ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" лютого 2017 р.Справа № 922/4648/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області (м. Дергачі) в інтересах держави в особі Державного агентства водних ресурсів України (м. Київ), Харківського обласного управління водних ресурсів (м. Харків), Краснокутського міжрайонного управління водного господарства (смт. Краснокутськ, Харківська обл.), Харківської обласної державної адміністрації (м. Харків)
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
про визнання незаконним актів

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Державного агентства водних ресурсів України, Харківського обласного управління водних ресурсів, Краснокутського міжрайонного управління водного господарства, Харківської обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та В'язівської сільської ради Харківської обл., в якій просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати рішення 25 сесії ХХІV скликання від 22.12.2005 "Про надання дозволу приватному підприємцю ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під Трудоболюбівським водосховищем для подальшого надання в оренду на території В'язівської сільської ради"; 2) визнати незаконним та скасувати рішення 12 сесії V скликання В'язівської сільської ради від 26.01.2008 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі ставком з земель запасу водного фонду сільської ради в межах с. Михайлівка та технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки"; 3) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки водного фонду від 10.06.2008 укладений між В'язівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, яка знаходиться в межах с. Михайлівка на території В'язівської сільської ради загальною площею 40,2590 га, у тому числі 35,9000 га під ставками, 0,2000 га під гідротехнічними спорудами, 4,1590 га пасовищ строком на 49 років, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Харківській області 09.07.2008 за №03; 4) зобов'язати ФОП ОСОБА_1 повернути В'язівській сільській раді земельну ділянку загальною площею 40,2590 га, що використовується на підставі договору оренди земельної ділянки від 10.06.2008, укладеного між В'язівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

22.02.2017 за вх. №6290 до канцелярії суду від прокурора надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якому він просить суд: 1) Визнати незаконним та скасувати рішення 25 сесії XXIV скликання від 22.12.2005 "Про надання дозволу приватному підприємцю ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під Трудолюбівським водосховищем для подальшого надання в оренду на території В'язівської сільської ради". 2) Визнати незаконним та скасувати рішення 10 сесії V скликання В'язівської сільської рада від 18.12.2007 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі ставком з земель запасу водного фонду сільської ради в межах с. Михайлівна та технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки". 3) Визнати незаконним та скасувати рішення 10 сесії V скликання В'язівської сільської рада від 26.01.2008 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі ставком з земель запасу водного фонду сільської ради в межах с. Михайлівка та технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки". 4) Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки водного фонду від 10.06.2008 укладений між В'язівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, яка знаходиться в межах с. Михайлівка на території В'язівської сільської ради загальною площею 40,2590 га, у тому числі 35,9000 га під ставками, 0,2000 га під гідротехнічними спорудами, 4,1590 га пасовищ строком на 49 років, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Харківській області 09.07.2008 за № 03. 5) Зобов'язати ФОП ОСОБА_1 повернути В'язівській сільській раді земельну ділянку загальною площею 40,2590 га, що використовується на підставі договору оренди земельної ділянки від 10.06.2008, укладеного між В'язівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. 6) Судовий збір відшкодувати за рахунок відповідачів за такими реквізитами: прокуратура Харківської області, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок З171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

За результатами розгляду питання про прийняття заяви прокурора про збільшення розміру позовних вимог суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню без розгляду, оскільки подана з порушенням вимог ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.11. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р., ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог, то фактично йдеться про подання іншого позову.

Крім того, сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" №1801-VIII від 21.12.2016, установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Враховуючи викладене, прокурор повинен був перерахувати додатково до державного бюджету за подання заяви про збільшення позовних вимог судовий збір, але доказів сплати судового збору не надав.

Реквізити для сплати судового збору при зверненні до суду розміщені на офіційному веб-порталі "Судова влада України" - http://hr.arbitr.gov.ua/sud5023/tax/.

Крім того, згідно ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: „В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Також суд зазначає, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Враховуючи вищевикладене, заява прокурора про збільшення розміру позовних вимог (вх. №6290 від 22.02.2017) та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст. 57, п. 4 ч.1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. №6290 від 22.02.2017) та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду керівнику Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області.

Суддя Г.І. Сальнікова