ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

28 лютого 2017 р. Справа № 902/130/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді Міліціанова Р. В.,

при секретарі судового засідання Василишеної Н. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 б/н від 12.02.2016 року (вх. № 06-54/18/16 від 12.02.2016 року) про визнання грошових вимог до боржника та включення їх до реєстру вимог кредиторів ПП "Компанія Володимирський масив" у справі №902/130/15,

заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 б/н від 15.02.2016 року (вх.№06-54/22/16 від 17.02.2016 року) про визнання грошових вимог до боржника та включення їх до реєстру вимог кредиторів ПП "Компанія Володимирський масив" у справі №902/130/15

за заявою: Вінницької об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області (код 39476158, 21027, м. Вінниця, вул. 30-річчя Перемоги, 21)

до: приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив" (код 34887094, 21000, м. Вінниця, вул. Соборна, 1)

про банкрутство

за участю:

Управління ПФУ в м. Вінниці, Кудрик Я.О., посвідчення №116 від 29.11.2013р.;

арбітражний керуючий, Бойко В.О., посвідчення №189 від 12.02.2013р.;

заявник, ОСОБА_1, НОМЕР_1 від 07.08.2000р.;

заявник, ОСОБА_2, НОМЕР_2 від 28.08.1997р.;

заявник, ОСОБА_3, НОМЕР_3 від 25.10.2001р.

В С Т А Н О В И В :

У провадженні господарського суду Вінницької області (суддя Тісецький С. С.) перебуває справа № 902/130/15 за заявою Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання банкрутом ПП "Компанія Володимирський масив".

Провадження у справі перебуває на стадії процедури санації боржника.

12.02.2016 року до канцелярії господарського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 б/н від 12.02.2016 року (вх. № 06-54/18/16 від 12.02.2016 року) про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 28 663,53 грн., що складається із заборгованості по заробітній платі та боргу за затримку розрахунку за 2014, 2015 роки, у справі № 902/130/15.

17.02.2016 року до канцелярії господарського суду Вінницької області надійшла спільна заява ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 б/н від 15.02.2016 року (вх.№06-54/22/16 від 17.02.2016 року) про визнання грошових вимог до боржника, що складається із боргу по заробітній платі платі, із яких вимоги ОСОБА_2 - 1 250 грн., ОСОБА_3 - 11 891,99 грн., ОСОБА_6 - 8 500 грн., у справі №902/130/15.

Ухвалою суду від 13.09.2016 р. в задоволенні заяв зокрема ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання кредиторами та про включення їх вимог до реєстру вимог кредиторів ПП "Компанія Володимирський масив" відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 р. вказану ухвалу залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.01.2017 р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 р. та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.09.2016 р. у справі № 902/130/15 скасовано, справу в частині кредиторських вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПП "Компанія Володимирський масив" передано на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області в іншому складі суду.

31.01.2017 року відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо повторного автоматичного розподілу заяв ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання кредиторами та про включення їх вимог до реєстру вимог кредиторів ПП "Компанія Володимирський масив" у справі №902/130/15, зазначені заяви згідно повторного автоматичного розподілу розподілено судді Міліціанову Р.В., який ухвалою від 03.02.2017 р. прийняв заяви ОСОБА_1 б/н від 12.02.2016 року (вх. № 06-54/18/16 від 12.02.2016 року), ОСОБА_2, ОСОБА_3 б/н від 15.02.2016 року (вх.№06-54/22/16 від 17.02.2016 року) у справі №902/130/15 до свого провадження з призначенням їх до розгляду в судовому засіданні 28.02.2017 р.

У судове засідання 28.02.2017 р. з'явилися заявники, які вимоги, викладені у поданих до суду заявах підтримали у повному об'ємі з урахуванням поданих до суду 27.02.2017 р. письмових пояснень, арбітражний керуючий, який зауважив про відсутність доказів на підтвердження відсутності заборгованості ПП "Компанія Володимирський масив" перед заявниками та представник Управління ПФУ в м. Вінниці, який поклався на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши, з урахування вказівок Вищого господарського суду України, матеріали справи та надані докази, встановив наступне.

11.08.2009 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу згідно наказу № 1 від 11.08.2009 р. до ПП "Компанія "Володимирський масив" за професією робітника виробничих приміщень.

08.01.2014 р. ОСОБА_1 було звільнено з роботи з ПП "Компанія "Володимирський масив" на підставі п.5 ст.36 КЗпП України згідно наказу №2 від 08.01.2014 р. у зв'язку з переводом на роботу у ТОВ "Керамік-Плюс".

Наведене підтверджується наданою заявиником копією трудової книжки серії БТ-І № 4267628 (том.4 а.с.144) з якої вбачається, що в ній зроблений запис №21 від 11.08.2009р. наступного змісту: "ПП "Компанія "Володимирський масив" Прийнята на посаду робітника робітничих лазень, підстава внесення запису - наказ № 1 від 11.08.2009 р." та запис № 22 від 08.01.2014 р. наступного змісту: "Звільнена з роботи у зв'язку з переведенням на роботу у ТОВ "Керамік-Плюс", п. 5 ст. 36 КЗпП України. Інспектор ВК ОСОБА_7, підстава внесення запису - наказ №2 від 08.01.2014 р. Запис, посвідчений печаткою підприємства - "Приватне підприєство "Компанія "Володимирський масив" №1 і.к. 34887094".

Як зазначено ОСОБА_1 у поданій до суду заяві роботодавець в день звільнення працівника (а саме 08.01.2014 року), остаточного розрахунку не вчинив та не повідомив про них в порядку ст. 110 КЗпП України.

В бухгалтерії ПП "Компанія "Володимирський масив" бухгалтером усно повідомлено ОСОБА_1 про те, що за нею рахується заборгованість по ПП "Компанія "Володимирський масив" в сумі 4 500,00 грн..

На звернення ОСОБА_1 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Вінницькій області останньою листом № 02-Г 358/01-16 від 19.06.2014 р. (т.4 а.с. 145) повідомлено, що Територіальною державною інспекцією з питань праці у Вінницькій області, в межах повноважень, розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо невиплати розрахункових коштів при звільненні зокрема адміністрацією ПП "Компанія "Володимирський масив" та в ході розгляду звернення з огляду на те, що в.о. генерального директора ПП "Компанія "Володимирський масив" ОСОБА_8 було створено перешкоди для проведення перевірки (не надано бухгалтерські документи), стосовно в.о. генерального директора ПП "Компанія "Володимирський масив" ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене 188-6 КУпАП та винесено постанову про накладення штрафних санкцій у сумі 1350,00 грн. Також Територіальною державною інспекцією з питань праці у Вінницькій області зазначено у своєму листі, що згідно ст. 221, 238 КЗпП України спори працівників у питаннях про грошові вимоги, розглядаються безпосередньо судами та не обмежуються будь-яким строком.

Ухвалою від 16.02.2015 року порушено провадження по справі № 902/130/15 про банкрутство приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив"; введено процедуру розпорядження майном боржника на 115 календарних днів, до 11.06.2015 року; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_9

17.02.2015 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи № 902/130/15 про банкрутство приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив".

Ухвалою суду від 11.03.2015 року звільнено арбітражного керуючого ОСОБА_9 від виконання повноважень розпорядника майна у справі № 902/130/15 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бойка Василя Олеговича.

Ухвалою суду від 13.10.2015 року припинено процедуру розпорядження майном приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив" та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Бойка Василя Олеговича у справі №902/130/15; введено процедуру санації боржника - приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив" у справі № 902/130/15 строком на 6 місяців - до 13.04.2016 року; призначено керуючим санацією приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив" арбітражного керуючого Бойка Василя Олеговича

З огляду на наявність несплаченої заборгованості зі сплати заробітної плати ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання її кредитором у справі №902/160/15 з грошовими вимогами до боржника в сумі 4 500,00 грн. заробітної плати. Окрім того, в поданій до суду заяві заявник зазначає, що в 2014 році середньоденний заробіток, виходячи з мінімальної заробітної плати, становив 47,95 грн., а кількість робочих днів становила 248 днів, тобто заборгованість за затримку розрахунку у 2014 році становила 11 891,60 грн. Також у 2015 році середньоденний заробіток, виходячи з мінімальної заробітної плати, становив 49,61 грн., а кількість робочих днів становила 250 днів, тобто заборгованість за затримку розрахунку у 2015 році становила 12 271,93 грн..

За наведених обставин, заявник просить суд визнати її кредитором першої черги з майновими вимогами по заробітній платі в сумі 4 500 грн. заробітної плати та середнього заробітку за затримку у виплаті заробітної плати в сумі 24 163,53 грн..

Також 11.08.2009 року ОСОБА_10 було прийнято на роботу згідно наказу № 1 від 11.08.2009 р. до ПП "Компанія "Володимирський масив" за професією прибиральниці виробничих приміщень.

08.01.2014 р. ОСОБА_10 було звільнено з роботи з ПП "Компанія "Володимирський масив" на підставі п.5 ст.36 КЗпП України згідно наказу №2 від 08.01.2014 р. у зв'язку з переводом на роботу у ТОВ "Керамік-Плюс".

Наведене підтверджується наданою заявником копією трудової книжки від 16.08.1974 р. (том.4 а.с.156) з якої вбачається, що в ній зроблений запис №15 від 11.08.2009р. наступного змісту: "ПП "Компанія "Володимирський масив" Прийнята на роботу прибиральницею виробничих приміщень, підстава внесення запису - наказ № 1 від 11.08.2009 р." та запис № 16 від 08.01.2014 р. наступного змісту: "Звільнена з роботи у зв'язку з переведенням на роботу у ТОВ "Керамік-Плюс", п. 5 ст. 36 КЗпП України. Інспектор ВК ОСОБА_7, підстава внесення запису - наказ №2 від 08.01.2014 р. Запис, посвідчений печаткою підприємства - "Приватне підприєство "Компанія "Володимирський масив" №1 і.к. 34887094".

16.05.2011 року ОСОБА_3 було прийнято на роботу згідно наказу № 69 від 16.05.2011 р. до ПП "Компанія "Володимирський масив" за професією підсобний працівник.

08.01.2014 р. ОСОБА_3 було звільнено з роботи з ПП "Компанія "Володимирський масив" на підставі п.5 ст.36 КЗпП України згідно наказу №2 від 08.01.2014 р. у зв'язку з переводом на роботу у ТОВ "Керамік-Плюс".

Наведене підтверджується наданою заявником копією трудової книжки серії БТ-ІІ №1230206 (том.4 а.с.157) з якої вбачається, що в ній зроблений запис від 16.05.2011р. наступного змісту: "ПП "Компанія "Володимирський масив" Прийнятий на роботу підсобним працівником, підстава внесення запису - наказ № 69 від 16.05.2011 р." та запис від 08.01.2014 р. наступного змісту: "Звільнений з роботи у зв'язку з переведенням на роботу у ТОВ "Керамік-Плюс", п. 5 ст. 36 КЗпП України. Інспектор ВК ОСОБА_7, підстава внесення запису - наказ №2 від 08.01.2014 р. Запис, посвідчений печаткою підприємства - "Приватне підприєство "Компанія "Володимирський масив" №1 і.к. 34887094".

З огляду на наявність несплаченої заборгованості зі сплати заробітної плати ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду про включення їх до складу кредиторів ПП "Компанія "Володимирський масив" по справі №902/130/15.

Відповідно до спільної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 08.01.2014 року заявників, та інших працівників у кількості понад 400 осіб, було звільнено з роботи з ПП "Компанія "Володимирський масив" на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з переводом на роботу у ТОВ "Керамік-Плюс". Підставою для внесення запису про звільнення, слугував наказ по ПП "Компанія "Володимирський масив" за № 2 від 08.01.2014 року, що підтверджується відповідними записами в трудових книжках.

В поданій до суду заяві заявники зазначають, що, зі звільненими працівниками в день звільнення розрахунку проведено не було. Адміністрація повідомила про те, що нове підприємство (ТОВ "Керамік плюс") буде проводити розрахунки і за ПП "Володимирський масив". В даний час, заявників усіх звільнено з ТОВ "Керамік плюс", проте заборгованість за ПП "Володимирський масив" не погашена.

Окрім того, в бухгалтерії ПП "Компанія "Володимирський масив" бухгалтер усно повідомила заявників про те, що рахується заборгованість по ПП "Компанія "Володимирський масив": за ОСОБА_2 сумі - 1 250,00 грн.; за ОСОБА_3 в сумі - 11 891,99 грн..

Враховуючи викладене, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять суд визнати їх кредиторами першої черги з майновими вимогами по заробітній платі в сумах: за ОСОБА_2 сумі - 1250,00 грн.; за ОСОБА_3 в сумі - 11 891,99 грн. та визнати кредиторами по вимогам по оплаті середнього заробітку за затримку у виплаті заробітної плати, компенсацій та індексацій, відповідно до розрахунку, який має надати боржник на вимогу суду.

Арбітражний керуючий Бойко В.О. у відзиві на заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зазначено, що останнім було вчинено запити, в тому числі і до ПП "Компанія "Володимирський масив", для з'ясування питання щодо того чи виплачувалась заробітна плата заявникам. Натомість станом на 28.02.2016 року бухгалтерські документи, що можуть свідчити або спростовувати відомості про наявність/відсутність заборгованості із заробітної плати перед працівниками, в т.ч. первинні облікові документи (табелі обліку робочого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати), кадрові накази, керівником ПП Компанії "Володимирський масив" арбітражному керуючому - не передавались.

Надаючи правову оцінку заявленим вимогам суд виходить з наступного.

Статтею 41 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження по дані справі про банкрутство ПП "Компанія "Володимирський масив" здійснюється у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній після 19.01.2013.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Згідно ч. 7 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", заяви кредиторів за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, щодо яких є заперечення боржника, розглядаються згідно з цим Законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника

Статтею 94 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

За ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Порядок ведення трудових книжок працівників врегульовано Інструкцією, затвердженою Наказом Наказ Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року.

Згідно з п.2.4. Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження).

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п.4.1. Інструкції).

Записи внесені до трудових книжок ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 здійснені інспектором ВК та скріплені печаткою ПП "Компанія "Володимирський масив", а відтак підтверджують факт перебування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у трудових відносинах з ПП "Компанія "Володимирський масив" та звільнення їх 08.01.2014 року з роботи з ПП "Компанія "Володимирський масив" на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з переводом на роботу у ТОВ "Керамік-Плюс" згідно наказу по ПП "Компанія "Володимирський масив" за № 2 від 08.01.2014 року, що підтверджується відповідними записами в трудових книжках.

Обов'язок надання інформації щодо бухгалтерського обліку боржника, інформації щодо кількості працівників підприємства боржника, стану оплати праці робітників, а також заборгованості по виплаті зарплати, обов'язок доказування обставин щодо проведення повного розрахунку по заробітній платі покладено на розпорядника майна, керуючого санацією, боржника-роботодавця, згідно вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Станом на 28.02.2017 р. арбітражним керуючим Бойком В.О., ПП "Компанія "Володимирський масив" доказів на підтвердження відсутності заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суду не надано.

З огляду на викладене, оскільки арбітражним керуючим, боржником не надано належних та допустимих доказів з виплати заробітної плати (платіжні відомості з підписами працівників, розрахункові листи, довідку банку про депонування суми заборгованості на рахунок працівника, банківські виписки про перерахування грошових коштів на карткові рахунки працівників-заявників, тощо) суд дійшов до висновку про задоволення заяв ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 щодо визнання їх вимог до боржника в сумі заявленої заборгованості по заробітній платі в сумах: ОСОБА_1 - 4 500,00 грн.; ОСОБА_2 - 1250,00 грн.; ОСОБА_3 - 11 891,99 грн. з віднесенням даних вимог до першої черги задоволення вимог кредиторів.

За ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Затримка розрахунку при звільненні за своєю природою пов'язана з трудовими відносинами та відноситься до структури заробітної плати.

Вказана позиція кореспондується з рішенням Верховного Суду України, який дійшов висновку, що за своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це є компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку, на яку не поширюється дія мораторію, передбачена Законом України про банкрутство (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 14.11.2012 у справі № 6-139цс12).

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до неустойки і не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання, а є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці.

Оскільки судом встановлено наявність невиплаченої боржником у день звільнення заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 тобто порушення права на оплату праці перед останніми, визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів боржника підлягають також і вимоги щодо виплатити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 їх середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.п. 20,21 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати, у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 (зі змінами), у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 3 вказаного Порядку встановлюється, що при обчисленні середньої заробітної плати в усіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.).

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до ст. 241-1 КЗпП України, строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Суд критично оцінює надані заявниками розрахунки розміру середнього заробітку оскільки вони здійснені з розміру мінімальної заробітної плати, а не розміру заробітної плати працівників за останні два місяці їх роботи, як встановлено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100. Таож не можуть бути задоволені вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_3, висловлені у письмових поясненнях від 27.02.2017 р., щодо стягнення заробітної плати та середнього заробітку, оскільки заявники звернулись до суду саме із заявами про визнання кредиторських вимог, тому суд лише вирішує питання про їх включення до реєстру вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.01.2014 р. ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_3 було звільнено з роботи з ПП "Компанія "Володимирський масив" на підставі п.5 ст.36 КЗпП України згідно наказу №2 від 08.01.2014 р. у зв'язку з переводом на роботу у ТОВ "Керамік-Плюс".

Розрахунок при звільненні із заявниками боржником не проведено станом на день звільнення і по день розгляду заяв у суді, та не доведено відсутності в цьому своєї вини. З огляду на викладене судом підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів середній заробіток ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_3 за весь період затримки розрахунку, а саме з 08.01.2014 р. по 28.02.2017 р. (день постановлення судового рішення).

Згідно абз. 6 ч. 6 ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" керуючий санацією зобов'язаний зокрема розглядати вимоги кредиторів щодо зобов'язань боржника, які виникли після порушення справи про банкрутство в процедурі розпорядження майном боржника та санації.

Таким чином суд має право вирішити питання щодо розміру середнього заробітку за весь час провадження у справі про банкрутство ПП "Компанія "Володимирський масив", яке перебуває на стадії процедури санації боржника.

Розмір заробітної плати працівників ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_3 судом встановлено з їх пояснень у судовому засіданні, відомостей наданих органами ПФУ та ДФС (том 4 а.с. 190, том 5 а.с. 28, 48-54).

ОСОБА_1 виконувала роботу протягом листопада, грудня 2013 року, у січні 2014 року - частково. З огляду на викладене середній заробіток слід розраховувати за останні повні два місяці роботи: 1150,00 + 1236,89 = 2386,89 / 43 робочих днів (листопад-грудень 2013 року) = 55,51 грн. в день.

За таких обставин, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку ОСОБА_1 за період з 09.01.2014 р. по 28.02.2017 р. з урахуванням кількості робочих днів у зазначений період (2014 р. - 248роб.днів; 2015 р. - 250 роб. днів; 2016 р. - 251 роб. днів; 2017 р. - 40 роб. днів) становить 43797,39 грн. (55,51 грн. х 789 роб. днів).

ОСОБА_10 виконувала роботу протягом листопада, грудня 2013 року, у січні 2014 року - частково. З огляду на викладене середній заробіток слід розраховувати за останні повні два місяці роботи: 1150,00 + 1250,48 = 2400,48 / 43 робочих днів (листопад-грудень 2013 року) = 55,83 грн. в день.

За таких обставин, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку ОСОБА_10 за період з 09.01.2014 р. по 28.02.2017 р. з урахуванням кількості робочих днів у зазначений період (2014 р. - 248 роб.днів; 2015 р. - 250 роб. днів; 2016 р. - 251 роб. днів; 2017 р. - 40 роб. днів) становить 44049,87 грн. (55,83 грн. х 789 роб. днів).

ОСОБА_3 виконував роботу протягом листопада, грудня 2013 року, у січні 2014 року - частково. З огляду на викладене середній заробіток слід розраховувати за останні повні два місяці роботи: 1174,73 + 1222,00 = 2396,73 / 43 робочих днів (листопад-грудень 2013 року) = 55,74 грн. в день.

За таких обставин, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку ОСОБА_3 за період з 09.01.2014 р. по 28.02.2017 р. з урахуванням кількості робочих днів у зазначений період (2014 р. - 248 роб.днів; 2015 р. - 250 роб. днів; 2016 р. - 251 роб. днів; 2017 р. - 40 роб. днів) становить 43978,86 грн. (55,74 грн. х 789 роб. днів).

Також, суд враховує кокретні обставини даної справи, які встановлюють ігнорування роботодавцем вимог законодавства про здійснення своєчасного розрахунку зі звільненим працівником, а також ту обставину, що затримка у виплаті заробітної плати становить тривалий проміжок часу, який перевищує три роки.

Тому, суд не вбачає підстав для зменшення суми середнього заробітку шляхом застосування принципу співмірності.

З огляду на викладене, за наслідками судового засідання, дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (вх. № 06-54/18/16 від 12.02.2016 року, вх. № 06-54/22/16 від 17.02.2016 року) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/130/15 відповідають вимогам законодавства, підтверджені належними письмовими докази та підлягають задоволенню, а їхні вимоги в сумі заборгованості по заробітній платі та середньому заробітку мають бути віднесені до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Також згідно ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 49 ГПК України визначено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

В силу ч.3 ст.49 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Заявники звільнені від сплати судового збору на підставі п.15 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, розмір судового збору за подання ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_3 заяв про визнання їх кредиторами слід стягнути з боржника - ПП "Компанія "Володимирський масив".

Станом на день подання заяв даних кредиторів до суду було визначено (пп.10 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент пред'явлення позову), що заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство оплачувалися судовим збором в розмірі 2 розміри мінімальної заробітної плати, яка станом на на той час становила 1378,00 грн.

Отже, з ПП "Компанія "Володимирський масив" до спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути 2 756, 00 грн. судового збору за подачу ОСОБА_1, 2 756, 00 грн. судового збору за подачу ОСОБА_10 та 2 756, 00 грн. судового збору за подачу ОСОБА_3 заяви про визнання грошових вимог до боржника та включення до складу кредиторів у справі № 902/130/15.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 23, 28, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст.4-3, 4-5, 32, 33, 43, 44, 49, 86, 115 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (вх. № 06-54/18/16 від 12.02.2016 року, вх. № 06-54/22/16 від 17.02.2016 року) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/130/15 задоволити.

2. Визнати ОСОБА_1 (21010, АДРЕСА_1, код НОМЕР_4) кредитором у справі №902/130/15 про банкрутство Приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив" (код 34887094, 21000, м. Вінниця, вул. Соборна, 1) із сумою вимог у розмірі 48 297, 39 грн. (4 500, 00 грн. заборгованості по виплаті заробітної плати та 43797, 39 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.01.2014 р. по 28.02.2017 р.) - перша черга задоволення вимог кредиторів.

3. Визнати ОСОБА_2 (21000, м. Вінниця, пров. Цегельний, 3/53, код НОМЕР_5) кредитором у справі №902/130/15 про банкрутство Приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив" (код 34887094, 21000, м. Вінниця, вул. Соборна, 1) із сумою вимог у розмірі 45299,87 грн. (1250,00 грн. заборгованості по виплаті заробітної плати та 44049,87 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.01.2014 р. по 28.02.2017 р.) - перша черга задоволення вимог кредиторів.

4. Визнати ОСОБА_3 (21000, м. Вінниця, 2-й пров. Пестеля, 14, код НОМЕР_6) кредитором у справі №902/130/15 про банкрутство Приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив" (код 34887094, 21000, м. Вінниця, вул. Соборна, 1) із сумою вимог у розмірі 55870,85 грн. (11891, 99 грн. заборгованості по виплаті заробітної плати та 43978,86 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.01.2014 р. по 28.02.2017 р.) - перша черга задоволення вимог кредиторів.

5. Арбітражному керуючому Бойку В. О. здійснити заходи, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

6. Стягнути з приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив" (код 34887094, 21000, м. Вінниця, вул. Соборна, 1) до спеціального фонду Державного бюджету України 2756,00 грн. судового збору за подачу ОСОБА_1 заяви про визнання грошових вимог до боржника та включення до складу кредиторів у справі № 902/130/15.

Стягнути з приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив" (код 34887094, 21000, м. Вінниця, вул. Соборна, 1) до спеціального фонду Державного бюджету України 2756,00 грн. судового збору за подачу ОСОБА_2 заяви про визнання грошових вимог до боржника та включення до складу кредиторів у справі № 902/130/15.

Стягнути з приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив" (код 34887094, 21000, м. Вінниця, вул. Соборна, 1) до спеціального фонду Державного бюджету України 2756,00 грн. судового збору за подачу ОСОБА_3 заяви про визнання грошових вимог до боржника та включення до складу кредиторів у справі № 902/130/15

Видати накази на виконання ухвали суду.

7. Ухвалу направити рекомендованим листом згідно переліку.

Суддя Міліціанов Р.В.

Віддрук. 13 прим.:

1 - до справи;

2 - Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області - 21027, м. Вінниця, вул. 30-річчя Перемоги, 21;

3 - ПП "Компанія "Володимирський масив" - 21000, м. Вінниця, вул. Соборна, 1;

4 - арбітражний керуючий Бойко В.О. - 21050, АДРЕСА_8

5 - ПАТ "Банк "Київська Русь" - вул. Пирогова, 47-А, м. Вінниця, 21018;

6 - Вінницька міська рада - 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59;

7 - Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці - 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7;

8 - ТОВ "Владімір Сервіс" - 21018, м. Вінниця, вул. Ватутіна,16 б;

9 - ОСОБА_11 - 21018, АДРЕСА_4

10 - ТОВ фірма "Кредо" - пошт. адреса : 21000, м. Вінниця, вул. Зодчих, 14, кв. 3.

11 - ОСОБА_1 (21010, АДРЕСА_3);

12 - ОСОБА_2 (21000, АДРЕСА_6

13- ОСОБА_3 ( 21000, АДРЕСА_7