ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.2017 Справа № 904/5226/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОТЕХ", с. Глеюватка

до Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості та виконання зобов'язань

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Ковалик М.Ф., дов. від 19.07.2016 року, представник;

від відповідача: Присяжнюк Д.В., дов. № 7/17 від 19.01.2017 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІННОТЕХ", с. Глеюватка звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА", м. Кривий Ріг про стягнення заборгованості в розмірі 344 484 грн., 3% річних в розмірі 877,73 грн., пені в розмірі 6436,66 грн. та зобов'язання прийняти залишок товару.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №4576 від 02.10.2015 року в частині повного та своєчасного розрахунку за товар. Також позивач зазначає, що відповідачем не здійснюється зобов'язання щодо купівлі залишку товару.

Відповідач надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимоги просить відмовити з посиланням на те, що 18.02.2016р. до відповідача надійшов лист від ТОВ «ДЕЗЕГА ХОЛДИНГ Україна» б/н від 11.02.2016, що є компанією управляючою активами ПАТ «ДЗГА», в якому попереджалося про можливість надходження контрафактної продукції, що реалізується не офіційними дилерами виробника. На підставі зазначеного, приймання партії товару було призупинено (Акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції (П-7) № 26/3-16 від 26.02.2016, №03/04-16 від 03.03.2016р.) та листом від 10.03.2016 №379 витребувано від ТОВ «ІННОТЕХ» документи, що підтверджують походження продукції від ПАТ «ДЗГА», як це обумовлено п.5 Специфікації №3, однак витребуваних документів позивачем надано не було.

Ухвалою господарського суду від 31.08.2016 року по справі призначено експертизу проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз та на вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1. Чи відповідає поставлений ТОВ "Іннотех" товар до ПАТ "Євраз Суха Балка" (виробник ПАТ "Донецький завод гірничорятувальної апаратури") вимогам стандартів, технічних умов, наданим зразкам?

2. Чи вважається поставлений ТОВ "Іннотех" товар до ПАТ "Євраз Суха Балка" (виробник ПАТ "Донецький завод гірничорятувальної апаратури") герметичним і придатним до експлуатації?

3. Яким підприємством і коли виготовлений поставлений ТОВ "Іннотех" товар ПАТ "Євраз Суха Балка", а саме: чи є його виробником ПАТ "Донецький завод гірничорятувальної апаратури"?.

21.09.2016 року до суду повернулася справа № 904/5226/16 з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз з клопотанням експерта, з якого вбачається, оскільки дослідженню підлягає специфічний за своєю конструкцією, спеціалізований товар, вирішення першого питання товарознавцем-експертом щодо визначення відповідності поставленого ТОВ "Іннотех" товару вимогам стандартів, технічних умов, наданим зразком можливо лише після встановлення технічних параметрів (показників якості), що регламентується чинними стандартами або технічними умовами на зазначену продукцію. Визначення технічних параметрів (показників якості), що регламентується чинними стандартами або технічними умовами на зазначену продукцію, потребують знань технології виробництва саморятівника та його складових, наявність лабораторної бази для визначення технологічних параметрів та виходить за межі компетенції експертів інституту. Оскільки визначення технічних параметрів (показників якості) поставлених ТОВ "Іннотех" товарів виходить за межі компетенції експертів Дніпропетровського НДІСЕ, вирішення першого питання ухвали можливе тільки у разі залучення до проведення судової товарознавчої експертизи фахівців відповідної галузі у якості судових експертів. Вирішення другого та третього питання виходить за межі компетенції експертів Дніпропетровського НДІСЕ.

З урахуванням того, що експерт не має можливості надати висновок по всім питанням поставлених в ухвалі за відсутності лабораторної бази, господарський суд з метою належного проведення експертизи доручив її проведення іншій експертній установі, а саме Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Ухвалою господарського суду від 25.10.2016року провадження по справі було зупинено, справу направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса для проведення експертизи.

До господарського суду надійшла справа №904/5226/16 разом з листом №11067 з якого вбачається, що ухвалу про призначення експертизи повернуто без виконання, оскільки в інституті відсутня приладова база для проведення діагностування майна.

Ухвалою господарського суду від 16.02.2017 року провадження по справі було поновлено.

Ухвалою господарського суду від 16.08.2016 року строк розгляду вирішення спору було продовжено до 06.09.2016 року.

В порядку ст. 77 ГПК України, в судових засіданнях оголошували перерви з 09.08.2016 року до 16.08.2016 року, з 16.08.2016 року до 31.08.2016 року.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 06.03.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Іннотех" (далі - Постачальник, позивач) та публічним акціонерним товариством "Євраз Суха Балка" (далі - Покупець, відповідач) було укладено договір купівлі-продажу товару за №4576 від 02.10.2015 року (далі -Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, Постачальник зобов'язаний передати покупцеві продукцію, а покупець зобов'язується прийняти у власність і оплатити товар на передбачених договором умовах.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна і вартість Товару узгоджується сторонами в Специфікаціях (Додатках), які після їх підписання є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до Розділу 2 Договору, поставка Товару здійснюється партіями, на кожну поставлену партію Товару Постачальник повинен надати Покупцю наступні документи: рахунок-фактуру, сертифікат якості виробника, накладну, товаротранспортну накладну при постачанні автотранспортом, інші документи перераховані в Специфікації. Датою поставки та переходу права власності на Товар від Постачальника до Покупця вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні товару.

Згідно з п. 4.2. Договору, підставою для оплати узгодженої до відвантаження партії Товару є виставлений Постачальником рахунок.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що приймання товару за кількістю повинна проводитись відповідно до Інструкції "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю" затвердженої Постановою Держарбітражу від 15.06.1965г. №П-6 з наступними змінами та доповненнями.

Згідно з п. 6.3. договору, приймання товару за якістю повинна проводитися відповідно до Інструкції "Про приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю", затвердженої Постановою Держарбітражу від 25.04.1966 р. №П-7, з наступними змінами та доповненнями.

Пунктом 6.4 договору сторони визначили, що при виявленні відвантаження або поставки неякісного товару виклик представника вантажовідправника і/або постачальника не обов'язковий.

Відповідно до п. 6.5. договору, підставою для остаточного розрахунку між сторонами є результати приймання за якістю, визначені в атестованій лабораторії покупця та підтверджені відповідним документом (протокол випробувань), за кількістю - акт складений покупцем чи належною інспекційною організацією.

Відповідно до Специфікації №3 від 05.02.2016 року до договору №4576 від 02.10.2015 року зазначено найменування товару передбачених для поставки за перший квартал 2016 року: саморятівник С1 30КS - 156 шт., ремінь до саморятівника СІ 30 - 120 шт., трубка індикаторна СО 0,25 - 6594 шт., трубка індикаторна NO-NO2 - 10514 шт., на суму 973 622,24 гривни з ПДВ, загальна сума договору по специфікації 1 323 579, 36 з ПДВ.

Відповідно до Специфікації №3 від 05.02.2016 року до договору №4576 від 02.10.2015 року, встановлено термін поставки товару впродовж 10 календарних днів, умови оплати впродовж 10 робочих днів з дати поставки товару на склад Покупця.

На виконання умов договору, позивач здійснив поставку товару відповідачу на суму 344 484 грн. з ПДВ, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № ІН-0000002 від 24.02.2016 року.

Для оплати поставленої продукції Постачальником було надано Покупцю Рахунки-фактури №22 від 24.02.2016 року на суму 344 484 грн. з ПДВ.

Всупереч умов договору, відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 344 484грн.

Позивач на адресу відповідача направив претензію з вимогою сплати заборгованість.

Господарський суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково враховуючи наступне.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Умовами п.п. 6.2., 6.3 договору сторони передбачили умови здачі і приймання товару за кількістю та якістю.

Як вбачається з п. 6.4. договору, сторони узгодили, що при виявленні відвантаження або поставки неякісного товару виклик представника вантажовідправника і/або постачальника не обов'язковий.

Проте, пунктами 14, 15, 16, 19, 20, 22, 26, 29 Інструкції №П-7 встановлено, що при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки вимогам стандартів, технічним умовам, договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що посвідчують якість продукції, покупець зобов'язаний призупинити прийом продукції і скласти акт, в якому зазначити характер виявлених дефектів, а також викликати для участі в прийманні продукції представника постачальника. Ці пункти Інструкції визначають також інші вимоги: щодо права осіб у прийманні продукції за якістю, їх компетентності у питаннях визначення якості підлягаючої прийманню продукції, а також щодо змісту складеного акта й вказано, що в разі неявки представника виробника (постачальника) по виклику отримувача у встановлений строк (якщо це передбачено в обов'язкових правилах або договорі), перевірка якості продукції здійснюється представником відповідної інспекції по якості продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції по якості. В разі відсутності таких в місці знаходження отримувача тощо перевірка здійснюється за участю компетентного представника іншого підприємства або громадськості у встановленому порядку.

Отже, проаналізувавши норми Інструкції №П-7 в сукупності з обставинами та матеріалами справи, суд констатує, що встановлення неякісності товару мало здійснюватися у встановленому порядку (експертом або комісійно за участю відповідних компетентних представників іншого підприємства або громадськості ).

Встановлення сторонами в п. 6.4. договору умови, що виклик представника вантажовідправника і/або постачальника не обов'язковий, не звільняє відповідача від обов'язку оформлення акту за участю відповідних компетентних представників іншого підприємства або громадськості.

Відповідно до частини першої статті 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

За умовами п. 6.5. договору, підставою для остаточного розрахунку між сторонами є результати приймання за якістю, визначені в атестованій лабораторії покупця та підтверджені відповідним документом (протокол випробувань), за кількістю - акт складений покупцем чи належною інспекційною організацією.

Відповідного протоколу випробувань за результатами приймання за якістю в атестованій лабораторії відповідача не надано.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами отримання товару від позивача неналежної якості, оскільки був порушений порядок прийняття товару за якістю, передбачений умовами договору та приписами Інструкції П-7 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості", а відтак відповідач не звільнений від обов'язку розрахуватись за поставлений товар.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 344484 грн. підлягають задоволенню.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Позивачем з посиланням на ч.6 ст. 231 ГК України нараховано відповідачу пеню в розмірі 6436,66 грн.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором. При цьому, дана норма не встановлює розміру штрафної санкції, а лише визначає порядок її обрахунку.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеного у п. 2.1 постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що сторони не узгодили в договорі конкретний розмір пені, а тому її нарахування та вимоги позивача щодо стягнення з відповідача є необгрунтованими

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних в розмірі 877,73 грн. за період 05.03.2016 року по 05.04.2016 року.

Слід зазначити, що позивачем при нарахуванні 3% річних невірно визначено періоди прострочення, оскільки не прийнято до уваги, що відповідно до п.4 специфікації №3 оплата поставленого товару здійснюється впродовж 10 робочих днів, а відтак не слід враховувати вихідні та святкові дні, а відтак 3% річних складають 736,16 грн. за період з 11.03.2016 року по 05.04.2016 року.

Господарський суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача прийняти залишок товару по специфікації №3 від 05.02.2016 року, оскільки при розгляді даної справи позивачем так і не було доведено, що товар, який він має намір поставити відповідає умовам договору щодо міста його виробництва, оскільки судова експертиза не була проведена, а сертифікати виробника були надані лише в копіях і їх видача датована раніше ніж дата державної реєстрації компанії якій вони були видані.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з присудженням до стягнення з відповідача 344 484 грн. основного боргу, 736,16 грн. 3% річних. В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати у справі розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85,115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" (50029, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, б. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОТЕХ" (53001, Криворізький район, с. Глеюватка, вул. І.А.Шевченко, 55-Д, ) заборгованість в розмірі 344 484 грн., 3% річних в розмірі 736,16 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 5178,31грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.03.2017

Суддя С.В. Мартинюк