РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017Справа №910/21854/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудконструкція»

до публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення заборгованості у розмірі 32 913,84 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Пайос Ю.В. (довіреність № 0109-1 від 01.09.2016);

від відповідача: Жила М.І. (довіреність № 10-483/д від 02.08.2016),

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудконструкція» (далі - позивач) до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 32 913,84 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором підряду на реконструкцію АЗС № 01/021 в Вінницькій області Гайсинського р-ну, м. Гайсин, по вул. Богуна, 121 № 37/09-043П/82-Р від 21.10.2008 (далі - договір).

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача борг у розмірі 32 913,84 грн.

Провадження у справі № 910/21854/16 порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2016 та призначено її розгляд на 20.12.2016.

20.12.2016 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав документи, витребувані ухвалою суду від 01.12.2016, для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні представники сторін надали суду пояснення по суті спору, представник позивача позовні вимоги підтримав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2016 розгляд справи відкладено на 10.01.2017.

10.01.2017 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав пояснення, в яких, зокрема, навів розрахунок суми боргу, а також обґрунтовував настання строку виконання грошового зобов'язання відповідача.

Представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване необхідністю приймати участь в іншому судовому засіданні в Господарському суді Харківської області, а також необхідністю надати суду відзив на позовну заяву та відповідні докази.

У судовому засіданні представник позивача надав суду пояснення щодо обставин справи, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи було задоволено, розгляд справи відкладено на 24.01.2017.

24.01.2017 представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, подав клопотання про продовження строку розгляду спору, яке було задоволено судом.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 розгляд справи відкладено на 07.02.2017.

07.02.2017 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до положень п. 11.3 договору остаточний розрахунок здійснюється між сторонами протягом 10 банківських днів від дати прийняття закінченого будівництвом об'єкту в експлуатацію. Проте позивачем виконано не весь обсяг будівельно-монтажних робіт, обумовлений договором, а в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області відсутні відомості про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, визначеного умовами укладеного сторонами договору. Враховуючи викладене, відповідач вважав вимоги позивача передчасними та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Судове засідання, призначена на 07.02.2017, не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 розгляд даної справи призначено на 21.02.2017.

21.02.2017 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав пояснення, в яких зазначив, що грошові кошти в розмірі 32 913,84 грн, які позивач просить стягнути з відповідача в межах даного спору, є проміжною платою за окремий етап виконаних позивачем робіт, а саме - встановлення системи відеонагляду на АЗС 20/001 за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 191/1, яку відповідач зобов'язаний сплатити на підставі п.п. 10.1, 10.8, 11.2 договору.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав їх необґрунтованими та безпідставними, подав пояснення, в яких вказав, що станом на 21.02.2017 газовий модуль на АЗС 20/001 за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 191/1, в експлуатацію не введений.

У судовому засіданні 21.02.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

21.10.2008 між товариством з обмеженою відповідальністю «Спецбудконструкція» (далі - позивач або підрядник) та відкритим акціонерним товариством «Укрнафта» (далі - замовник або ВАТ «Укрнафта») був укладений договір підряду на реконструкцію АЗС № 01/021 в Вінницькій області Гайсинського р-ну, м. Гайсин, по вул. Богуна, 121 № 37/09-043П/82-Р (далі - договір).

З укладеного сторонами договору вбачається, що серед реквізитів ВАТ «Укрнафта» зазначений ідентифікаційний код - 00135390.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 22433703 від 09.12.2016 на даний час за пошуком ідентифікаційного коду 00135390 в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про те, що вказаний ідентифікаційний код юридичної особи належить публічному акціонерному товариству «Укрнафта».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що правонаступником сторони договору - ВАТ «Укрнафта», є публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - відповідач).

Відповідно до ч. 1 ст. 318 Господарського кодексу України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Договір підряду відповідно до цієї статті укладається на будівництво, розширення, реконструкцію та перепрофілювання об'єктів; будівництво об'єктів з покладенням повністю або частково на підрядника виконання робіт з проектування, поставки обладнання, пусконалагоджувальних та інших робіт; виконання окремих комплексів будівельних, монтажних, спеціальних, проектно-конструкторських та інших робіт, пов'язаних з будівництвом об'єктів (ч. 2 ст. 318 Господарського кодексу України).

Згідно з п. 1.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 22.06.2015) підрядник (позивач) в межах динамічної договірної ціни зобов'язувався на свій ризик власними та/або залученими силами та засобами розробити за завданням замовника (відповідача) проектно-кошторисну документацію узгодити згідно законодавства, та відповідно до проектно-кошторисної документації виконати будівельні роботи, передбачені цим договором та додатками до нього, збудувати і здати в установлений строк - улаштування автомобільних газозаправних пунктів (АГЗП), згідно додатку В1, а замовник зобов'язувався надати підряднику будівельний майданчик, оплатити вартість виконаних робіт в порядку та строк, передбачені умовами даного договору, прийняти об'єкт у складі державної приймальної комісії в експлуатацію.

Відповідно до додатку В1 позивач зобов'язувався виконати будівельні роботи, зокрема, на АЗС № 20/001, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 191/1 (далі - АЗС № 20/001).

Пунктом 10.1 договору передбачено, що виконання робіт або окремих етапів робіт оформлюється шляхом підписання сторонами проміжних актів приймання-передачі виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2в) (далі - проміжний акт) і довідки про вартість виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-3) (далі - довідка). В проміжному акті та довідці відображаються обсяги виконаних підрядних робіт та їх вартість, підтверджені замовником і підрядником, які є первинними обліковими документами. На підставі зазначених документів замовник проводить розрахунки з підрядником.

Відповідно до проектно-кошторисної документації по улаштуванню АЗС № 20/001 позивач зобов'язувався, крім іншого, придбати систему відеонагляду та виконати роботи з її монтажу, що підтверджується підсумковою відомістю ресурсів, об'єктним кошторисом № 2-1, локальним кошторисом на монтаж системи відеоспостереження № 2-1-11 та локальним кошторисом на придбання обладнання № 2-1-15, копії яких долучені до матеріалів справи.

На виконання умов укладеного сторонами договору, позивач передав відповідачу обладнання для здійснення відеоспостереження загальною вартістю 25 053,12 грн та виконав роботи з монтажу системи відеонагляду загальною вартістю 7 860,72 грн, що підтверджується актом приймання-передачі обладнання № 05/11/13 від 29.11.2013 та актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 (форма КБ-2в) від 29.11.2013, копії яких також долучені до матеріалів справи.

Відповідач, в свою чергу, обладнання, передане позивачем, а також виконані ним роботи прийняв, що підтверджується підписом уповноваженої особи та печаткою відповідача на актах приймання-передачі обладнання № 05/11/13 від 29.11.2013 та приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 (форма КБ-2в) від 29.11.2013, проте не оплатив.

27.10.2016 сторонами був складений акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2016 по 27.10.2016 за договором № 37/09-043П/82-Р від 21.10.2008, АЗС № 20/001, засвідчений підписами представників та печатками обох сторін, відповідно до якого станом на 27.10.2016 заборгованість відповідача перед позивачем становила 32 913,84 грн.

У зв'язку з цим, 14.11.2016 позивач направив на адресу відповідача з претензією № 6/09-043 (вих. № 04-11/6ю від 04.11.2016) з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 32 913,84 грн, яку відповідач отримав 17.11.2016. Викладене підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 976, у якому також зазначено про направлення листа № 04-11/6ю (копія вказаного повідомлення долучена до матеріалів справи).

Відповідач залишив претензію без відповіді, заборгованість перед позивачем також не оплатив.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача борг у розмірі 32 913,84 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву, поданому 07.02.2017, зазначив, що відповідно до положень п. 11.3 договору остаточний розрахунок здійснюється між сторонами протягом 10 банківських днів від дати прийняття закінченого будівництвом об'єкту в експлуатацію. Проте позивачем виконано не весь обсяг будівельно-монтажних робіт, обумовлений договором, а в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області відсутні відомості про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, визначеного умовами укладеного сторонами договору, на підтвердження чого долучив копію листа Департаменту від 07.02.2017. Враховуючи викладене, відповідач вважав вимоги позивача передчасними.

Дослідивши умови договору № 37/09-043П/82-Р від 21.10.2008 та додаткових угод до нього суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 11.3 договору остаточні розрахунки здійснюються між сторонами протягом 10 банківських днів від дати прийняття закінченого будівництвом об'єкту в експлуатацію державною приймальною комісією, підписання акту вводу об'єкта в експлуатацію та підписання акту приймання-передачі закінчених робіт.

Водночас, згідно з п. 10.8 договору підписання акту приймання-передачі закінчених робіт є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 11.2 договору встановлений обов'язок замовника щомісячно здійснювати проміжні платежі за виконані роботи на підставі проміжного акту, відповідно до плану фінансування.

З проектно-кошторисної документації по улаштуванню АЗС № 20/001, копії якої долучені до матеріалів справи, вбачається, що придбання обладнання для здійснення відеонагляду та виконання робіт з його монтажу є лише одним з етапів будівельно-монтажних робіт, які позивач зобов'язувався виконати за умовами договору. Відповідно, порядок оплати вказаного етапу робіт регулюється положеннями п. 10.8 та п. 11.2 договору. Положеннями ж п. 11.3 договору, на який посилається відповідач, врегульовано порядок здійснення остаточних розрахунків між сторонами після завершення позивачем усього обсягу будівельно-монтажних робіт, визначеного проектно-кошторисною документацією по улаштуванню АЗС № 20/001.

З урахуванням викладеного, а також зважаючи на положення п.п. 10.8, 11.2 договору та направлення позивачем відповідачу претензії з вимогою оплатити заборгованість, суд відхиляє посилання відповідача на те, що вимоги позивача є передчасними.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які підтверджували б оплату ним заборгованості перед позивачем або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача боргу в розмірі 32 913,84 грн (25 053,12 + 7 860,72) є обґрунтованою та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що вимоги позивача задоволені судом повністю, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудконструкція» задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, ідентифікаційний код 00135390) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудконструкція» (49051, м. Дніпро, вул. Винокурова, будинок 3, ідентифікаційний код 32571045) борг у розмірі 32 913,84 грн (тридцять дві тисячі дев'ятсот тринадцять грн 84 коп.); витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00 грн (одна тисяча триста сімдесят вісім грн 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06 березня 2017 року.

Суддя Я.А. Карабань