УХВАЛА

13.02.2017Справа № 910/2073/15-г

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Гефест Альянс"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Гатіора"

по стягнення 752 784 790,88 грн.

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Галдецький Я.А. - за довіреністю від 30.01.2017 року

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: не з'явились

від ВДВС: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 року у справі №910/2073/15-г позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Гефест Альянс" (, 02089 м. Київ, вул. Радистів 38) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гатіора" (04123, м.Київ, вул. Червонопільська 5, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м.Київ, проспект Перемоги 41, ) 523 000 562 (п'ятсот двадцять три мільйони п'ятсот шістдесят дві) грн. 24 коп. - заборгованості за кредитом, 124 022 347 (сто двадцять чотири мільйони двадцять дві тисячі триста сорок сім) грн. 31 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 87 247 956 (вісімдесят сім мільйонів двісті сорок сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 80 коп. - пені за прострочення сплати кредиту, 12 593 262 (дванадцять мільйонів п'ятсот дев'яносто три тисячі двісті шістдесят дві) грн. 08 коп. - пені за прострочення сплати процентів, 88 994 811 (вісімдесят вісім мільйонів дев'ятсот дев'яносто чотири тисячі вісімсот одинадцять) грн. 51 коп. - індексу інфляції, 10 620 701 (десять мільйонів шістсот двадцять тисяч сімсот одну) грн. 45 коп. - 3% річних, 38 000 (тридцять вісім тисяч) грн. - штрафу за порушення кредитного договору, 29 809 106 (двадцять вісім мільйонів вісімсот дев'ять тисяч сто шість) грн. 87 коп. - штрафу за порушення договору застави. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Гефест Альянс" (, 02089 м. Київ, вул. Радистів 38) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гатіора" (04123, м.Київ, вул. Червонопільська 5, ) в дохід Державного бюджету України 73 80 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. - судового збору.

03.06.2015 року на виконання вказаного рішення були видані відповідні накази

У січні 2017 року до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" надійшла скарга на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відповідно до якої, скаржник просить суд:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведева Олександра Вячеславовича при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.10.2016 року ВП№52404771;

- скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.10.2016 року ВП №52404771;

- зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведева Олександра Вячеславовича відновити виконавче провадження №52404771.

В обґрунтування скарги зазначено, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №52404771 не проведено всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/2073/15-г від 03.06.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2017 року розгляд скарги призначено на 13.02.2017 року.

13.02.2017 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника ВДВС надійшли заперечення на скаргу та копії матеріалів виконавчого провадження.

В судове засідання, призначене на 13.02.2017 року, представники відповідача, ВДВС не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача в судове засідання з'явився та підтримав подану скаргу

Розглянувши скаргу заявника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як встановлено судом, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року за заявою Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" від 16.09.2016 року відкрито виконавче провадження № 52404771 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/2073/15-г від 03.06.2015 року.

Надані суду копії матеріалів виконавчого провадження № 52404771 місять відповіді державних установ, які надані на запити головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які були здійснені до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2016 року, тобто в межах попереднього звернення стягувача з наказом № 910/2073/15-г від 03.06.2015 року, який йому було повернуто постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.09.2016 року, як і постанова про арешт коштів боржника від 05.08.2015 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Постановою старшого державного виконавця головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.10.2016 року наказ Господарського суду міста Києва №910/2073/15-г від 03.06.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачеві.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Так, зазначеною нормою визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

- звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

- залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

- накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

- залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Нормами ст.ст. 10, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено чіткі заходи примусового виконання рішень, які зобов'язаний вживати державний виконавець.

Всупереч нормам Закону України «Про виконавче провадження» головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду №910/2073/15-г від 03.06.2015 року не вжито належних заходів для примусового його виконання.

Саме по собі винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не є діями пов'язаними з примусовим виконанням рішення суду за виконавчим документом.

Жодних реальних примусових дій направлених на виконання наказу Господарського суду міста Києва про примусове виконання наказу №910/2073/15-г від 03.06.2015 року відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не вчинив.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належних та допустимих доказів які б спростували обставини зазначені скаржником та встановлені судом, не подано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку що дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 31.10.2016 ВП № 52404771 про повернення виконавчого документа стягувачеві є неправомірними, а постанова підлягає визнанню недійсною.

Стаття 41 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (зі змінами та доповненнями), за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. в частині винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.10.2016 року ВП № 52404771.

3. Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. від 31.10.2016 року ВП № 52404771 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

4. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №52404771 по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва №910/2073/15-г від 03.06.2015 року.

СуддяЮ.В. Цюкало