РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017Справа №910/262/17

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»

до Приватного акціонерного товариства «Юкрейн Кемікал Продактс»

про стягнення грошових коштів

Суддя Ю.В. Цюкало

Представники сторін:

від позивача: Палькевич Н.С. - за довіреністю від 22.12.2016 року

від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 30 січня 2017 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У січні 2017 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (позивач) до Приватного акціонерного товариства «Юкрейн Кемікал Продактс» (відповідач) про стягнення 478 375,26 грн. основного боргу, 19 188,51 грн. 3% річних, 68 491,95 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору №645-3 від 19.08.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2017 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/262/17. Розгляд справи призначено на 30.01.2017 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Верхньодніпровського управління по експлуатації газового господарства (виконавець), Управлінням архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (замовник) та Приватним акціонерним товариством «Кримський ТИТАН» від імені якого виступає філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський ТИТАН» (платник), правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Юкрейн Кемікал Продактс», укладено договір №645-3 (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується відповідно до проектно-кошторисної документації, за завданням замовника і за рахунок платника, в установлений цим договором термін виконати роботи по будівництву газорегуляторних пунктів блочних шкафних (ГРПБШ) на території м. Вільногірська Дніпропетровської області.

15.08.2014 року укладено додаткову угоду № 5 до договору згідно з якою, у зв'язку з ліквідацією структурного підрозділу ПАТ «Дніпропетровськгаз» - Верхньодніпровського управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз» всі зобов'язання виконавця за даним Договором ПАТ «Дніпропетровськгаз» здійснює через структурний підрозділ - Дніпродзержинське управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз».

Відповідно до п.п. 3.1.1. договору строк виконання робіт - 01 жовтня 2013 року. Дата перерахування передплати платником на розрахунковий рахунок виконавця - 15 серпня 2013 року.

Відповідно до п.4.2.1. договору попередня оплата вартості робіт здійснюється платником шляхом сплати виконавцю в розмірі 70% від кошторисної вартості об'єктів на придбання матеріалів та обладнання.

Загальна сума договору, відповідно до укладеної між сторонами додаткової угоди від 28.03.2014 року, становить 3 083 497,09 грн., визначається складеними виконавцем договірними цінами до них, які є невід'ємною частиною договору (додатки №№ 1,2,3,4,5,6.7,8,9,10,11,12,13) після затвердження замовником і платником.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди від 28.03.2014 року попередня оплата вартості робіт здійснюється платником шляхом сплати виконавцю в розмірі 77% від кошторисної вартості об'єктів на придбання матералів та обладнання.

Підтвердженням належного виконання робіт є акт прийому-передачі виконаних робіт, який складається та підписується уповноваженими представниками сторін (п.7.1.1. договору)

Відповідно до п. 4.2.2. договору протягом п'яти робочих днів з дня підписання акту прийому-передачі виконаних робіт після закінчення певного етапу виконання робіт платник здійснює кінцевий розрахунок з виконавцем за фактично виконані роботи.

Згідно п.4.3. договору розрахунки здійснюються в національній валюті України - гривні в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Відповідно до п.4.4. договору днем здійснення оплати робіт буде вважатися день зарахування грошових коштів на поточний банківський рахунок виконавця.

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріпеня їх печаткаи та діє до 31.12.2013 року, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань, передбачених даним договором (п.11.1. договору).

Додатковою угодою від 13.12.2013 року сторони погодили продовжити строк дії договору №645-3 від 19.08.2013 року до 31.03.2014 року.

21.08.2013 року, на виконання умов п. 4.2.1. договору платник сплатив виконавцю попередню оплату для закупівлі матеріалів та обладнання для початку робіт в сумі 2 423 066,21 грн.

Виконавцем було виконано роботи на загальну суму 2 901 441,47 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт від 30.05.2014 року № 2324 на суму 398 698,14 грн., від 30.05.2014 року № 2325 на суму 137 626,69 грн., від 30.05.2014 року № 2326 на суму 55 566,23 грн., від 30.05.2014 року №2327 на суму 111 030, 35 грн., від 30.05.2014 року № 2328 на суму 70 740,9 грн., від 30.05.2014 року № 2329 на суму 87 710,76 грн., від 30.05.2014 року № 2330 на суму 54 201,19 грн., від 30.05.2014 року № 2331 на суму 115 464,97 грн., від 30.05.2014 року №2332 на суму 132 330,04 грн., від 30.05.2014 року № 2333 на суму 57 075,92 грн., від 30.05.2014 року № 2334 на суму 900 365,43 грн., від 30.05.2014 року № 2335 на суму 183 479,59 грн., від 30.05.2014 року № 2336 на суму 456 081,90 грн., від 30.10.2014 року № 14 на суму 141 069,36 грн.

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за період 31 жовтня 2014 року, підписаного сторонами та скріпленими їх печатками, заборгованість відповідача станом на 31.10.2014 року становить 478 375,26 грн.

05.05.2015 року позивачем було направлено претензію за №11/3-0243 про сплату заборгованості в сумі 478 375,26 грн. на адресу відповідача, яка залишена без відповіді та задоволення.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання зобов'язань за договором №645-3 від 19.08.2013 року, оскільки виконавцем виконано роботи на суму 2 901 441,47 грн., а платником сплачено 2 423 066,21 грн. попередньої оплати, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 478 375,26 грн. основного боргу, 19 188,51 грн. 3% річних, 68 491,95 грн. інфляційних втрат.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач роботи за Договором №645-3 від 19.08.2013 року виконав у повному обсязі на загальну суму 2 901 441,47 грн., які були прийняті замовником без заперечень, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт від 30.05.2014 року № 2324 на суму 398 698,14 грн., від 30.05.2014 року № 2325 на суму 137 626,69 грн., від 30.05.2014 року № 2326 на суму 55 566,23 грн., від 30.05.2014 року № 2327 на суму 111 030, 35 грн., від 30.05.2014 року №2328 на суму 70 740,9 грн., від 30.05.2014 року № 2329 на суму 87 710,76 грн., від 30.05.2014 року № 2330 на суму 54 201,19 грн., від 30.05.2014 року № 2331 на суму 115 464,97 грн., від 30.05.2014 року № 2332 на суму 132 330,04 грн., акт від 30.05.2014 року № 2333 на суму 57 075,92 грн., від 30.05.2014 року № 2334 на суму 900 365,43 грн., від 30.05.2014 року № 2335 на суму 183 479,59 грн., від 30.05.2014 року № 2336 на суму 456 081,90 грн., від 30.10.2014 року № 14 на суму 141 069,36 грн.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що строк оплати вартості виконаних робіт за Договором, відповідно до п.4.2.2. останнього настав, приймаючи до уваги те, що доказів оплати робіт в повному обсязі станом на день розгляду справи відповідачем не надано, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з останнього на користь позивача заборгованості Договором за №645-3 від 19.08.2013 року у розмірі 478 375,26 грн.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд, перевіривши розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат, заявлених до стягнення позивачем, дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення 19 188,51 грн. 3% річних та 68 491,95 грн. інфляційних втрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Юкрейн Кемікал Продактс» (016014, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 2, літ. А, ідентифікаційний код 32785994) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, ідентифікаційний код 03340920) грошові кошти: 478 375,26 грн. (чотириста сімдесят вісім тисяч триста сімдесят п'ять гривень) основного боргу, 19 188,51 грн. (дев'ятнадцять тисяч сто вісімдесят вісім гривень 51 копійка) 3% річних, 68 491,95 грн. (шістдесят вісім тисяч чотириста дев'яносто одна гривня 95 копійок) інфляційних втрат та 8 490,84 грн. (вісім тисяч чотириста дев'яносто гривень 84 копійки) судового збору. Видати наказ.

3. Копію рішення направити відповідачу у справі №910/262/17.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 24.02.2017 року.

СуддяЮ.В. Цюкало