виправлень у акти виконаних робіт з боку замовника не допускається. У випадках виникнення у замовника обґрунтованих зауважень по наданим генпідрядником актам виконаних робіт генпідрядникові надається 5 робочих днів на усунення виявлених замовником недоліків. Після усунення недоліків, замовник приймає виконані роботи у визначеному вище порядку. Якщо замовник протягом семи днів не надасть генпідряднику письмово обґрунтованої відмови від приймання виконаних робіт і підписання відповідних актів, виконані генпідрядником роботи вважаються прийнятими, а надані акти виконаних робіт автоматично погодженими обома сторонами. У випадку незгоди генпідрядника з аргументами замовника щодо відмови від прийняття робіт генпідрядник може звернутися за посередництвом до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю. В такому випадку рішення, прийняте посередником, буде обов'язковим для обох сторін.

Згідно з п. 4.2 договору підряду від 22.12.2004 року до початку будівельних робіт замовник надає генпідряднику аванс у розмірі до 30% від вартості річного обсягу робіт доручених генпідряднику за цим договором. Генпідрядник зобов'язаний протягом 90 календарних днів, які відраховуються від дня отримання генпідрядником авансу, надати замовнику письмовий звіт про використання авансу. Невикористані протягом 90 календарних днів авансові кошти генпідрядник повертає замовнику і сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нарахованої на суму невикористаного авансу за 90 календарних днів.

Пункт 4.3 договору підряду від 22.12.2004 року передбачає, що щомісячні розрахунки за виконані генпідрядником роботи здійснюються на підставі кошторисного розрахунку, виконаного генпідрядником, і пред'явлених замовникові актів виконаних робіт за формами №КБ-2в та №КБ-3, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 29.12.2000 №416/299, а також актів здачі-приймання етапів проектно-вишукувальних робіт та розрахунків до них. При цьому сторони домовились про те, що щомісячний кошторисний розрахунок і акти виконаних робіт будуть складатися генпідрядником, виходячи з розрахункової заробітної плати працівників генпідрядника для робіт розрядності 3,8 в розмірі 800 грн. і вартості матеріалів і інших ресурсів, використаних генпідрядником на будівництві об'єкту, за фактичними витратами за умови, що вартість цих матеріалів і ресурсів не перевищуватиме рівня середньо регіональних цін за подібні матеріали і ресурси, які склалися на момент розрахунку за виконані роботи. Форми №КБ-2в і №КБ-3 підписуються уповноваженими представниками замовника і генпідрядник, призначеними обома сторонами.

Відповідно до п. 4.4 договору підряду від 22.12.2004 року замовник зобов'язався протягом 7 банківських днів після підписання актів виконаних робіт оплатити вказану у них вартість робіт.

Пунктами 4.5 та 4.6 договору підряду від 22.12.2004 року передбачено, що при необхідності виконання робіт, не врахованих проектно-кошторисною документацією, генпідрядник за участю представника замовника складає акт на виконання додаткових робіт, який затверджується замовником. Цей акт є підставою для внесення змін до проектно-кошторисної документації і для оплати неврахованих проектом робіт в передбаченому вище порядку. При потребі в роботі машин і механізмів генпідрядника понад норму, передбачену ДБН, генпідрядник додатково погоджує роботу механізмів із замовником до початку таких робіт, а замовник оплачує вартість понесених генпідрядником і неврахованих кошторисом робіт.

У п. 13.1 договору підряду від 22.12.2004 року його сторони визначили, що здавання-приймання робіт здійснюється у відповідності з діючими нормами та правилами, оформляється державним актом введення об'єкту в експлуатацію.

Згідно з п. 13.4 договору підряду замовник не має права без приймання використовувати окремі будівлі та споруди для власних потреб.

Пунктом 16.1 договору підряду визначено, що він вступає у силу з моменту підписання і діє до повного виконання його умов.

З матеріалів справи також вбачається, що до договору підряду від 22.12.2004 року його сторони підписали додаток №1 «Протокол узгодження договірної ціни на виконання обстеження будівлі і виконання проектно-вишукувальних робіт по реконструкції будівлі Апеляційного суду Черкаської області»; додаток №2 «Розрахунок вартості проектно-вишукувальних робіт на реконструкцію будівлі Апеляційного суду Черкаської області м. Черкаси, вул. Гоголя, 300»; додаток №3 «Графік виконання робіт з виготовлення проектно-вишукувальної продукції і обстеження будівлі Апеляційного суду Черкаської області»; додаток №5 «Кошторис на проектно-вишукувальні роботи. Інженерно-геологічні вишукування для реконструкції Апеляційного суду Черкаської області м. Черкаси, вул. Гоголя, 300».

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що передбачений договором підряду від 22.12.2004 року графік виконання генпідрядником робіт за цим договором сторони не узгодили і не підписали.

23 грудня 2004 року сторони договору підряду від 22.12.2004 року підписали акт здачі-приймання інженерно-геологічних вишукувань вартістю 18000 грн. і акт здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт вартістю 80400 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2005 року Черкаська міська рада прийняла рішення №8-10 «Про ліквідацію дошкільного виховного закладу №75 по вул. Гоголя, 300, зміну статусу та безоплатну передачу майнового комплексу з комунальної власності у державну власність». Цим рішенням Черкаська міська рада вирішила, зокрема:

1. Ліквідувати з 01 березня 2005 року дошкільний навчальний заклад №75, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, по вул. Гоголя, 300.

2. Змінити статус майнового комплексу №75 по вул. Гоголя, 300 з дошкільного навчального закладу на комплекс адміністративних будівель,

3. Дати згоду на безоплатну передачу комплексу адміністративних будівель по вул. Гоголя, 300 з комунальної власності міста у державну власність на баланс Апеляційного суду Черкаської області.

4. Управлінню освіти міськвиконкому (Депутат В.А.) передати комплекс адміністративних будівель по вул. Гоголя, 300 з балансу управління освіти на баланс Апеляційного суду Черкаської області (Іваненко В.Д.) у відповідності з пунктами 5, 6, 7 та 9 «Положення про порядок передачі судам службових приміщень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 лютого 1996 року №197.

5. Відповідно до пункту 5 «Положення про порядок передачі судам службових приміщень» просити Черкаську обласну державну адміністрацію утворити комісію з питання приймання-передачі комплексу адміністративних будівель по вул. Гоголя, 300 з комунальної власності міста у державну власність на баланс Апеляційного суду Черкаської області.

2 квітня 2005 року за актом передачі дошкільного закладу та авізо від 02.04.2005 року колишній дошкільний заклад №75 по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси був переданий з балансу управління освіти Черкаського міськвиконкому на баланс Апеляційного суду Черкаської області.

12 травня 2005 року Апеляційний суд Черкаської області звернувся до Черкаської міської ради з листом від 11.05.2005 №0-248, яким, посилаючись на ст. 39 Закону України «Про власність» та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.1996 №197 «Про затвердження Положення про порядок передачі судам службових приміщень», просив внести відповідні зміни в пункти 3, 5 рішення Черкаської міської ради від 22.02.2005 №8-10.

16 червня 2005 року Черкаська міська рада за результатами розгляду листа Апеляційного суду Черкаської області від 11.05.2005 №0-248 прийняла рішення №8-206, яким вирішила внести зміни до свого рішення від 22.02.2005 №8-10 «Про ліквідацію дошкільного виховного закладу №75 по вул. Гоголя, 300, зміну статусу та безоплатну передачу майнового комплексу з комунальної власності у державну власність» і викласти його пункти 3 та 5 у такій редакції:

«3. Дати згоду на безоплатну передачу комплексу адміністративних будівель по вул. Гоголя, 300 в оперативне управління Апеляційного суду Черкаської області для володіння, користування, крім відчуження.

5. Апеляційному суду Черкаської області (Іваненко В.Д.) протягом 3- місяців з дати передачі суду комплексу адміністративних будівель по вул.. Гоголя, 300, оформити право землекористування земельною ділянкою, на якій він розташований».

14 грудня 2005 року Апеляційний суд Черкаської області на підставі рішення Черкаської міської ради від 21.10.2005 №8-566 одержав Державний акт серія ЯЯ №348046 на право постійного користування земельною ділянкою площею 5030 кв. м. по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси під комплекс адміністративних будівель.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, упродовж виконання договору підряду від 22.12.2004 його сторони уклали додаткову угоду до нього від 23.02.2005, якою передбачили порядок оплати генпідрядником в рахунок договірної ціни, визначеної основним договором, теплової енергії на опалення будівлі Апеляційного суду Черкаської області по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси, що поставляється ВАТ «Черкаське хімволокно» у період з 01.01.2005 року по 20.03.2005 року, а також додаткову угоду до основного договору від 17.06.2007 року, у якій передбачили, що у зв'язку з недофінансуванням робіт з реконструкції будівлі Апеляційного суду Черкаської області замовник доручає підряднику виконати у 2007 році будівельні роботи на суму 532800 грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у період з грудня 2004 року по грудень 2007 року на виконання договору підряду від 22.12.2004 року генпідрядник виконав а замовник прийняв і оплатив будівельні роботи на загальну суму 4940470 грн. 46 коп. При цьому останній платіж на виконання договору підряду замовник здійснив 11.12.2007 року на суму 260823,60 грн.

Тобто із встановленої п. 2.1 договору підряду від 22.12.2004 договірної ціни робіт з реконструкції першої черги об'єкту у сумі 4952754 грн. залишилось не виконаними і не оплаченими робіт на суму 12283 грн. 54 коп. (4952754 грн. - 4940470 грн. 46 коп.).

Доказів перегляду встановленої п. 2.1 договору підряду від 22.12.2004 договірної ціни робіт з реконструкції першої черги об'єкту зі складанням відповідної додаткової угоди про це, а також доказів наявності обставин, які б перешкоджали генпідряднику виконувати свої зобов'язання за договором підряду від 22.12.2004 року, і повідомлення генпідрядником про такі обставини замовника, як це передбачено п. 3.3 вказаного договору, сторони, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції суду не надали.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, та вірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» передбачені договором підряду від 22.12.2004 року роботи з реконструкції першої черги об'єкту станом на день подання Апеляційним судом Черкаської області первісного позову не закінчило і об'єкт в цілому в експлуатацію не передало, що й спричинило даний спір.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи у суді першої інстанції, місцевим господарським судом ухвалою від 17.03.2016 року було призначено у даній справі комплексну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизи.

На вирішення судової експертизи господарський суд поставив такі питання:

1. Яка дійсна (ринкова) вартість двоповерхової частини з підвалом адміністративного-офісного центру підвищеної поверховості з апеляційним судом на стадії реконструкції, розташованої по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси, станом на день проведення експертизи?

2. Яка дійсна (ринкова) вартість фактично виконаних товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд» за договором підряду від 22.12.2004 робіт з реконструкції двоповерхової частини з підвалом адміністративного-офісного центру підвищеної поверховості з апеляційним судом, розташованої по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси, станом на час виконання цих робіт та на час проведення експертизи?

Так, за наслідками проведених судових експертиз суду було надано висновок № 10/16/Буд. від 09.09.2016 року.

На перше питання, поставлене на вирішення призначеної ухвалою від 17.03.2016 судової експертизи, судовий експерт Гнаток В.Г. надав такий висновок: Ринкова вартість двоповерхової частини з підвалом адміністративного-офісного центру підвищеної поверховості з апеляційним судом на стадії реконструкції, розташованої по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси, станом на день проведення експертизи становить 3321376 грн.

На друге питання, поставлене на вирішення призначеної ухвалою від 17.03.2016 судової експертизи, судовий експерт Гнаток В.Г. висновку не надав через відсутність необхідних для цього документів.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно з ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Стаття 651 Цивільного кодексу України передбачає, зокрема, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Частиною 2 ст. 849 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Частина 2 ст. 320 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо підрядник не береться своєчасно за виконання договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим, замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Таким чином, враховуючи зазначені вище обставини та норми чинного законодавства судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що невстановлення договором підряду від 22.12.2004 року строків виконання передбачених цим договором робіт означає, що генпідрядник в силу ст. 846 Цивільного кодексу України зобов'язаний був виконати роботи, а замовник має право вимагати їх виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

На переконання колегії суддів, у даному випадку розумним строком виконання генпідрядником робіт за договором підряду від 22.12.2004 року є строк тривалістю не менше 10 місяців, який був вказаний товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд» у поданій ним тендерному комітету Апеляційного суду Черкаської області тендерній пропозиції на виконання робіт з реконструкції будівлі Апеляційного суду Черкаської області по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси та відповідає вимогам п. 2 розділу «З» Норми тривалості будівництва (СНіП1.04.3-85*), затверджених постановою Держбуду СССР та Держплану СССР від 17.04.1985 №51/60, і не довше грудня 2007 року, враховуючи, що додатковою угодою від 17.07.2007 року до договору підряду від 22.12.2004 року і підписаними сторонами цього договору в 2007 році актами виконаних підрядних робіт форми №КБ-2в і довідками про їх вартість форми №КБ-3 замовник фактично погодився з виконанням генпідрядником робіт у 2007 році і прийняв їх виконання.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, за умовами договору підряду від 22.12.2004 року платежі, крім авансу у розмірі до 30% від вартості річного обсягу робіт, замовник мав здійснювати після виконання генпідрядником робіт і їх прийняття замовником.

Після 11.12.2007 року - дати здійснення замовником на виконання договору підряду від 22.12.2004 року останнього платежу у сумі 260823 грн. 60 коп. генпідрядник роботи за вказаним договором не виконував за відсутності для цього передбачених законом чи договором підстав, враховуючи, що договір підряду від 22.12.2004 року передбачав оплату виконаних генпідрядником робіт після їх виконання і прийняття замовником.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що невиконання генпідрядником зобов'язань за договором підряду в розумний строк в силу ст. 612 Цивільного кодексу України означає про прострочення генпідрядника як боржника, що в силу ч. 1 ст. 623, ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 320 Господарського кодексу України надає право замовнику вимагати розірвання договору і відшкодування збитків.

Як правильно встановив суд першої інстанції, саме у даній справі про повернення виконаного за розірваним договором у даному спорі не йдеться.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Стаття 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включає, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, як вірно вказав суд першої інстанції, з наведених вище норм чинного законодавства вбачається, що для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме: протиправність поведінки особи; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданими нею збитками, вина особи, що завдала збитки. При цьому відсутність вини у завданні збитків має доводити особа, що їх завдала.

На переконання колегії суддів, протиправність поведінки ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» полягає у невиконанні ним як генпідрядником зобов'язань за договором підряду від 22.12.2004 року в розумний строк. Збитками Апеляційного суду Черкаської області як замовника за договором підряду від 22.12.2004 року є втрата ним грошових коштів, які відносяться до майна, у сумі 4940470 грн. 46 коп., сплачених за невиконане генпідрядником зобов'язання за договором підряду від 22.12.2004 року. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» і завданими ним Апеляційному суду Черкаської області полягає у тому, що саме внаслідок вказаної вище протиправної поведінки відповідача позивач не одержав замовленого ним результату підрядних робіт і втратив при цьому 4940470 грн. 46 коп. грошових коштів.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що ТОВ «Черкасизалізобетонбуд», ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не довело суду та не надало відповідних доказів відсутності його вини у завданні Апеляційному суду Черкаської області збитків у сумі 4940470 грн. 46 коп.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку мають місце та є доведеними усі чотири елементи складу цивільного правопорушення, необхідні для притягнення відповідача до такої відповідальності як відшкодування збитків. Отже, вимоги позивача за первісним позовом про розірвання договору підряду від 22.12.2004 року і відшкодування 4940470 грн. 46 коп. збитків є обґрунтованими, законними, а тому правомірно задоволені судом першої інстанції.

Що стосується заяви ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» про застосування строку позовної давності, до поданого первісного позову Апеляційного суду Черкаської області, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно з ч 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У даному випадку прострочення товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд» як боржника за зобов'язанням, що виникло із договору підряду від 22.12.2004 року, в силу ст. 612, ст. 615 Цивільного кодексу України не припиняє це зобов'язання допоки Апеляційний суд Черкаської області як кредитор у цьому зобов'язанні не відмовиться від нього або не розірве вказаний договір у судовому порядку.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд» зобов'язання за договором підряду від 22.12.2004 року є триваючим, тому Апеляційний суд Черкаської області може пред'явити позов про розірвання вказаного договору у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. Обов'язковою умовою при цьому є існування порушення прав Апеляційного суду Черкаської області на час подання ним позову про розірвання договору підряду від 22.12.2004 року.

При цьому, право Апеляційного суду Черкаської області на стягнення збитків, завданих порушенням ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» зобов'язання за договором підряду від 22.12.2004 року, у даному випадку згідно з ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України і ч. 2 ст. 320 Господарського кодексу України обумовлено розірванням вказаного договору.

Таким чином, доводи ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» про сплив позовної давності за заявленими у первісному позові вимогами є помилковими, а тому правомірно відхилені судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення первісного позову.

Що стосується зустрічного позову ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» про визнання права власності на незавершену будівництвом будівлю, судова колегія зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, спірні правовідносини виникли із договору підряду від 22.12.2004 року, на день укладення якого ст. 876 Цивільного кодексу України передбачала, що власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт до їх здачі замовникові є підрядник.

Законом України від 15.12.2005 №3201-IV «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 14.01.2006 року, до ст. 876 Цивільного кодексу України були внесені зміни, згідно з якими власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Закон України від 15.12.2005 №3201-IV «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не має зворотної дії в часі, тому він не поширюється на відносини, які виникли до набрання ним чинності, зокрема і на відносини, що виникли із договору підряду від 22.12.2004 року.

Враховуючи вказане, а також передбачену п. 13.4 договору підряду від 22.12.2004 року заборону замовникові без приймання об'єкту використовувати його окремі будівлі та споруди для власних потреб (при тому, що користування своїм майном є одним із складових прав права власності) колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що саме ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» як генпідрядник є власником результатів виконаних ним за договором підряду від 22.12.2004 року робіт з реконструкції будівлі Апеляційного суду Черкаської області по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси.

Позивач за зустрічним позовом просить визнати за ним право власності на всю незавершену будівництвом будівлю Апеляційного суду Черкаської області по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси, що в свою чергу заперечується як Апеляційним судом Черкаської області, так і Черкаською міською радою. На переконання колегії суддів зазначене підтверджує наявність між сторонами спору з цього питання.

При цьому, як вірно вказав суд першої інстанції, позивач за зустрічним позовом не врахував того, що за договором підряду від 22.12.2004 року його зобов'язання як генпідрядника полягали не у будівництві нового об'єкта, а у реконструкції уже існуючого об'єкта, тому, на переконання колегії суддів результати виконаних за цим договором робіт є лише складовою частиною незавершеної будівництвом будівлі Апеляційного суду Черкаської області по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси.

Балансова вартість об'єкта реконструкції становить 89580 грн., а вартість виконаних робіт з його реконструкції - 4940470 грн. 46 коп. У відсотках співвідношення вказаних величин становить як 1,78% до 98,22% відповідно.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про часткове задоволення зустрічного позову лише в частині визнання за позивачем права власності на результати виконаних ним за договором підряду від 22.12.2004 року робіт з реконструкції будівлі Апеляційного суду Черкаської області по вул. Гоголя, 300 у м. Черкаси.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Черкаської області від 09.12.2016 року, прийняте після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги заступника прокурора Черкаської області слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду Черкаської області від 09.12.2016 року залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області на рішення господарського суду Черкаської області від 09.12.2016 року у справі № 925/2327/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 09.12.2016 року у справі № 925/2327/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/2327/14 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова