КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р. Справа№ 927/845/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Корсакової Г.В.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від прокуратури: Бондарчук І.П.,

від позивача: Гнип В.В.,

від відповідача: Пільганчук В.В.,

від третьої особи 1: не з'явився,

від третьої особи 2: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.11.2016р. у справі №927/845/16 (суддя Шморгун В.В.)

за позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації

до Приватного акціонерного товариства "Чернігіврибгосп"

третя особа 1: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області;

третя особа 2: Державне агентство рибного господарства України

про припинення користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до місцевого суду в інтересах держави в особі Позивача з позовом до Відповідач про припинення права постійного користування останнього земельною ділянкою загальною площею 437,9 га на території Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ЧН№001355 від 13.02.1997р., зареєстрованим в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №109.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.11.2016р. у справі №927/845/16 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення обґрунтоване тим, що Відповідач, як правонаступник усього майна, прав та обов'язків Сільськогосподарсько-рибоводного ВАТ «Черкасирибгосп» та Черкаського обласного державного виробничого сільськогосподарського рибоводного підприємства «Черкасирибгосп», правомірно користується земельною ділянкою площею 437,9 га, розташованою на території Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ЧН№001355 від 13.02.1997р.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Прокурор звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.11.2016р. у справі №927/845/16, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом порушено норми матеріального та процесуального права. На думку, Скаржника, Відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатніх правових підстав. Також Скаржник зазначає, що Земельний кодекс України (1992р.) не передбачав автоматичного переходу до юридичної особи, яка утворилася в результаті реорганізації іншої юридичної особи, права постійного користування земельною ділянкою.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016р. апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 24.01.2017р.

23.01.2017р. до Київського апеляційного господарського суду Третя особа 1 подала пояснення по справі та клопотання про розгляд справи без участі представника.

23.01.2017р. до Київського апеляційного господарського суду Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2017р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 07.02.2017р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Сторін та Прокурора у справі, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

18.05.1995р. відповідно до наказу Міністерства рибного господарства №60 створено Чернігівське обласне об'єднання сільськогосподарського рибного господарства „Чернігіврибгосп".

13.02.1997р. рішенням Пакульської сільської ради народних депутатів №11 Чернігівському обласному об'єднанню сільськогосподарського рибного господарства „Чернігіврибгосп" було надано у постійне користування земельну ділянку площею 437,9 га, для ведення Мньовського рибного господарства, що підтверджується Держаним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ЧН №001355 від 07.04.1997р, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №109.

21.10.1997р. Державним комітетом рибного господарства України видано наказ №27, яким назву Чернігівського обласного об'єднання сільськогосподарського рибного господарства „Чернігіврибгосп" змінено на Чернігівське обласне державне сільськогосподарсько-рибоводне підприємство „Чернігіврибгосп".

22.12.1997р. Третя особа 1 розпорядилася розпочати з 01.01.1998р. приватизацію Чернігівського обласного державного сільськогосподарсько-рибоводного підприємства „Чернігіврибгосп" шляхом його перетворення у відкрите акціонерне товариство, про що видано наказ №1094 "Про приватизацію Чернігівського обласного державного сільськогосподарсько-рибоводного підприємства „Чернігіврибгосп".

30.06.1998р. Третя особа 1 розпорядилася затвердити акти оцінки вартості майнових комплексів Білошапківської рибдільниці Чернігівського обласного державного сільськогосподарсько-рибоводного підприємства „Чернігіврибгосп" з визначеною сумою статутного фонду в розмірі 592357 грн, Мньовського рибцеху та Чернігівського риборозплідника на теплих водах ТЕЦ Чернігівського обласного державного сільськогосподарсько-рибоводного підприємства „Чернігіврибгосп" з визначеною сумою статутного фонду в розмірі 1881739 грн, прийнято проекти планів приватизації Білошапківської рибдільниці підприємства „Чернігіврибгосп" та Чернігівського обласного державного сільськогосподарсько-рибоводного підприємства „Чернігіврибгосп", про що видано наказ від №567 "Про затвердження актів оцінки вартості майнових комплексів структурних підрозділів державного підприємства „Чернігіврибгосп".

08.10.1998р. Третьою особою 1 затверджено додаток до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу Чернігівського державного сільськогосподарсько-рибоводного підприємства „Чернігіврибгосп" з визначеним статутним фондом 884400 грн, внесені зміни в р.3 та 4 плану приватизації Чернігівського державного сільськогосподарсько-рибоводного підприємства „Чернігіврибгосп" згідно з додатком 2, про що видано наказ №820 "Про часткову зміну наказу регіонального відділення від 30.06.1998 № 567"

01.12.1998р. Третьою особою 1 затверджено додаток до акту оцінки цілісного майнового комплексу Чернігівського державного сільськогосподарсько-рибоводного підприємства „Чернігіврибгосп" з визначеним статутним фондом 888574 грн, внесено зміни в п.1 р.ІІ, р.ІІІ та р.ІV плану приватизації Чернігівського державного сільськогосподарсько-рибоводного підприємства „Чернігіврибгосп" згідно з додатком 2, про що видано наказ №961 "Про часткову зміну наказу регіонального відділення від 08.10.1998 № 820"

Дані обставини встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2015р. у справі 927/608/14, тому в силу ст.35 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доведенню.

28.12.1998р. Третьою особою 1 затверджено план приватизації державного підприємства „Чернігіврибгосп", створено ВАТ „Чернігіврибгосп" шляхом перетворення Чернігівського державного сільськогосподарсько-рибоводного підприємства „Чернігіврибгосп" у відкрите акціонерне товариство, затверджено статут вищезазначеного ВАТ, про що видано наказ №1028 "Про створення ВАТ „Чернігіврибгосп".

У р.3 плану приватизації передбачено перелік об'єктів і майна, які не увійшли до статутного фонду ВАТ „Чернігіврибгосп" та залишилися на балансі суб'єкта господарювання без права на його відчуження (відокремлення, передачі) на користь інших (третіх) осіб, з подальшим використанням цього майна в безперервному технологічному процесі сільськогосподарського виробництва.

28.12.1998р. на підставі наказу Третьої особи №1028 про створення відкритого акціонерного товариства, останнє передало до статутного фонду ВАТ „Чернігіврибгосп" 23 об'єкти нерухомого майна по Мньовському рибцеху, що розташовані на спірній земельній ділянці та зареєстровано за адресою с. Рудня, вул. Київська, 10 Чернігівського району Чернігівської області, а саме: чергове приміщення, низьковольтні мережі 2,1км, високовольтна лінія 10 кВ до адмінгоспцентру 0,3 км, високовольтна лінія 10 кВ від підстанції „Пакуль", слабкострумні мережі - 2,5 км, селтік очисний - 30 м3, поля підземної фільтрації - 400 м, зовнішні мережі водогону до адмінгоспцентру 280 м, зовнішні мережі каналізації 738,5 м, зовнішні тепломережі 140 м, автозаправочний пункт, огорожа площадки адмінгоспцентру, насосна станція над артезіанською свердловиною, склад міндобрів, склад гранкормів, блок виробничих приміщень, блок технічних служб, бригадне нафтосховище, склад паливно-мастильних матеріалів, дворовий туалет, трансформаторна підстанція КТП-160кВ, трансформаторна підстанція КТП-250/10кВ, трансформаторна підстанція на площадці насосної станції.

Право власності на ці об'єкти підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.01.2009р.

06.05.2003р. спільним наказом Фонду державного майна України та Міністерства аграрної політики України "Про передачу гідротехнічних споруд" №126/752 передано до сфери управління Міністерства аграрної політики України гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та пов'язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, яке на момент приватизації не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених в процесі приватизації на базі підприємств рибного господарства; наказано забезпечити Регіональним відділенням Фонду державного майна України приймання-передачу майна на баланс Державного підприємства "УКРРИБА" у порядку, встановленому "Положенням про порядок передачі об'єктів державної власності", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998р. №1482, в місячний термін з дня підписання цього наказу (пункти 1, 2 наказу).

Додатком до вищевказаного наказу є перелік господарських товариств, створених в процесі приватизації на базі підприємств рибного господарства, серед яких зазначено і ВАТ „Чернігіврибгосп" майно (гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди, та пов'язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, яке на момент приватизації не увійшло до статутних фондів цих товариств та не підлягає приватизації) яких передається на баланс Державного підприємства "УКРРИБА".

30.06.2003р. комісією, створеною відповідно до наказу Державного департаменту рибного господарства №135 від 20.06.2003р., за участю представників Державного департаменту рибного господарства Міністерства аграрної політики України, Третьої особи 1, ДП "Укрриба", ВАТ „Чернігіврибгосп" складено акти приймання-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду ВАТ „Чернігіврибгосп" з балансу останнього на баланс ДП "Укрриба".

Відповідно до вищевказаних актів до складу об'єкта передачі входять гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та пов'язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно (далі-гідротехнічні споруди), що не увійшло до статутного фонду господарського товариства ВАТ „Чернігіврибгосп" та передаються на баланс державного підприємства "Укрриба", перелік яких наведено у додатку №1, що є невід'ємною частиною акту.

27.07.2003р. Державним департаментом рибного господарства затверджено акт приймання-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду відкритого акціонерного товариства „Чернігіврибгосп" на баланс державного підприємства "Укрриба" та закріплено зазначене в акті майно за ДП "Укрриба" на праві повного господарського відання, про що видано наказ №203.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2015р. у справі №927/608/14 встановлено, що до майна, яке не ввійшло до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Чернігіврибгосп" по Мньовському рибцеху належить 76 гідроспоруд: виросний став №1, інвентарний №7; виросний став №2, інвентарний №8; виросний став №3, інвентарний №9; виросний став №4, інвентарний №10; зимувальний ставок №1, інвентарний №26; зимувальний ставок №2, інвентарний №27; зимувальний ставок №3, інвентарний №28; зимувальний ставок №4, інвентарний №29; зимувальний ставок №5, інвентарний №30; зимувальний ставок №6, інвентарний №31; зимувальний ставок №7, інвентарний №32; зимувальний ставок №8, інвентарний №33; зимувальний ставок №9, інвентарний №34; зимувальний ставок №10, інвентарний №35; зимувальний ставок №11, інвентарний №36; зимувальний ставок №12, інвентарний №37; зимувальний ставок №13, інвентарний №38; зимувальний ставок №14, інвентарний №39; живорибний садок №1, інвентарний №39; живорибний садок №2, інвентарний №40; карантинний садок №1, інвентарний №41; карантинний садок №2, інвентарний №42; літньоматочний ставок №1-2, інвентарний №43; літньоматочний ставок №1-2, інвентарний №44; літньоматочний ставок №1-2, інвентарний №45; літньоматочний ставок №1-2, інвентарний №46; нерестовий ставок №1, інвентарний №47; нерестовий ставок №2, інвентарний №48; нерестовий ставок №3, інвентарний №49; нерестовий ставок №4, інвентарний №50; нерестовий ставок №5, інвентарний №51; нерестовий ставок №6, інвентарний №52; нерестовий ставок №7, інвентарний №53; нерестовий ставок №8, інвентарний №54; нерестовий ставок №9, інвентарний №55; нерестовий ставок №10, інвентарний №56; нерестовий ставок №11, інвентарний №57; нерестовий ставок №12, інвентарний №58; нерестовий ставок №13, інвентарний №59; нерестовий ставок №14, інвентарний №60; нерестовий ставок №15, інвентарний №61; нерестовий ставок №16, інвентарний №62; нерестовий ставок №17, інвентарний №63; нерестовий ставок №18, інвентарний №64; нерестовий ставок №19, інвентарний №65; нерестовий ставок №20, інвентарний №66; нерестовий ставок №21, інвентарний №67; нерестовий ставок №22, інвентарний №68; нерестовий ставок №23, інвентарний №69; нерестовий ставок №24, інвентарний №70; нерестовий ставок №25, інвентарний №71; нерестовий ставок №26, інвентарний №72; нерестовий ставок №27, інвентарний №73; нерестовий ставок №28, інвентарний №74; нерестовий ставок №29, інвентарний №75; нерестовий ставок №30, інвентарний №76; нерестовий ставок №31, інвентарний №77; нерестовий ставок №32, інвентарний №78; нерестовий ставок №33, інвентарний №79; нерестовий ставок №34, інвентарний №80; нерестовий ставок №35, інвентарний №81; головний водопостачальний канал, інвентарний №11; водопостачальний став, інвентарний №12; резервний став, інвентарний №14; нагульний став №4, інвентарний №23; нагульний став №5, інвентарний №24; нагульний став №6, інвентарний №25; нагульний став №7, інвентарний №121; нагульний став №8, інвентарний №122; нагульний став №9, інвентарний №123; нагульний став №2, інвентарний №125; нагульний став №3, інвентарний №126; підводячий канал 0,75 км, інвентарний №128; канал водопостачальний 3900 м, інвентарний №136; насосна станція прямоточна водопостачальна, інвентарний №137; насосна станція нагульний став, інвентарний №143.

Дані обставини також встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2015р. у справі 927/608/14, тому в силу ст.35 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доведенню.

12.09.2003р. Чернігівською РДА відповідно до вимог ст.17, 58, 186 Земельного кодексу України прийнято рішення №554, яким затверджено матеріали інвентаризації земель ВАТ „Чернігіврибгосп" по Чернігівському району в розрізі сільських рад та угідь, відповідно до яких на спірний земельній ділянці знаходиться: сіножатей 77,3 га, пасовищ 6,4 га, лісів 2,5га, чагарників 8,6 га, громадської забудови 4,0 га, гідротехнічних споруд (дамби) 29,0 га, болот 99,0 га, каналів 16,4 га, ставків 194,7 га. Зазначена інформація внесена до земельно-облікових документів форми " 6-зем".

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 04.05.2006р. у справі №9/71 було задоволено позов ВАТ „Чернігіврибгосп" до Чернігівського районного відділу земельних ресурсів Чернігівського обласного головного управління земельних ресурсів і Чернігівської районної державної адміністрації, зобов'язано Чернігівську районну державну адміністрацію та Чернігівський районний відділ земельних ресурсів внести відомості про реорганізацію (перетворення) Чернігівського обласного об'єднання сільськогосподарського рибного господарства „Чернігіврибгосп" у Відкрите акціонерне товариство „Чернігіврибгосп" в державні акти на право постійного користування землею, зареєстровані в книзі записів державних актів на право постійного користування землею під номерами 109, 110, 111.

06.04.2011р. на підставі Закону України "Про акціонерні товариства" змінено найменування Відкритого акціонерного товариства „Чернігіврибгосп" на Приватне акціонерне товариство „Чернігіврибгосп" на зареєстровано нову редакцію статуту підприємства.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Заступника прокурора Чернігівської області не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У позовній заяві Прокурор як на підставу припинення права постійного користування Відповідача земельною ділянкою послався на пункт 3 ч.1 ст.27 Земельного кодексу України №561-ХІІ від 18.12.1990р (чинного на момент реорганізації Відповідача), мотивуючи тим, що внаслідок реорганізації державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, державне підприємство припинилось, відповідно припинилось право постійного користування спірною земельною ділянкою.

Згідно з ст.37 Цивільного кодексу УРСР (чинного на час реорганізації Відповідача) юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

Відповідно до ст.7 Земельного Кодексу України №561-ХІІ від 18.12.1990р (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, в тому числі сільськогосподарським підприємствам і організаціям.

Згідно з ст.22, 23 Земельного кодексу України №561-ХІІ від 18.12.1990р (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до ст.27 Земельного кодексу України №561-ХІІ від 18.12.1990р (в редакції чинній на час реорганізації Відповідача) право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі: 1) добровільної відмови від земельної ділянки; 2) закінчення строку, на який було надано земельну ділянку; 3) припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства; 4) систематичного невнесення земельного податку в строки, встановлені законодавством України, а також орендної плати в строки, визначені договором оренди; 5) нераціонального використання земельної ділянки; 6) використання земельної ділянки способами, що призводять до зниження родючості грунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки; 7) використання землі не за цільовим призначенням; 8) невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років - для несільськогосподарських потреб; 9) вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу. Право користування землею може бути також припинено у випадках, зазначених у ст.114 цього Кодексу. Припинення права користування землею у випадках, передбачених п.1-8 ч.1 та ч.3 цієї статті, провадиться у межах населених пунктів відповідною Радою народних депутатів, за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів, а у випадку, передбаченому п.9 частини першої цієї статті, - за рішенням Ради народних депутатів, що має право вилучати земельні ділянки. Припинення права користування землею у випадках, передбачених пунктами 5-9 частини першої цієї статті, в разі незгоди землекористувача провадиться у судовому порядку.

Згідно з п.7 ст.34 Закону України "Про підприємства в Україні" від 27.03.1991р. №887-XII (в редакції від 11.12.1998р.) при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства.

Згідно п.2.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, зазначених у ст.141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Дії, спрямовані на позбавлення суб'єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у ст.141 Земельного кодексу України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

З наведених норм права, чинних на час виникнення спірних правовідносин, вбачається, що перетворення державного підприємство у відкрите акціонерне товариство не відносилось до форм припинення юридичної особи, навпаки при перетворенні всі права та обов'язки від державного підприємство переходили до відкритого акціонерного товариства. Також, припинення права користування за нормою пункту 3 ч.1 ст.27 Земельного кодексу України №561-ХІІ від 18.12.1990р (на яку посилається Прокурор) передбачало прийняття відповідною Радою рішення про припинення права користування, чого в даному випадку зроблено не було.

За вказаних обставин суд вважає, що перетворення державного підприємства „Чернігіврибгосп" у ВАТ „Чернігіврибгосп" не призвело до припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою, яке в порядку правонаступництва перейшло до Відповідача.

Даний висновок підтверджується постановою Верховного Суду України від 21.02.2011р. №21-3а11, в якій сформовано правову позицію, відповідно до якої припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Також Прокурор зазначає, що частина нерухомого майна не увійшла до статутного фонду Відповідача та залишилась у державній власності. Отже у процесі приватизації відбувся перехід права власності на це майно, оскільки новоствореного Відповідача було позбавлено права на це майно і воно залишилось у сфері управління органів Фонду державного майна України, а з 2003 року перейшло на праві повного господарського відання до ДП "Укрриба", відповідно право користування спірною земельною ділянкою, яка знаходиться під цим нерухомими майном, також перейшло до вказаних осіб.

Відповідно до ст.30 Земельного кодексу України №561-ХІІ від 18.12.1990р (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст.7 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. При передачі підприємствами, установами і організаціями будівель та споруд іншим підприємствам, установам і організаціям разом з цими об'єктами до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені будівлі та споруди. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог ст.23 цього Кодексу.

Згідно ч.1, 2 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до положення про управління майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999р. №908/68, одним із засобів управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств є передача майна в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998р. №1482.

Як вбачається з матеріалів справи частина нерухомого майна, не увійшла до статутного капіталу Відповідача при перетворенні в нього державного підприємства „Чернігіврибгосп". Ця частина майна залишилась у державній власності та в 1998 році спірне була передана у користування Відповідачу. Отже, переходу права власності на гідротехнічні споруди, які не увійшли до статутного фонду Відповідача, не відбулось.

На праві повного господарського відання дане нерухоме майно було передано ДП "Укрриба" лише у 2003 році, згідно з наказом Державного департаменту рибного господарства Міністерства аграрної політики України від №203 "Про затвердження акту приймання-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду ВАТ "Чернігіврибгосп" на баланс ДП "Укрриба". При цьому, з матеріалів справи не вбачається, та Прокурором не доводиться, яку площу земельних ділянок займають гідротехнічні споруди, які не увійшли до статутного капіталу Відповідача та були передані ДП «Укрриба», яке їхнє місце розташування.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд вважає, що на час перетворення державного підприємства „Чернігіврибгосп" у Відповідача, право користування спірною земельною ділянкою перейшло до Відповідача, як правонаступника державного підприємства. Переходу права користування даною земельною ділянкою до інших осіб не відбулось за відсутності переходу до них права власності на нерухоме майно.

Також Прокурор зазначає, що враховуючи положення ст.317 Цивільного кодексу України, на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2015р. у справі 927/608/14 Відповідачем втрачено право зберігання з правом користування об'єктами нерухомого майна, а саме, гідротехнічними спорудами Мньовського рибного господарства, що відповідно до ст.120, 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права постійного користування Відповідача спірною земельною ділянкою на підстав спірного державного акту.

Апеляційний суд звертає увагу, що на спірній земельній ділянці знаходяться 73 гідротехнічні споруди, які перебувають у розпорядженні Державного агентства рибного господарства. Дані обставини свідчать про необхідність поділу спірної земельної ділянки, а не припинення права постійного користування Позивача всією наданою йому у користування земельною ділянкою. Вказаної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у своїй постанові від 16.03.2016р. у справі №916/2808/15.

Крім того, як встановлено місцевим судом, Відповідач визнає права нового власника майна, яке залишилось у державній власності, на землю відповідно до норм ст.120, 141 Земельного кодексу України, але виключно на ту її частину, що безпосередньо знаходиться під таким майном.

Твердження Прокурора стосовно того, що набуття у користування водних об'єктів можливо одночасно із набуттям прав на земельну ділянку, на якій такі розміщено, на конкурсних засадах відповідно до законодавства, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки спірна земельна ділянка не було надана Відповідачу в порядку відведення, а вказане право користування перейшло до Відповідача, як правонаступника державного підприємства, в порядку його перетворення.

За вказаних обставин, Прокурором та Позивачем не доведено наявності передбачених законом підстав для припинення права постійного землекористування Відповідача земельною ділянкою площею 437,9 га, яке виникло на підставі Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЧН №001355, у зв'язку з чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що у позові відмовлено з підстав необґрунтованості та недоведеності позовних вимог, позовна давність застосуванню не підлягає, тому доводи сторін з цього питання суд не розглядає.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.11.2016р. у справі №927/845/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.11.2016р. у справі №927/845/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Г.В. Корсакова

С.А. Гончаров