ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"03" березня 2017 р. Справа № 924/881/16
Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Радченя Д.І., розглянувши матеріали справи порушеної

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Шепетівський гранкарєр „Пронекс, м.Шепетівка, Хмельницької області

до публічного акціонерного товариства „Полонський гірничий комбінат м.Полонне, Хмельницької області,

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду від 16.09.2016 р. (суддя Радченя Д.І.) прийнято до розгляду заяву ТОВ „Шепетівський гранкарєр „Пронекс, м.Шепетівка, Хмельницької області про порушення справи про банкрутство ПАТ „Полонський гірничий комбінат м.Полонне, Хмельницької області.

Ухвалою господарського суду від 10.10.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства „Полонський гірничий комбінат м.Полонне, Хмельницької області, вул.Академіка Герасимчука, 190-б (), визнано вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ „Шепетівський гранкарєр „Пронекс, м.Шепетівка, до боржника в сумі 10236887,00 грн., введено процедуру розпорядженням майном боржника на строк 115 календарних днів, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1, попереднє засідання суду у справі №924/881/16 призначено на 10год. 28 листопада 2016 р.

Оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі про банкрутство боржника оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) 11.10.2016р.

Даною ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави ПАТ „Полонський гірничий комбінат м.Полонне, Хмельницької області.

Дана ухвала оскаржувалася до Рівненського апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 13.10.2016р. задоволено клопотання розпорядника майна ПАТ "Полонський гірничий комбінат" про застосування заходів для збереження майна боржника ПАТ "Полонський гірничий комбінат" по справі №924/881/16 та зупинено реалізацію майна ПАТ „Полонський гірничий комбінат м.Полонне, Хмельницької області, вул.Академіка Герасимчука, 190-б () у виконавчих провадженнях: ВП № 47758698; ВП № 47759512; ВП № 47759234; ВП № 47759454; ВП № 47533673 та накладено арешт на все майно ПАТ „Полонський гірничий комбінат в тому числі, яке перебуває на реалізації відповідно до виконавчих провадженнях: ВП № 47758698; ВП № 47759512; ВП № 47759234; ВП № 47759454; ВП № 47533673.

Не погоджуючись із такими рішеннями Департамент ДВС Міністерства юстиції України оскаржував це рішення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016р. апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту ДВС Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 13.10.16 р. у справі №924/881/16 припинено.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.02.2017р. Департаменту ДВС України Міністерства юстиції України у прийнятті касаційної скарги № 924/881/16 від 12.12.2016 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 13.10.2016 у справі № 924/881/16 відмовлено, а касаційну скаргу повернуто заявнику в зв'язку з неподаннням до касаційної скарги доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Матеріали справи надійшли до господарського суду 01.03.2017р.

20 грудня 2016р. на адресу господарського суду Хмельницької області суду по справі №924/881/16 від розпорядника майна боржника ПАТ "Полонський гірничий комбінат" надійшло клопотання про звільнення з під арешту частини товарної продукції боржника (відсів) для її реалізації в рахунок погашення вимог по заробітній платі та на покриття поточних витрат. Подане клопотання обґрунтовує тим, що усе майно боржника, яке перебувало на зберіганні в уповноважених органами ДВС осіб, було 09.11.2016 р. передано керівнику. Так, зокрема, було передано 456 484 т. відсіву, який органи державної виконавчої служби виставляли на торги в рахунок погашення вимог по заробітній платі. За даними виконавчих проваджень заборгованість по заробітній платі не погашена і становить 2 691 397,02 грн., при цьому що реалізація відсіву навіть за ціною 17 грн./т., що була початковою на торгах у виконавчих провадженнях, дозволяє повністю погасити ці вимоги. Зазначає, що під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п'ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

02 березня 2017року розпорядником майна боржника подано суду клопотання про продовження строків процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна, а також доповнення до клопотання про зняття арештів з майна боржника, в якому просить скасувати арешти, та інші обмеження, що накладені на передане голові правління ПАТ "Полонський гірничий комбінат" ОСОБА_2: майно товариства (відсів фракції 0-5) за актом про передачу майна іншому зберігачу від 09.11.2016 р. на підставі постанови про передачу майна іншому зберігачу від 09.11.2016р. головного державного виконавця ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_3; - майно товариства за актами передачі майна на відповідальне зберігання на підставі постанов від 04.11.2016 р. про зміну зберігача арештованого майна державного виконавця ВПВР Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 (ВП № 47758698; ВП № 47759512; ВП № 47759234; ВП № 47759454). Також просить суд скасувати арешти коштів боржника - ПАТ "Полонський гірничий комбінат" () на рахунках, що знаходяться у Хмельницькій філії ПАТ КБ "Приватбанк", у філії Хмельницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та у філії Хмельницьке обласне управління ПАТ "А-Банк".

Своє клопотання з поданим доповненням розпорядник майна обґрунтовує тим, що оскарження Департаментом ДВС Міністерства юстиції України ухвали суду від 13.10.2016р., на його думку, є не що інше як зловживанням своїми процесуальними правами, що вже призвело та в майбутньому призведе до навмисного затягування вирішення невідкладних питань у справі про банкрутство, оскільки направлення матеріалів справи до відповідних інстанцій унеможливило її розгляд по суті в суді першої інстанції.

Звертає увагу, що на виконання ухвали господарського суду Хмельницької області від 13.10.2016р. про вжиття заходів для збереження майна, органи ДВС передали майно керівнику боржника, проте це майно є арештованим і проводити господарську діяльність боржник з огляду на ці обмеження не може.

Зазначає, що постановою про передачу майна іншому зберігачу головного державного виконавця ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_3 від 09.11.2016 р., керівнику боржника було передано арештоване державним виконавцем майно по зведеному виконавчому провадженню, а саме: 258 700 м. куб. відсіву фракції 0-5, плити огорожувальні ПО-4 довжиною 4м. в кількості 41 шт., плити огорожувальні ПО-2 довжиною 2м. в кількості 46 шт., плити дорожні довжиною 6м. (огорожа біля гаражів) в кількості 63 шт., блоки ФБС-24-5-6 кількості 3 шт., плити огорожі фасадні довжиною 2,5 м. з прорізями (отворами) - 39 шт., плити огороджувальні суцільні 59 шт., ворота металеві. 09.11.2016 р. керівник боржника прийняв це майно за актом про передачу майна іншому зберігачу.

Також згідно постанов від 04.11.2016р. про зміну зберігача арештованого майна державного виконавця ВПВР Департамент ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 (ВП № 47758698; ВП № 47759512; ВП № 47759234; ВП № 47759454) було передано на відповідальне майно, що було арештовано у відповідних виконавчих провадженнях. 09.11.2016р. керівник боржника також прийняв це майно за чотирма актами передачі майна на відповідальне зберігання.

Звертає увагу, що постановою про арешт коштів боржника від 03.07.13р.. державного виконавця ВДВС Полонського районного управління юстиції ОСОБА_5 було накладено арешт на кошти боржника на рахунках у Хмельницькій філії ПАТ КБ Приватбанк МФО 315405 (№2004; №2001; №2002; №2005).

Аналогічною постановою від 18.07.13. було накладено арешт на кошти боржника на рахунках у Філія Хмельницьке обласне управління АТ Ощадбанк МФО 315784 (№2300; №2300; №2300; №2300; №2300; №2300; №2300; №2300; №2300).

Аналогічними постановами від 15.05.14.; 23.06.14. було накладено арешт на кошти боржника на рахунках у Філія Хмельницьке обласне управління ПАТ "А-Банк", МФО 307770 (№3505; №6724; №9625; №9112; №8687; №3318; №7949; №7262).

На думку розпорядника майна ОСОБА_1 вказані арешти та обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника, відновленню його платоспроможності, оскільки його господарська діяльність є заблокованою.

Так, неможливість переробки та реалізації готової продукції (відсіву та щебеню) унеможливлює будь-які надходження коштів, які є вкрай необхідними для забезпечення ведення поточної діяльності, зокрема, виплату поточних заробітних плат працівникам підприємства та сплату податків і зборів, оплату електроенергії, забезпечення охорони майна. Окрім того, неможливість реалізації готової продукції та використання відповідних обігових коштів унеможливлює проведення належної та якісної інвентаризації майна, його оцінки та аналізу фінансово-господарського стану боржника.

Тому, з врахуванням приписів ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вважає, що зняття арештів та інших обмежень з майна боржника є виправданим та таким, що узгоджується із вимогами Закону.

Зважаючи, що виконавчі провадження в частині вимог, на які не поширюється дія мораторію, не зупинені, тому відповідний державний виконавець не позбавлений можливості повторно накласти такі арешти, що зумовить блокування будь-якої діяльності, та знівелює факт скасування цих арештів судом, оскільки таке скасування не призведе до визначеної законом мети.

З огляду на це, є обґрунтованим, у разі зняття арештів судом, заборонити будь-яким особам шляхом введення обмежень перешкоджати такій господарській діяльності боржника.

Також, зазначені арешти та обмеження унеможливлюють погашення боржником вимог по заробітній платі, рішення по виплаті яких органами ДВС так і не були виконані внаслідок неможливості останніх реалізувати готову продукцію боржника. При цьому просить суд врахувати, що ця неможливість обумовлена, зокрема і обєктивними чинниками. Так, продукція має родовий характер, значні її обсяги, а реалізація передбачає низку технологічних процесів (навантаження, організація збереження, заміри, зважування), забезпечити виконання яких можливе або самим боржником, або іншою подібною організацією, що може забезпечити такі технологічні процеси із дотриманням відповідних правил техніки безпеки.

Враховуючи зазначені технологічні особливості реалізації готової гірничої продукції та той факт, що органами виконання рішень ця продукція досить тривалий час так і не була реалізована, зважаючи на право боржника погасити вимоги, на які не розповсюджується дія мораторію, запобігаючи соціальній напруженості, що повязана із тривалою невиплатою заробітних плат, - зняття арештів та обмежень із товарної продукції, та рахунків, зокрема і для погашення боржником таких вимог самостійно, на думку розпорядника майна є виправданим та обґрунтованим.

При розгляді клопотання розпорядника майна ПАТ «Полонський гірничий комбінат» про звільнення з під арешту частини товарної продукції боржника (відсів) для її реалізації в рахунок погашення вимог по заробітній платі та на покриття поточних витрат, з врахуванням поданого доповнення судом враховується таке.

Так, згідно зі статтею 12 Господарського процесуального кодексу України, ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарські суди розглядають справи про банкрутство за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Ухвалою господарського суду від 10.10.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства „Полонський гірничий комбінат м.Полонне, Хмельницької області, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1, кандидатура якого визначена автоматизованою системою.

Статтею 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів. Розпорядник майна - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном.

Згідно п.3 ст.22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобов'язаний розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення; надавати державному органу з питань банкрутства відомості, необхідні для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено справу про банкрутство; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість; брати участь у розробці плану санації у випадках, передбачених цим Законом, та за можливості проведення санації боржника розробити разом з боржником не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство план санації боржника та подати його на розгляд комітету кредиторів; виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п.2 ст.22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто пятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Однак, необхідно врахувати, що ухвалою від 10.10.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ „Полонський гірничий комбінат м.Полонне, введено процедуру розпорядженням майном боржника на строк 115 календарних днів, тобто до 02.02.2017року, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1. Оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі про банкрутство боржника оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) 11.10.2016р.

Вже 18.10.2016р. матеріали справи №924/881/16 було відправлено до Рівненського апеляційного господарського суду за апеляційною скаргою ТОВ "Полонська гірнича компанія" на ухвалу суду від 10.10.2016р. про порушення провадження у справі про банкрутство. В подальшому матеріали справи до господарського суду області не поверталися і перебували на розгляді в апеляційному (надалі в касаційному) суді в зв'язку з поданням Департаментом ДВС України Міністерства юстиції України апеляційної скарги на ухвалу господарського суду області від 13.10.2016р. про накладення арешту на майно боржника.

Матеріали справи повернуті до господарського суду 01.03.2017р., а строк процедури розпорядженням майном боржника, який було введено ухвалою господарського суду від 10.10.2016 р. закінчився 02.02.2017року.

Враховуючи це, виконати обов'язки покладенні судом та законодавцем розпорядник майна не в змозі з причин не залежних від нього, тому господарський суд вважає за необхідне продовжити процедуру розпорядження майном та повноваження розпорядника майна ОСОБА_1 у справі №924/881/16 про банкрутство ПАТ "Полонський гірничий комбінат" на чотири місяці.

Згідно ч.4 цієї статті передбачено, що розпорядник майна несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх повноважень відповідно до законодавства України.

Частина 8 ст. 22 Закону передбачає, що керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна вчиняють правочини (укладають договори) щодо: відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачі в оренду, заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства, розпорядження нерухомим майном боржника у будь-який інший спосіб; одержання та видачі позик (кредитів), надання поруки, гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника; розпорядження у будь-який спосіб іншим майном боржника, балансова вартість якого становить понад один відсоток балансової вартості активів боржника, та укладання інших значних правочинів (договорів).

Частина 9 цієї ж статті Закону про банкрутство передбачає, що розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів (договорів), укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Законом, а також позовів щодо визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном стосовно зміни організаційно-правової форми боржника.

Ухвалою суду від 10.10.2016р. введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави публічного акціонерного товариства „Полонський гірничий комбінат м.Полонне, Хмельницької області, вул.Академіка Герасимчука, 190-б ().

У відповідності до ч. 3 ст. 19 вказаного Закону, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 19 Закону задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Частиною 15 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство, арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Статтею ст.66 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст. 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову.

Згідно частини 7 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд за заявою розпорядника майна скасовує арешти з майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

Згідно з абз. 3 п. 17 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)", господарський суд за заявою розпорядника майна може скасувати арешти майна боржника та інші обмеження щодо розпорядження його майном незалежно від суб'єкта їх накладення, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника або відновленню його платоспроможності.

Отже, зняття арештів та інших обмежень з майна боржника є виправданим та таким, що узгоджується із вимогами Закону.

Із наданих суду матеріалів та поданого клопотання не вбачається, що арешти на основні засоби та нерухоме майно, які накладені у виконавчих провадженнях Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 (ВП № 47758698; ВП № 47759512; ВП № 47759234; ВП № 47759454) перешкоджають господарській діяльності, а враховуючи, що наразі не вбачається необхідність їх реалізації, - зняття таких арештів є передчасним.

Вирішуючи питання щодо зняття арештів з готової продукції для її реалізації, суд вважає за необхідне обмежити її мінімальну вартість з огляду на таке.

Так, собівартість продукції являє собою грошовий вираз витрат на виробництво та реалізацію продукції. Це комплексний економічний показник, який об'єднує в собі витрати грошового виразу праці (обладнання), та витрати на спожиті засоби виробництва, й витрати живої праці та витрати на заробітну плату працівників підприємства. Від собівартості продукції залежить кінцевий показник діяльності підприємств - прибутковість. Собівартість визначається як сума сукупних витрат, поділених на кількість виробленої продукції, тобто як середні витрати на одиницю продукції.

Таким чином, оскільки процедура розпорядження майном відрізняється від ліквідаційної процедури крім іншого і тим, що у першому випадку не припиняється виробнича і господарська діяльність боржника, що притаманно ліквідаційній процедурі, тому і відсутні підстави для визначення ліквідаційної вартості продукції підприємства і наявність підстав для визначення вартості такої продукції з дотриманням принципу формування ринкової ціни (співвідношення попиту і пропозиції). Проте, враховуючи особливості підприємства, що повязані із судовою процедурою розпорядження майна (забезпечення виконання судових рішень на погашення заробітної плати), суд приходить до висновку про часткове обмеженням найнижчої ринкової (реалізаційної) ціни, ціною визначеною під час виконання судових рішень у виконавчих провадженнях органами Державної виконавчої служби.

Отже, реалізація готової гірничої продукції має здійснюватися за ринковими цінами на аналогічну продукцію в даному регіоні та не нижче ціни, за якою вона виставлялася на останній аукціон органом ДВС або організатором торгів під час виконання судових рішень щодо стягнення заробітної плати до дати порушення провадження у даній справі про банкрутство з урахуванням останньої експертної оцінки на таке майно, здійсненої у такому обєднаному виконавчому провадженні.

В даному випадку обовязковою умовою має бути письмове погодження з розпорядником майна (арбітражним керуючим) боржника , де кошти отримані за реалізовану продукцію в першу чергу мають бути спрямовані на погашення заборгованості по заробітній платі в порядку черговості з урахуванням необхідних розумних та справедливих поточних витрат (поточна заробітна плата, витрати на охорону майна, витрат на реалізацію продукції, поточних нарахувань до бюджету та інших державних та інших позабюджетних фондів, тощо).

Щодо розгляду цього клопотання без виклику сторін та розпорядника майна боржника суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, остання перебуває в процедурі розпорядженням майном боржника майже п'ять місяців, тоді як попереднє судове засідання так і не відбулось через неодноразове надіслання матеріалів справи до вищих судових інстанцій через апеляційне та касаційне оскарження процесуальних документів, як учасниками, так і не учасниками цього провадження.

З матеріалів справи вбачається, що питання невиплати заробітної плати на підприємстві має тривалу історію що, в свою чергу створило соціальну напруженість, вирішення якої зумовлює застосування не лише правових форм. Так, у засобах масової інформації були відповідні публікації та різні форми громадської активності, які долучалися до вирішення цього питання.

Так, відповідно до приписів Конституції України, яка є нормою прямої дії, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти на життя, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ч.1, ч.7 ст. 43 Конститцуції України).

Матеріали справи свідчать, що конституційне право працівників комбінату на отримання винагороди за виконану роботу (а це майже 3 мільйони гривень) грубо порушено як попереднім керівництвом комбінату так і органами ДВС, які не вжили у встановлений законом строк та не виконали судові рішення про стягнення заробітної плати.

Отже, подальше зволікання із початком погашення заробітної плати надалі є неприпустимим за наявної фактичної можливості її самостійного погашення боржником. При цьому судом враховується, що весняно-літній період характеризується підвищеним попитом на гірничу продукцію (відсів), невикористання чого, може призвести не лише до не відновлення платоспроможності, а й взагалі до неможливості забезпечити нормальне збереження усього майна боржника.

Тому не вирішення цих питань та чергове направлення матеріалів справи до іншої інстанції зумовить подальший заблокований стан підприємства, відсутність належної охорони, а також до неминучого підвищення соціальної напруженості навколо цього підприємства.

Підсумовуючи викладене, враховуючи обґрунтовану необхідність вирішення цих питань до відправлення матеріалів справи, зважаючи на законодавчу невизначеність процесуального порядку їх вирішення, є прийнятним та обґрунтованим розгляд цього питання судом одноособово без виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних матеріалів справи та доданих розпорядником до цього клопотання доказів.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 22 Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 66, 86 Господарського процесуального кодексу України, СУД, -

УХВАЛИВ:

Продовжити процедуру розпорядження майном та повноваження розпорядника майна ОСОБА_1 у справі №924/881/16 про банкрутство ПАТ "Полонський гірничий комбінат" на чотири місяці.

Клопотання розпорядника майна боржника ПАТ "Полонський гірничий комбінат" ОСОБА_1 про звільнення з під арешту частини товарної продукції боржника (відсів) для її реалізації в рахунок погашення вимог по заробітній платі та на покриття поточних витрат, та з врахуванням уточнень, по справі №924/881/16 задоволити частково.

Скасувати арешти, та інші обмеження, що накладені на передане голові правління ПАТ "Полонський гірничий комбінат" ОСОБА_2 майно товариства (відсів фракції 0-5) за актом про передачу майна іншому зберігачу від 09.11.2016 р. на підставі постанови про передачу майна іншому зберігачу від 09.11.2016р. головного державного виконавця ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_3

Скасувати арешти коштів боржника - ПАТ "Полонський гірничий комбінат" () на рахунках:

у Хмельницькій філії ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 315405 (№2004; №2001; №2002; №2005);

у Філії Хмельницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" МФО 315784 (№2300; №2300; №2300; №2300; №2300; №2300; №2300; №2300; №2300);

у Філії Хмельницьке обласне управління ПАТ "А-Банк" МФО 307770 (№3505; №6724; №9625; №9112; №8687; №3318; №7949; №7262).

Повторне накладення інших арештів, що стосується даного майна та коштів, не допускається та може здійснюватися лише за ухвалою суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ПАТ "Полонський гірничий комбінат".

Зобовязати голову правління ПАТ "Полонський гірничий комбінат" ОСОБА_2, в разі реалізації готової гірничої продукції, здійснювати її за ринковими цінами на аналогічну продукцію в даному регіоні та не нижче ціни, за якою вона виставлялася на останній аукціон органом ДВС або організатором торгів під час виконання судових рішень щодо стягнення заробітної плати до дати порушення провадження у даній справі про банкрутство з урахуванням останньої експертної оцінки на таке майно, здійсненої у такому обєднаному виконавчому провадженні. Кошти отримані за реалізовану продукцію в першу чергу спрямовувати на погашення заборгованості по заробітній платі в порядку черговості з урахуванням необхідних розумних та справедливих поточних витрат (поточна заробітна плата, витрати на охорону майна боржника, поточні нарахування до бюджету та державних позабюджетних фондів, тощо).

Реалізацію готової гірничої продукції здійснювати за обовязкового письмового погодження з розпорядником майна боржника ОСОБА_1

Зобов'язати керівника ПАТ "Полонський гірничий комбінат" ОСОБА_2 всі видаткові операції по банківських розрахунках (право другого підпису) в обов'язковому порядку узгоджувати та здійснювати з розпорядником майна боржника ОСОБА_1 (з дня набрання законної сили цією ухвалою та списання коштів з рахунків є чинними за наявності одночасно двох підписів - голови правління ПАТ "Полонський гірничий комбінат" та розпорядника майна боржника ОСОБА_1Ю.)

Зобовязати голову правління керівника ПАТ "Полонський гірничий комбінат" ОСОБА_2 за обовязкового письмового погодження з розпорядником майна боржника ОСОБА_1 щомісячно подавати до господарського суду звіти про обсяги реалізованої продукції, надходження грошових коштів та їх витрати.

У скасуванні арештів, та інших обтяжень, що накладені на передане голові правління ПАТ "Полонський гірничий комбінат" ОСОБА_2 майно товариства за актами передачі майна на відповідальне зберігання на підставі постанов від 04.11.2016 р. про зміну зберігача арештованого майна державного виконавця ВПВР Департамент ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 (ВП № 47758698; ВП № 47759512; ВП № 47759234; ВП № 47759454), а також, що стосується іншого майна за актом про передачу майна іншому зберігачу від 09.11.2016 р. на підставі постанови про передачу майна іншому зберігачу від 09.11.2016 р. головного державного виконавця ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_3, окрім гірничої продукції, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені законом.

Суддя Радченя Д.І.

Віддрук. 10 прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Шепетівський гранкар'єр "Пронекс", м.Шепетівка, вул.Гранітна,89;

3 - ПАТ „Полонський гірничий комбінат" (вул. Академіка Герасимчука, 190Б, м. Полонне, Хмельницька обл., 30500)

4- відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, м.Хмельницький, вул.Грушевського, 87

5- ОСОБА_1 м.Хмельницький вул. Гагаріна, буд. № 5, к.333.

6 Головне управління юстиції у Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Грушевського, 87);

7- Полонський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції 30500 Хмельницька обл. м. Полонне, вул. Щорса, 6,

8- ПАТ КБ "Приватбанк", 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50.

9-Філія Хмельницьке обласне управління АТ "Ощадбанк", м.Хмельницький, вул.Кам'янецька, 46.

10 -ПАТ "А-Банк", 49074, м.Дніпро, вул. Батумська, 11.