ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.03.2017 р. №917/1663/16
м. Полтава

Суддя Пушко І.І., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛС", 03037, м. Київ, вул. Зеленогірська, 8

на рішення та дії Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, 38400, Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. Покровського, 16 по виконанню наказу господарського суду Полтавської області №917/1663/16 від 29.11.2016р. у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛС", 03037, м. Київ, вул. Зеленогірська, 8

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод", 3400, Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. Шевченка, 11

про стягнення 891000,00 грн.

Представники:

від скаржника (стягувач, позивач) ОСОБА_1, довіреність від 27.02.2017 року;

від боржника (відповідач) не зявився;

від ДВС не зявився.

Суть справи: Розглядається скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛС" на рішення та дії Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, по виконанню наказу господарського суду Полтавської області №917/1663/16 від 29.11.2016р.

Скаржником подано заяву про уточнення вимог, в якій він просить суд визнати незаконними виконавчі дії щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання №5742 від 23.12.2016 року, та визнати повідомлення №5742 від 23.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання недійсним.

Уточнення прийняті судом.

Боржник (відповідач) в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Представник органу ДВС, дії якого оскаржуються, в засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Орган ДВС, дії якого оскаржуються, проти скарги заперечує, зокрема, у відзиві від 27.01.2017 року посилається на те, що стягувач предявив виконавчий документ на виконання за місцем знаходження нерухомого майна на яке державний виконавець не має права звернути стягнення виходячи із черговості проведення виконавчих дій та з того, що предмет нерухомого майна перебуває в іпотеці. У запереченнях на скаргу виконавець також зазначив, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

На виконання ухвали суду від 15.02.2017 року про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України, від Регіонального сервісного центру МВС України в Полтавській області надійшли відомості щодо транспортних засобів, зареєстрованих за Товариством з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод".

Розглянувши матеріали скарги, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 03.11.2016 року у справі №917/1663/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛС" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод" грошових коштів задоволено. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Решетилівський маслозавод, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МІЛС 891 000 грн. 00 коп. заборгованості за простим векселем серії АА №0069428; 13 365 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення господарським судом Полтавської області 29.11.2016 року видано наказ про примусове виконання рішення, який предявлено до виконання 30.12.2016 року до Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

23.12.2016 року держаним виконавцем складено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання №5742 від 23.12.2016 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛС" вважає такі дії виконавця незаконними, а повідомлення №5742 від 23.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання просить визнати недійсним.

Щодо строку подачі скарги судом враховується, що повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 91) та оригінал конверту, наданий скаржником, свідчать, що повідомлення від 23.12.2016р. було фактично відправлене стягувачу 27.12.2016р. та отримане ним 29.12.2016р., скарга подана 06.01.2017р. (згідно з відбитком штемпеля на конверті, а.с. 82), таким чином, стягувачем дотримано строк для подання скарги, визначений ст.121-2 ГПК України.

Під час розгляду скарги по суті судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Наявність в смт. Решетилівка належного боржнику на праві власності нерухомого майна підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта станом на 16.12.2016 року.

Субєкт оскарження у відзиві на скаргу посилається на те, що стягувач предявив виконавчий документ за місцем знаходження нерухомого майна, на яке державний виконавець не може звернути стягнення, з огляду на те, що вказане майно перебуває в іпотеці.

Разом з тим, суд звертає увагу, що перебування майна боржника в іпотеці не є ознакою, яка впливає на визначення місця виконання рішення, що визначається згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження».

Ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає: для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

Таким чином, законом не виключена можливість звернення вимог стягувачів, які не є заставодержателями на заставлене майно, за наявності вищевказаних умов. Наявність або відсутність таких умов (зокрема щодо визначення вартості предмета застави та встановлення, чи перевищує вона розмір заборгованості боржника заставодержателю) може бути встановлена державним виконавцем лише після відкриття виконавчого провадження в процесі вчинення виконавчих дій.

Крім того, державний виконавець відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» має звернути стягнення в першу чергу на грошові кошти боржника.

Суд також звертає увагу, що матеріалами справи підтверджується належність боржнику на праві власності 17 одиниць транспортної техніки (автомобілів), адресою гаража якої згідно бази даних АІС «Автомобіль» та підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС є смт Решетилівка (довідка Регіонального сервісного центру в Полтавській області МВС України від 21.02.2017р. №31/16-8-572).

Таким чином, посилання державного виконавця на те, що виконавчий документ був предявлений не за місцем виконання або не за підвідомчістю, суперечить змісту ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», та визнається судом необґрунтованим.

Посилання державного виконавця на те, що виконавчий документ (наказ), виданий на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 03.11.2016р. не містить в собі номеру відповідного рішення також є необґрунтованим, оскільки вказаний наказ містить номер судового рішення, на підставі якого його було видано (№917/1663/16).

Згідно абз. 1 п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, скарга в частині вимог про визнання незаконними виконавчих дій щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання №5742 від 23.12.2016 року, та визнання повідомлення №5742 від 23.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання недійсним, обґрунтованою та задовольняється судом.

Оскільки стягувачем не надано доказів повторного предявлення до виконання наказу господарського суду Полтавської області після його повернення, вимоги, викладені в. п.3 скарги про зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження з виконання наказу №917/1663/16 від 29.11.2016 року є передчасними, тому вони відхиляються судом.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛС (вх. №24 від 10.01.2017 року) на рішення та дії державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по виконанню судового наказу № 917/1663/16 від 29.11.2016 року задовольнити частково.

2. Визнати незаконними виконавчі дії щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання №5742 від 23.12.2016 року, винесене державним виконавцем Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2

3. Визнати повідомлення про№5742 від 23.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання недійсним.

4. Відмовити в задоволенні скарги в частині зобовязання державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 29.11.2016 року №917/1663/16.

Суддя Пушко І.І.