ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р.Справа № 916/1824/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя: В.В.Лашин

судді: Т.А.Величко

ОСОБА_1

При секретарі: Р.О. Кияшко

За участю представників сторін:

Від Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" - ОСОБА_2

Від ОСОБА_3 офісу Державної аудиторської служби - ОСОБА_4

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний проектний центр "Київенергомережпроект" в особі Філії в м. Одеса в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси"

на рішення господарського суду Одеської області від 10.01.2017р.

у справі № 916/1824/16

за позовом Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси";

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний проектний центр "Київенергомережпроект" в особі Філії в м. Одеса;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 офіс Державної аудиторської служби;

про стягнення 10224,00грн.;

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» (у наступному за текстом КП «ТМО») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» (далі ТОВ НТПЦ «Київенергомережпроект») про стягнення збитків у розмірі 10224 грн., які становлять суму завищеної вартості за договором № ТГО-344/14 від 07.08.2014 р. на виконання робіт з розробки проектно-кошторисної документації, що встановлено на підставі акту Державної фінансової інспекції України в Одеській області № 810-16/20 від 05.11.2015 р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 10 січня 2017 року (колегія суддів у складі головуючого судді Степанової Л.В., суддів: Дяченко Т.Г., Щавинської Ю.М.) у задоволені позову було відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, КП ТМО в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки факт спричинення збитків був встановлений спеціалістами ДФІ в Одеській області у ході планової ревізії фінансово-господарської діяльності КП ТМО та були виявлені порушення вимог Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та Правил визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво ДСТУ Б Д1.1.-7:2013. Враховуючи це, скаржник зазначає про те, що відповідачем здійснені відступи від умов договору, що у відповідності до ст. 858 ЦК України надає право вимагати відшкодування збитків.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи, судова ко легія вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання назване укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно до статті 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 857 Цивільного кодексу України визначено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

У відповідності до статті 891 названого Кодексу підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об'єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов'язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.08.2014 р. між КП ТМО (замовник) та Філією в м. Одеса ТОВ НТПЦ «Київенергомережпроект» (виконавець) було укладено договір № ТГО-344, за яким ТОВ НТПЦ «Київенергомережпроект» зобовязувався виконати роботи з проектування «Реконструкція ділянки теплової траси по вул. Сахарова (від ТК2041/3 по вул. Бочарова до ТК302 по вул. Марсельська)» відповідно до вимог ДСТУ БД.1.1-7:2013 «Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво та згідно завдання на проектування, наданого позивачем у строки, визначені календарним планом, а КП ТМО зобовязався прийняти і оплатити роботу згідно з умовами даного договору.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору результатом виконаних робіт, визначених у пункті 1.1 договору, є проектно-кошторисна документація. Строк виконання робіт визначений у календарному плані.

Згідно до п.п. 2.1, 2.2 договору загальна вартість робіт по договору визначається на підставі протоколу узгодження договірної ціни (Додаток № 3) і складає 1 571 696 грн., у т.ч. ПДВ 20 %.

Пунктом 2.4 договору сторони передбачили, що розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі акту виконаних робіт протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання відповідного акту, шляхом перерахування грошових коштів (з урахуванням раніш сплаченого авансованого платежу) на розрахунок рахунок Виконавця, згідно виставленого рахунку.

Положеннями п.п. 5.1, 5.2 договору визначено, що виконавець відповідає за недоліки документації, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації обєкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у документації або в пошукових роботах, Виконавець на вимогу Замовника зобовязаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки.

На підставі акту здачі приймання виконаних робіт за № 2/12-14 КЕМН від 13 січня 2015 року (проектно-вишукувальної документації за договором № ТГО-344 від 07.08.2014 р.) КП ТМО було прийнято роботи від відповідача на суму 1 571 696 грн., з урахуванням ПДВ, без зауважень.

Відповідно до платіжного доручення № 12095 від 15.08.2014 р. на суму 785848,20 грн. та платіжного доручення № 15733 від 14.01.2015 р. на суму 784023 грн. КП ТМО оплачено вартість робіт за договором підряду.

Між тим, Державною фінансовою інспекцією в Одеській області проведена перевірка фінансово-господарської діяльності КП ТМО за період з 01.07.2014 р. по 31.07.2015 р., за результатами якої складено акт № 810-16/20 від 05.11.2015 р. та було виявлено, зокрема, безпідставне завищення вартості проектних робіт по 5 договорам, укладених із відповідачем, що призвело до матеріальної шкоди (збитків), завданих державному бюджету та завищенню кредиторської заборгованості.

Згідно із розрахунком, що є додатком № 34 до акту ДФІ в Одеській області № 810-16/20 від 05.11.2015 р., завищення вартості виконаних робіт за договором № ТГО-344 від 07.08.2014 р. становить 10224 грн.

На виконання вимоги ДФІ в Одеській області від 09.12.2015 р. щодо усунення порушень законодавства, 23 грудня 2015 року КП ТМО на адресу відповідача було направлено претензію № 02/01-01-857 щодо сплати надмірно виплачених коштів в загальному розмірі 40896 грн., зокрема, і за договором № ТГО-344 від 07.08.2014 р. на суму 10224 грн.

24 грудня 2015 року ТОВ НТПЦ «Київенергомережпроект» було надано відповідь про відмову у задоволені претензії позивача, в якій було зазначено, що проектна документація по кожному об'єкту, що реалізуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 11.05.2011 р. проходить державну експертизу та виконана у повному обсязі згідно з технічним завданням. Вартість проектної документації визначена згідно до вимог ДСТУ БД.1.-7:2013 «Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво», отримані позитивні експертні звіті ДП «Укрдержбудекспертиза» щодо визначення вартості обєкта будівництва, зокрема, і за договором № ТГО/344 від 07.08.2014 р. (експертний звіт № 16-1635-14 від 26.12.2014 р.).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що сторонами за договором № ТГО-344 на виконання робіт з розробки проектно-кошторисної документації від 07.08.2014 р. було погоджено ціну робіт, відповідачем роботи за договором було виконано в повному обсязі та позивач прийняв такі роботи без зауважень чи заперечень, про що свідчить підписаний акт № 5/12-14 КЕМН від 13.01.2015 р., тобто встановлено належне виконання відповідачем своїх зобовязань за укладеним з позивачем договором, а також відсутність складових ознак заподіяння позивачу збитків, так як не підтверджено вини відповідача у такому заподіянні, його протиправної поведінки, та причинно-наслідкового звязку між поведінкою відповідача та збитками.

Аналізуючи матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, судова колегія погоджується з цими висновками суду першої інстанції та вважає їх зробленими при повному з'ясуванні усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Посилання КП ТМО про доведеність факту спричинення збитків, що підтверджено актом ДФІ в Одеській області, судова колегія вважає неспроможними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 224 названого Кодексу учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Склад збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, визначений частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Водночас, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов, а саме: протиправна поведінка боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина боржника.

При цьому, одним із принципів судочинства є змагальність сторін.

Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Цю саму думку законодавець відтворив й у ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу, вказавши, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, що також відображено у положеннях статті 33 ГПК України.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що роботи виконані відповідачем належним чином у відповідності до умов укладеного договору і на момент їх прийняття позивачем як замовником у останнього були відсутні будь-які претензії щодо обсягу, вартості і якості робіт, які могли б бути підставою для відмови від підписання актів прийняття виконаних робіт, отже, не можливо вважати, що відповідач припустився порушення своїх зобов'язань за договором підряду, відтак відсутність в діях відповідача правопорушення свідчить і про відсутність підстав для покладення на нього відповідальності у вигляді збитків.

У відповідності до ч. 2 ст. 853 ЦК України замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

КП ТМО не надано доказів, що виявлені актом ревізії ДФІ в Одеській області недоліки є прихованими.

До того ж, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не є належним доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором та спричинення збитків позивачеві, оскільки він лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Виявлені внутрішньою ревізією порушення не можуть впливати на умови договірних відносин і не можуть їх змінювати. Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду України від 22.01.2013 р. у справі № 3-69гс12.

Відтак, встановлення контролюючим органом в ході перевірки фінансово-господарської діяльності позивача невідповідність щодо вартості або обсягу підрядних робіт, не може бути підставою для стягнення з підрядника збитків у розмірі завищеної суми.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 906/1727/14, від 23 листопада 2016 року у справі № 916/1315/16, від 24 листопада 2016 року у справі № 907/40/16, від 10 січня 2017 року у справі № 916/1467/16, від 11 січня 2017 року у справі № 922/1785/16.

За таких обставин, судова колегія вважає, що належних правових підстав для скасування оскаржуваного рішення господарського суду Одеської області КП ТМО не доведено.

Керуючись ст.ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 10.01.2017 р. по справі № 916/1824/16 - без змін.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя Т.А. Величко

Суддя Л.В. Лавриненко