ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017р. Справа№ 914/23/17

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівень ЛТД» (м. Рівне)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «УММБА Дистрибуція Україа» (м. Львів)

про: стягнення основного боргу в розмірі 320285,75 грн., інфляційних втрат у розмірі 4364,54 грн. та 3% річних у розмірі 1457,03 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Черменєвій В.С.

Представники:

від позивача: Не зявився.

від відповідача: Не зявився.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівень ЛТД» (м. Рівне) до Товариства з обмеженою відповідальністю «УММБА Дистрибуція Україа» (м. Львів) про стягнення основного боргу в розмірі 320285,75 грн., інфляційних втрат у розмірі 4364,54 грн. та 3% річних у розмірі 1457,03 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.01.2017 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 13.01.2017 року. Ухвалою суду від 13.01.2017 року розгляд справи відкладено до 27.01.2017 року, в звязку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою суду від 27.01.2017 року розгляд справи відкладено до 08.02.2017 року, в звязку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою суду від 08.02.2017 року розгляд справи відкладено до 22.02.2017 року, в звязку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою суду від22.02.2017 року розгляд справи відкладено до 01.03.2017 року, в звязку з відсутністю представника відповідача.

За клопотанням позивача участь його представника в судових засіданнях 13.01.2017 року, 27.01.2017 року, 08.02.2017 року, 22.02.2017 року здійснювалась в режимі відеоконференції.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 05.01.2017 року, про відкладення від 13.01.2017 року, від 27.01.2017 року, від 08.02.2017 року, від 22.02.2017 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, що підтверджується копією Списку № 180 згрупованих внутрішніх поштових відправлень рекомендованих листів 23.02.2017 року, а явка позивача була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

26.01.2017 року за вх. № 3264/17 позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналів документів.

06.02.2017 року за вх. № 4748/17 позивач подав додаткові пояснення по справі.

20.02.2017 року за вх. № 6715/17 позивач подав додаткові пояснення по справі.

27.02.2017 року за вх. № 7880/17 позивач подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 05.01.2017 року, про відкладення від 13.01.2017 року, від 27.01.2017 року, від 08.02.2017 року, від 22.02.2017 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, а явка відповідача була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р. № 18 (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Доказом надсилання відповідачу ухвали суду від 22.02.2017 р. про відкладення розгляду справи на 01.03.2017 р. є наявна в матеріалах справи копія Списку № 180 згрупованих внутрішніх поштових відправлень рекомендованих листів за 23.02.2017 р.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.02.2017 р. за № НОМЕР_1 Товариство з обмеженою відповідальністю «УММБА Дистрибуція Україна» знаходиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходження: 79016, АДРЕСА_1.

Відтак, суд виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Інші адреси відповідача, крім вказаної у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ні позивачу, ні суду невідомо.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами, у відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, рішення виготовлено, підписано та оголошено 01.03.2016 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, починаючи з 13 березня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівень ЛТД» (надалі - позивач) здійснювало продаж продукції власного виробництва, а саме: пива пляшкового, пива ємкісного, води для Товариства з обмеженою відповідальністю «УММБА Дистрибуція Україна» (надалі відповідач).

Станом на 16 червня 2015 року (дата останньої поставки) ТОВ «Рівень ЛТД» поставлено ТОВ «УММБА Дистрибуція Україна» товару на загальну суму 853 182,31 грн. (вісімсот п'ятдесят три тисячі сто вісімдесят дві) грн. 31 коп., що підтверджується відповідними видатковими накладними.

ТОВ «УММБА дистрибуція Україна» було оплачено вартість продукції на суму 807 430,36 (вісімсот сім тисяч чотириста-тридцять гривень 36 коп.) та повернено продукції на суму 13 723,20 грн. (тринадцять тисяч сімсот двадцять три гривні 20 коп.).

Разом з тим, вартість отриманої ТОВ «УММБА Дистрибуція Україна» у ТОВ «Рівень ЛТД» продукції на суму 32028,75 грн. (тридцять дві тисячі двадцять вісім грн. 75 коп.) залишається неоплаченою.

За твердженням позивача, вказана сума заборгованості виникла згідно наступних неоплачених відповідачем видаткових накладних:

1. Видаткова накладна № 6016 від 03.06.2015 р. на суму 14503,95 грн.

2. Видаткова накладна № 6740 від 15.06.2015 р. на суму 17524,80 грн.

Позивач зазначає, що 28 вересня 2016 року, у зв'язку з неоплатою ТОВ «УММБА-Дистрибуція Україна» отриманої у Постачальника продукції та з метою досудового врегулювання спору, ТОВ «Рівень ЛТД» направило на адресу відповідача вимогу-претензію № 9/733 (вказана обставина підтверджується копією фіскального чеку та описом вкладення у цінний лист) з вимогою оплатити вартість поставленої продукції на суму 32028,75 грн. Однак, вказана вимога-претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивач стверджує, що як вбачається із викладеного вище, між ТОВ «Рівень ЛТД» та ТОВ «УММБА дистрибуція Україна» склалися правовідносини купівлі-продажу.

Положеннями норми ст. 692 ЦК України, яка є спеціальною по відношенню до норми ст. 530 ЦК України, передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За твердженням позивача, зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом обов'язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати. Отже, обов'язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи ст. 692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття.

Оскільки ТОВ «Рівень ЛТД» поставило товар, а ТОВ «УММБА Дистрибуція Україна» отримало товар згідно видаткових накладних № 6016 від 03.06.2015 р. та № 6740 від 15.06.2015 р., то у відповідача виник обов'язок щодо його оплати не пізніше 04.06.2015 р. та 16.06.2015 р. відповідно.

Згідно з частиною другою ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На думку позивача, загальна сума боргу ТОВ «УММБА Дистрибуція Україна» станом на 16.12.2016 року становить 37 850,32 грн. (тридцять сім тисяч вісімсот п'ятдесят гривень 32 коп.) з яких:

- 32028,75 грн. (тридцять дві тисячі двадцять вісім гривень 75 коп.) - сума основного боргу;

- 4364,54 грн. (чотири тисячі триста шістдесят чотири грн. 54 коп.) - інфляційні нарахування;

- 1457,03 грн. (одна тисяча чотириста п'ятдесят сім грн. 03 коп.) - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

На час розгляду справи відповідач не подав доказів погашення боргу в повному обсязі, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, починаючи з 13 березня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівень ЛТД» (надалі - позивач) здійснювало продаж продукції власного виробництва, а саме: пива пляшкового, пива ємкісного, води для Товариства з обмеженою відповідальністю «УММБА Дистрибуція Україна» (надалі відповідач).

Станом на 16 червня 2015 року (дата останньої поставки) ТОВ «Рівень ЛТД» поставлено ТОВ «УММБА Дистрибуція Україна» товару на загальну суму 853 182,31 грн. (вісімсот п'ятдесят три тисячі сто вісімдесят дві) грн. 31 коп., що підтверджується відповідними видатковими накладними.

ТОВ «УММБА дистрибуція Україна» було оплачено вартість продукції на суму 807 430,36 (вісімсот сім тисяч чотириста-тридцять гривень 36 коп.) та повернено продукції на суму 13 723,20 грн. (тринадцять тисяч сімсот двадцять три гривні 20 коп.).

Разом з тим, вартість отриманої ТОВ «УММБА Дистрибуція Україна» у ТОВ «Рівень ЛТД» продукції на суму 32028,75 грн. (тридцять дві тисячі двадцять вісім грн. 75 коп.) залишається неоплаченою.

За твердженням позивача, вказана сума заборгованості виникла згідно наступних неоплачених відповідачем видаткових накладних:

1. Видаткова накладна № 6016 від 03.06.2015 р. на суму 14503,95 грн.

2. Видаткова накладна № 6740 від 15.06.2015 р. на суму 17524,80 грн.

28 вересня 2016 року, у зв'язку з неоплатою ТОВ «УММБА-Дистрибуція Україна» отриманої у Постачальника продукції та з метою досудового врегулювання спору, ТОВ «Рівень ЛТД» направило на адресу відповідача вимогу-претензію № 9/733 (вказана обставина підтверджується копією фіскального чеку та описом вкладення у цінний лист) з вимогою оплатити вартість поставленої продукції на суму 32028,75 грн. Однак, вказана вимога-претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України, господарське зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Також, як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається із викладеного вище, між ТОВ «Рівень ЛТД» та ТОВ «УММБА дистрибуція Україна» склалися правовідносини купівлі-продажу.

Положеннями норми ст. 692 ЦК України, яка є спеціальною по відношенню до норми ст. 530 ЦК України, передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом обов'язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати. Отже, обов'язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи ст. 692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття, прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якими, зокрема, є видаткові накладні.

Оскільки ТОВ «Рівень ЛТД» поставило товар, а ТОВ «УММБА Дистрибуція Україна» отримало товар згідно видаткових накладних № 6016 від 03.06.2015 р. та № 6740 від 15.06.2015 р., то у відповідача виник обов'язок щодо його оплати не пізніше 04.06.2015 р. та 16.06.2015 р. відповідно.

Згідно з частиною другою ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 р. N 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права», якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов'язку, що не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується, що, зокрема, також зазначено у постанові Вищого господарського суду України від 28.02.2012 р. N 5002-8/481-2011.

Тому, загальні положення ч. 2 ст. 530 ЦК України не можуть бути застосовані в даному випадку до спірних правовідносин сторін, оскільки термін виконання зобов'язання, що випливає з правовідносин купівлі-продажу, чітко встановлений спеціальною нормою права ст. 692 ЦК України, відповідно до якої, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, що підтверджується оформленням відповідних товаророзпорядчих документів на нього.

Оскільки інший строк оплати товару сторонами у видаткових накладних встановлений не був, то відповідач мав розрахуватись з позивачем одразу після отримання товару.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що загальна сума боргу ТОВ «УММБА Дистрибуція Україна» станом на 16.12.2016 року становить 37 850,32 грн. (тридцять сім тисяч вісімсот п'ятдесят гривень 32 коп.) з яких:

- 32028,75 грн. (тридцять дві тисячі двадцять вісім гривень 75 коп.) - сума основного боргу;

- 4364,54 грн. (чотири тисячі триста шістдесят чотири грн. 54 коп.) - інфляційні нарахування;

- 1457,03 грн. (одна тисяча чотириста п'ятдесят сім грн. 03 коп.) - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не заперечив та не спростував, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівень ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УММБА Дистрибуція Україна» про стягнення основного боргу в розмірі 32028,75 грн., інфляційних втрат у розмірі 4364,54 грн. та 3% річних у розмірі 1457,03 грн. є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 2281 від 20.12.2016 року на суму 1378,00 грн. про сплату судового збору.

Господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід залишити за позивачем.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УММБА Дистрибуція Україна» (79016, АДРЕСА_2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівень ЛТД» (33001, м. Рівне, вул. Коперника, 9, ) суму основного боргу у розмірі 32028,75 грн. (тридцять дві тисячі двадцять вісім) грн. 75 коп., інфляційні втрати у розмірі 4364 (чотири тисячі триста шістдесят чотири) грн. 54 коп., 3% річних у розмірі 1457,03 грн. (одна тисяча чотириста п'ятдесят сім) грн. 03 коп. та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати, в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя Пазичев В.М.