Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" березня 2017 р. Справа № 906/208/17.

Господарський суд Житомирської області у складі судді: Машевської О.П.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Турсервіс" (м. Дніпро) про забезпечення позову від 06.03.2017р. за №0603/17-2 у справі

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Турсервіс" (м. Дніпро)

До: 1. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіаксар" (м. Вишгород, Київської обл.)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1. Приватний нотаріус Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_1 (м. Коростишів)

2. Державне підприємство "Сетам" (м. Київ)

3. Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (м.Київ)

про визнання недійсними електронні торги з реалізації комплексу загальною площею 6061,1 кв.м.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Турсервіс" (м. Дніпро) просить визнати недійсними електронні торги з реалізації комплексу загальною площею 6061,1 кв.м., визначивши відповідачами за цією позовною вимогою Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області (м. Житомир) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіаксар" (м. Вишгород, Київської обл.).

У заяві про забезпечення позову від 06.03.2017р. за №0603/17-2 ТОВ "Турсервіс" просить суд вжити заходи забезпечення позову, зокрема шляхом заборони ТОВ "Кіаксар" ( м. Вишгород, Київської області) та будь-яким іншим особам на час розгляду справи вчиняти дії щодо відчуження комплексу загальною площею 6061,1 кв.м. , а саме: укладати договори поруки, іпотеки, застави , купівлі -продажу, дарування та інші договори, предметом яких є відчуження зазначеного майна.

В обґрунтування підстав вжиття вищезазначеного заходу забезпечення позову ТОВ "Турсервіс" подає докази на підтвердження, насамперед, юридичного факту виникнення у ТОВ "Кіаксар" права власності на комплекс загальною площею 6061,1 кв.м., розташований за адресою :Житомирська область, Коростишівський район, м. Коростишів, вул. Різдвяна (колишня ОСОБА_2), 97, придбаний з електронних торгів в межах зведеного ВП № 38465569 ( Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , що підтверджує запис про право власності № 18051349, дата державної реєстрації 15.12.2016р., державний реєстратор - третя особа-1, підстава виникнення права власності - свідоцтво про придбання майна з електронних торгів № 1237 від 15.12.2016р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32943783 від 15.12.2016р.).

Подає ТОВ "Турсервіс" також докази на підтвердження вчинення ТОВ "Кіаксар" дій, спрямованих на відчуження комплексу, розташованого за адресою: Житомирська обл., Коростишівський р-н, м. Коростишів, вул. Рози Люксембург, 97 шляхом публікації оголошень про продаж, які знаходяться за посиланням: http://vyshgorod.flagma.ua.vidкrite-akcionerne-tovaristvo-kostishivske-03514185.html, http://zt.addreaa.ua/prodajut-promyslennaya-ploschad korostyshevskijj-m-korostishv-vul-rlyukseburg97-35814859/?new=1, http://agrotender.com.ua/kompanii/post-239339.html, http://www.4sg.com.ua/ru/board.php?=96705, http://agro-ukraine.com/ru/trade/m-672634/kompleks-zagalnoyu-ploshheyu-6061-1-kv-m/.

Цими діями, як доводить ТОВ "Турсервіс", відповідач - 2 ТОВ "Кіаксар" вдається до дій, спрямованих на зміну власника спірного майна.

Водночас, як доводить ТОВ "Турсервіс", невжиття судом заходів забезпечення позову у спорі про визнання електронних торгів недійсними, може призвести до вибуття майна, що було предметом продажу у зведеному ВП № 38465569 з власності ТОВ "Кіаксар" у власність іншої особи, яка не є учасником цього виконавчого провадження.

Господарський суд виходить з наступного.

Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є обовязковість рішень суду.

З 30.09.2016року Конституцію України доповнено статтею 129-1, згідно якої судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Європейський Суд з прав людини у п.55 рішення у справі " ОСОБА_3 проти України" від 09.11.04р. зазначив , що параграф 1 статті 6 Конвенції гарантує кожній особі право на суд, однак це право стало б ілюзією, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін.

Згідно статті 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження по конкретній справі, та яке закінчується повним виконанням судового рішення.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок ( п.66 рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" ).

У п.98 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії" зазначено, що будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим.

У рішенні «ОСОБА_4 проти України» від 15 жовтня 2009 року (п. 83 ) Європейський суд з прав людини констатував наявність численних порушень Конвенції у зв'язку з невиконанням або надмірною тривалістю виконання в Україні остаточних рішень національних судів .

У цьому рішенні Європейський суд також дійшов висновку, що будь-яка особа, яка домоглася від національного органу остаточного рішення, за виконання якого несуть відповідальність органи влади України, наражається на ризик бути позбавленою можливості скористатися вигодами від такого рішення відповідно до Конвенції.

Так, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.05.2009р. у справі № 2-2059/09 , яким стягнуто на користь ВАТ "Житомирхліб" в солідарному порядку з боржників , в тому числі, ВАТ "Коростишівське ХПП", 14614980,97 грн боргу виконується у примусовому порядку Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС (м. Київ) з 27.10.2009року (постанова про відкриття виконавчого провадження № 15779500).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25.08.2015р. у справі № 295/20064/14-ц, залишеною в силі ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 13.10.2015року, встановлено факт часткового виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.05.2009р. у справі № 2-2059/09 на суму 4 281972,26 грн. та суму залишку заборгованості - 10 333 008,71грн, що підлягає солідарному стягненню з боржників, в тому числі, з ВАТ "Коростишівське ХПП" на користь стягувача - ВАТ "Житомирхліб".

Водночас стягувач ВАТ "Житомирхліб" , перебуваючи з 2008року у судовій процедурі ліквідації відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , та в порядку розділу IV цього Закону 23.09.2014року відступив своє право вимоги до солідарних боржників в сумі 10 333 008,71грн - ТОВ "Турсервіс" за договором купівлі-продажу права вимоги підприємства-банкрута.

З 29.10.2015року відповідно до постанови ВПВР Департаменту ДВС (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження № 15779500 , ТОВ "Турсервіс" набуло статусу стягувача з примусового виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.05.2009р. у справі № 2-2059/09, боржником за яким , серед інших, є ВАТ "Коростишівське ХПП".

27.01.2017року ВПВР Департаменту ДВС (м. Київ) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП 15779500 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" ( у боржника ВАТ "Коростишівське ХПП" відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення).

Таким чином, станом на 27.01.2017року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.05.2009р. у справі № 2-2059/09 в примусовому порядку не виконано, вимоги стягувача ТОВ "Турсервіс" в сумі 10 333 008,71грн - не задоволені.

Водночас майно боржника ВАТ "Коростишівське ХПП" примусово відчужене у виконавчому провадженні № 38465569 , іншим органом виконавчої служби - ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області, та в інтересах інших стягувачів.

За правилом ч.1 ст. 66 ГПК України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 65 ГПК України питання про вжиття заходів до забезпечення позову суд вирішує при підготовці справи до розгляду.

У вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд враховує, серед іншого, адекватність заходу до забезпечення позову, тобто наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" ( далі - Постанова № 16).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

З огляду на те, що виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки субєктів матеріальних правовідносин, розглядаючи позовні вимоги про визнання прилюдних торгів недійсними, господарський суд враховує правові позиції Верховного Суду України про те, що прилюдні торги це правочин, у якому продавцем майна боржника є або державний виконавець, або організатор торгів, залежно від укладеного договору, а покупцем переможець торгів, тому застосування реституційного механізму полягає в обов'язку покупця повернути майно, а продавця - повернути отримані кошти ( постанова від 24.10.2012 у справі № 6-116цс12; від 18.11.2015 у справі № 6-1884цс15).

Судом також враховується, що обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості ( абз. 9 п.3 Постанови Пленуму ВГСУ №16).

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заборона відповідачу-2 ТОВ "Кіаксар" (м. Вишгород) вчиняти дії, спрямовані на відчуження комплексу, загальною площею 6061, 1 кв.м., що був предметом електронних торгів, є адекватним заходом до забезпечення позову, який жодним чином не призводить до погіршення стану майна (зменшення його вартості) та не перешкоджає його використанню товариством у господарській діяльності на час вирішення цього спору.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо) (абз. 2 п. 3 Постанови ВГСУ № 16).

Подані ТОВ "Турсервіс" докази про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування даного виду забезпечення позову є достатніми для застосування судової заборони на здійснення ТОВ "Кіаксар" (м. Вишгород) юридично значимих дій щодо предмета електронних торгів, дійсність яких оспорюється в судовому порядку.

В ухвалі про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд визначає, які саме дії забороняється вчиняти ( п.9. Постанови ВГСУ №16).

Забезпечення позову в частині заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору задоволенню не підлягає у зв'язку з відсутністю відомостей про таких осіб, та необґрунтованістю з правової точки зору, оскільки право розпорядження предметом електронних торгів наразі належить виключно ТОВ "Кіаксар" (м. Вишгород).

Ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 12211 ГПК України) (п.12. Постанови ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення".

Статтями 67 та 106 ГПК України передбачено можливість оскарження ухвал про забезпечення позову. Як передбачено у ч.1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Керуючись ст. ст. 67 та 86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Турсервіс" (м. Дніпро) від 06.03.2017р. за №0603/17-2 про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Кіаксар" (м. Вишгород, Київської області, ) вчиняти певні дії, а також заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору задовольнити частково.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіаксар" (АДРЕСА_1, ) вчиняти будь-які дії, що стосуються комплексу, розташованого за адресою: Житомирська область, Коростишівський р-н, м. Коростишів, вул. Різдвяна, будинок 97, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 225, загальною площею 6061, 1 кв.м. належного на праві власності на підставі Свідоцтва про придбання майна з електронних торгів №1237 від 15.12.2016р., виданого приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_1, а саме: укладати договори поруки, іпотеки, застави , купівлі -продажу, дарування та інші договори, предметом яких є відчуження зазначеного майна до вирішення спору по суті та набранням рішенням у даній справі законної сили.

3. Відмовити у забезпеченні позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору.

4. Стягувачем у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Турсервіс" (м. Дніпро, вул. Шевченка, 10, кімн. 325, ).

5. Боржником у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіаксар" (АДРЕСА_1, ).

6. Ухвала про забезпечення позову з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа

Ухвала про забезпечення позову вступила в законну силу 10.03.17р. та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років з дати її прийняття.

Згідно статті 115 Господарського процесуального кодексу України ухвали господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_5

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з повідомл.) в оригіналі

3- відпповідачу -1 (рек. з повід.)в копії

4- відповідачу-2 (рек. з повідомл.) в копії

5- третій особі-1 (рек. з повід.) в копії

6- третій особі -2 (рек. з повід.) в копії

7 - третій особі - 3 ( рек. з пов.) в копії