ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

23 лютого 2017 року Справа № 923/1381/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Херсонської міської ради Херсонської області, просп. Ушакова, 37, м. Херсон, ідентифікаційний код 26347681,

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1,

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу тимчасової споруди

за участю представників сторін:

від позивача: Фокін А.А., довіреність № 9-1546-9/21 від 27.12.2016;

відповідач: не прибув

в с т а н о в и в:

Позивач Херсонська міська рада Херсонської області 20.12.2016 звернулася з позовною заявою до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Херсон, у якій просить зобов'язати відповідача звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу тимчасової споруди "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_2.

Ухвалою господарського суду від 21.12.2016 порушено провадження по справі; призначено судове засідання на 19.01.2017 року.

Ухвалою від 19.01.2017 розгляд справи відкладено на 14.02.2017 року.

У зв'язку із перебуванням судді Пригузи П.Д. у щорічній основній відпустці у період з 08.02.2017 по 22.02.2017 року, ухвалою господарського суду від 07.02.2017 розгляд справи продовжено за межами двох місяців та призначено наступне судове засідання на 23.02.2017 року.

У судове засідання 23.02.2017 відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалу господарського суду від 07.02.2107 направлено за місцем державної реєстрації відповідача, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у зв'язку з чим, господарський суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду справи. Справа розглядається за наявними у ній матеріалами за відсутності відповідача.

У судовому засіданні представник позивача Херсонської міської ради Херсонської області заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю з наступних підстав.

Позивач вказує, що він відповідно до законодавства України, зокрема, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", від імені та в інтересах територіальної громади міста Херсона здійснює правомочність щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності територіальної громади міста Херсона.

Згідно із ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень Херсонської міської ради, зокрема, належать повноваження щодо розпорядження землями територіальної громади міста Херсона.

Позивач зазначає, що відповідачем самовільно, без отримання необхідних дозвільних документів та без укладення відповідного договору з позивачем розташовано тимчасову споруду "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_2, на земельній ділянці, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Херсона. Зазначений факт виявлено працівниками Інспекції з контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Херсона Херсонської міської ради про що складено акт від 16.09.2016 та протокол № 000106 про адміністративне правопорушення від 23.09.2016 року.

Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Херсонської міської ради винесено постанову № 34/210 при притягнення відповідача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 1700, 00 грн.

Заслухавши доводи позовної заяви та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відносини щодо порядку та умов розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території населених пунктів регулюються Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про благоустрій населених пунктів", "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 року.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Земельного Кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Пунктом а) ст. 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ та міст.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільне зайняття земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Підпунктом 3.1 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" встановлено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Як пояснив представник позивача, відповідач є власником тимчасової споруди "ІНФОРМАЦІЯ_1", яку без відповідних дозвільних документів розмістив за адресою АДРЕСА_2 на землях комунальної власності. Земельна ділянка не передавалася відповідачу у постійне користування чи в оренду, сторонами договір оренди земельних ділянок не укладалися. Окрім того, відповідач не звертався за отриманням паспорта прив'язки тимчасової споруди, отже вона встановлена на земельній ділянці самочинно.

Відповідачем станом на час розгляду справи земельна ділянка від тимчасової споруди не звільнена і відповідних доказів відповідачем до суду не подано.

Позовні вимоги обгрунтовуються наступними доказами.

Актом № 296 за результатами обстеження від 16.09.2016 (а.с. 9), який складено Інспекцією з контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Херсона, який містить відомості про виявлення факт продажу шаурми без дозвільних документів громадянином ОСОБА_7, зобов'язано керівника кіоску надати дозвільні докум6енти до Інспекції.

Протоколом № 000106 про адміністративне правопорушення від 23.09.2016, відповідно до якого ОСОБА_3 23.09.2016 вчинено правопорушення - розміщення без дозвільних документів тимчасову споруду "ІНФОРМАЦІЯ_1". Цей протокол підписано не порушником - відповідачем, а особою за довіреністю - таким собі "ОСОБА_6.", відомості про якого у протоколі та у справі відсутні, особу якого та повноваження не верифікуються.

З наведених протоколів вбачається, що висновок позивача про власника самовільно встановленої споруди (Малої архітектурної форми) ОСОБА_3 зроблено зі слів іншої особи - ОСОБА_6

Позивачем не надано доказів того, що власником МАФу "ІНФОРМАЦІЯ_1" є відповідач.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Херсонської міської ради від 05.10.2016 (а.с. 8) про накладення на громадянина ОСОБА_3 адміністративного штрафу за порушення п. 2.3.3.7. Правил благоустрою території, забезпечення чистоти і порядку в м. Херсоні, та вимог Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Як вбачається із зазначеної постанови, відповідач у засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Херсонської міської ради від 05.10.2016 громадянин ОСОБА_3 не брав участі, копія постанови йому надіслана 06.10.2016 року.

Відповідно до п. 2.3.3.7. зазначених правил благоустрою визначено обов'язок осіб, що використовують МАФ або є власниками МАФів попередньо отримувати дозвіл на встановлення об'єктів (елементів) благоустрою.

Таким чином, вказані обставини свідчать про факт самовільного зайняття та використання фізичною особою-відповідачем земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, для встановлення тимчасової споруди, що є адміністративним правопорушенням фізичної особи - користувача або ж власника відповідної споруди.

Вказані відносини не є господарськими, а є цивільно-правовими. Статус фактичного користувача або власника самовільно встановленого об'єкту (МАФу) на чужій земельній ділянці як суб'єкта підприємництва не змінює характеру відносин, оскільки встановлення МАФів не є господарською (підприємницькою) діяльністю, а встановлення його без відповідного дозволу - адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що згідно приписів ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, правом на звернення до господарського суду з позовом наділяються підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України, визначено, що ним встановлюються засади та регулюються відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Із матеріалів справи та пояснень представника позивача, господарським судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 до позивача Херсонської міської ради Херсонської області як фізична особа-підприємець за набуттям права власності/користування земельної ділянки із земель комунальної власності, не звертався. Рішення Херсонської міської ради Херсонської області про передачу в оренду земельних ділянок із земель комунальної власності ФОП ОСОБА_3 не приймалося. Паспорт прив'язки тимчасової споруди на ім'я ФОП ОСОБА_3 не видавався.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 не звертався до органу місцевого самоврядування як фізична особа-підприємець для реалізації передбачених законом господарських правомочностей з отримання землі в користування або отримання дозволу на встановлення тимчасової споруди для здійснення підприємницької (господарської) діяльності, між ним та позивачем Херсонською міською радою не виникли господарські відносини.

У встановлених судом обставинах відповідач ОСОБА_3 діяв як фізична особа - власник споруди, яку він самочинно встановив на чужій земельній ділянці.

Отже, відповідачем у даній справі може бути лише громадянин, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набув статусу суб'єкта підприємницької діяльності, а відносини, що є предметом судового розгляду повинні випливати із господарської діяльності відповідача, а не з його особистих протиправних дій, що порушують адміністративний порядок.

Позивачем не доведено, що своєю господарською (підприємницькою) діяльністю відповідач створю перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності. Висунуті у позовній заяві вимоги стосуються фізичної особи як суб'єкта права власності, яким не є фізична особа-підприємець.

Таким чином, позов Херсонської міської ради Херсонської області до фізичної особи ОСОБА_3 про звільнення земельної ділянки від належного йому МАФу шляхом демонтажу тимчасової споруди має розглядатися у суді загальної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

За таких обставин і правових підстав, господарський суд припиняє провадження у справі № 923/1381/16.

Керуючись ст.ст. 80, 86 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Розгляд справи припинити.

Повний текст ухвали складений і підписаний 01.03.2017 року

Суддя П.Д. Пригуза