РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Справа № 913/9/17

Провадження №7/913/9/17

Господарський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Тацій О.В.,

за участю секретаря судового засідання - помічника судді - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Чубинське Бориспільського району Київської області до Луганського обласного будинку дитини № 2, м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.

У засіданні брали участь:

Від позивача - представник не прибув.

Від відповідача - представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом до Луганського обласного будинку дитини № 2, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до укладеного 16.04.2014 між сторонами договору № 8/1, відповідач доручив позивачу за встановлену плату надавати послуги з абонентського обслуговування програмного та апаратного забезпечення персональних комп'ютерів локальної мереж відповідача, який, в свою чергу, зобов'язався перераховувати за вказані послуги на користь позивача 2100 грн. на місяць та 6300 за укладеним договором впродовж п'яти днів з моменту підписання акту приймання-передавання наданих послуг. У зв'язку з неналежним виконанням Луганським обласним будинком дитини № 2 умов вказаного договору утворилася заборгованість. На адресу відповідача Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 направлялася претензія про сплату заборгованості, яка була залишена без задоволення. За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач нарахував суму інфляційних втрат у розмірі 5308 грн. 38 коп.; 3 % річних у розмірі 484 грн. 56 коп., які він просив стягнути з відповідача разом із основною заборгованістю за договором у розмірі 6300 грн.

Вказану позовну заяву 10.01.2017 розподілено судді Тацій О.В. відповідно до вимог ст.2-1 ГПК України.

10.01.2017 ухвалою судді Господарського суду Луганської області було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 24.01.2017 та відкладався неодноразово.

Відповідач правом на участь свого представника в судовому засіданні не скористався, витребувані судом документи не надав, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення; ухвали суду направлялися за належною юридичною адресою відповідача.

При цьому, відповідач не заявив клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обов'язковою.

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 2.1 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами) передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідач не надав до матеріалів справи відзиву на позовну заяву та інші витребувані судом документи, що не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд розглядає справу за наявними матеріалами, враховуючи наступне: сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду цієї справи; будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від позивача та відповідача не надходило; явка сторін не була визначена судом обов'язковою; нез'явлення представників сторін у засідання не перешкоджає вирішенню цього спору.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 16.04.2014 між фізичною особо - підприємцем ОСОБА_1 (виконавцем) та Луганським обласним будинком дитини № 2 (замовником) було укладено договір № 8/1, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по абонентському обслуговуванню програмного та апаратного забезпечення персональних комп'ютерів локальної мережі замовника. Строк дії договору за пунктом 7.1 - до 30.06.2014 (а.с.9-10).

За пунктом 6.1 вказаного договору за роботи, послуги виконавця замовник перераховує 2100 грн. шляхом щомісячного перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Всього сума за договором складає 6300 грн. Розрахунки за виконані роботи, послуги проводиться замовником протягом п'яти днів з моменту підписання акта приймання-передавання виконаних робіт, послуг (пункт 6.2. договору).

Згідно ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За правилами ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За актом № 51 від 25.04.2014 позивачем були надані послуги за договором № 8/1 від 16.04.2014 на суму 2100 грн.; за актом № 73 від 01.07.2014 позивачем надані послуги за вказаним договором на суму 2100 грн.; за актом № 57 від 29.05.2014 за вказаним договором позивачем надано послуги на суму 2100 грн. (а.с.11). Зазначені акти підписані обома сторонами та скріплені печатками.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем належним чином взяті зобов'язання за договором від 16.04.2014 належним чином не виконані, про що свідчить акт звірки взаєморозрахунків, складений та підписаний сторонами 15.05.2015 (а.с.12), а також претензія № 1 від 10.06.2015, направлена на адресу Луганського обласного будинку дитини № 2 про погашення заборгованості за поставлені товари та надані послуги (а.с.14).

Листом № 246 від 08.07.2015 на адресу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 Луганський обласний будинок дитини № 2 повідомив, що фактично в бухгалтерській та фінансовій звітності кредиторська заборгованість станом на 01.01.2015 не числилась через ненадання своєчасно та у повному обсязі документації, у зв'язку з чим сплатити суму заборгованості перед позивачем на теперішній час відповідач не має можливості (а.с.15).

Проте, таке твердження відповідача не може бути визнано обґрунтованим, оскільки вказані обставини не позбавляють останнього від виконання взятих на себе обов'язків за укладеним між сторонами договором.

Загальні умови виконання зобов'язання визначені статтею 526 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до вказаної норми права, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що випливає з положень ст. 611 Цивільного кодексу України.

Як зазначалося, розрахунок за виконані позивачем роботи, послуги проводяться протягом п'яти днів з моменту підписання акта приймання-передавання виконаних робіт, послуг (пункт 6.2 договору № 8/1 від 16.04.2014).

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з невиконанням належним чином взятих на себе зобов'язань за укладеним між сторонами 16.04.2014 договором № 8/1 позивачем відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України нараховано 3 % річних у сумі 484 грн. 56 коп. та 5308 грн. 38 коп. інфляційних збитків.

Судом у системі «Законодавство» здійснено перевірку розрахунків, наданих позивачем (а.с.8) та враховуючи приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а також роз'яснення, які містяться у Інформаційному листі Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 господарський суд дійшов висновку, що розмір інфляційних нарахувань за порушення грошового зобов'язання в даному випадку складає 5172 грн. 10 коп.

Таким чином, борг відповідача перед позивачем за зобов'язаннями, які виникли за договором № 8/1від 16.04.2014 разом із інфляційними нарахуваннями та 3 % річних складає 11956 грн. 66 коп.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 обґрунтованими та з урахування викладеного, - такими, що підлягають задоволенню частково.

Судові витрати у розмірі 1378 грн. покладаються на відповідача у справі відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 509, 610, 625, 901 Цивільного кодексу України; ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов ОСОБА_1, с. Чубинське Бориспільського району Київської області до Луганського обласного будинку дитини № 2, м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задовольнити частково.

2.Стягнути з Луганського обласного будинку дитини № 2, на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 заборгованість у розмірі 6300 грн., інфляційні нарахування у розмірі 5172 грн. 10 коп., 3 % річних у розмірі 484 грн. 56 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1378 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Тацій