КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Справа№ 910/19576/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко О.В.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 09.03.2017 року по справі №910/19576/16 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2016р.

у справі №910/19576/16 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Комунального підприємства "Київський метрополітен"

про спонукання укласти договір.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі-позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київський метрополітен" (далі-відповідач) про спонукання укласти договір оренди комунального майна, розташованого на території станції метро Арсенальна в місті Києві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2016р. у справі №910/19576/16 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції від 11.11.2016р., позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить зазначене рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування обставин господарським судом, що мають значення для справи; на порушення норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.285 Господарського кодексу України, ст.ст.764, 777 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідач не скористався своїм правом згідно ч. 1 ст. 96 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, позивач наданим йому процесуальним правом не скористався та в судове засідання не з'явився, своїх повноважних представників не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення позивача про дату, час та місце судового засідання з розгляду апеляційної скарги та те, що неявка зазначеного представника не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останнього.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та заслухавши представник відповідача, судова колегія встановила наступне.

05.08.2011 року між Комунальним підприємством "Київський метрополітен", як орендодавцем, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як орендарем, був укладений договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду №144-У(Ор)-11 (далі-Договір), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київради від 08.07.2010 №1015/4453 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю (переходу), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря), далі - об'єкт оренди, за адресою: станція метро "Арсенальна", для торгівлі непродовольчими товарами.

Об'єктом оренди є частина вестибюлю (переходу), визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 20,76 кв.м., згідно з викопіюванням Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору (п. 2.1 Договору).

Факт передачі приміщення в оренду на підставі Договору підтверджується актом приймання-передачі майна в оренду від 06.08.2011р. та не заперечується сторонами.

Відповідно до п.9.1 Договору цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київради від 08.07.2010 №1015/4453 діє з 01.08.2011р. до 29.07.2014р.

Пунктами 5.4 та 9.3 Договору сторони погодили, що після закінчення строку дії цього Договору орендар має переважне право, за інших рівних умов, на продовження дії Договору за умов належного виконання своїх обов'язків за цим Договором. Дозвіл на продовження строку оренди своїм рішенням надає Київська міська рада.

Позивач звертався до відповідача з листами б/н від 24.07.2014 року та від 03.03.2015 року, в яких просив надати всі необхідні документи для звернення в Департамент комунальної власності м. Києва щодо продовження договору оренди.

За твердженнями позивача, зазначені листи були залишені відповідачем без відповіді та виконання, що позбавило його можливості отримати дозвіл на продовження терміну дії Договору.

При цьому, як зазначено у позовній заяві, відповідач надіслав позивачу повідомлення №Н-03/645 від 27.07.2014р., де зазначив, що Договір між сторонами не може бути продовжений на новий термін посилаючись на висновок Служби воєнізованої охорони КП "Київський метрополітен", де вказано, що тимчасова огороджуюча конструкція не відповідає вимогам п. 2. 19 Правил пожежної безпеки в метрополітенах, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 20.06.2012 року та створює реальну загрозу життю та здоров'ю людей, що користуються метрополітеном.

У відповіді постійної комісії з питань власності Київської міської ради від 16.04.2013 року №08/283-48 на звернення відповідача щодо можливості продовження орендарям нежилих приміщень у вестибюлях та переходах на станціях КП "Київський метрополітен" договорів оренди комунального майна територіальної громади м.Києва на підставі висновків Держбуду України листом №5/3-892 від 24.05.2004 року дозволено останньому укладати (продовжувати) договори оренди, на підставі яких на території Київського метрополітену розміщені об'єкти комерційного, торговельного та соціально-побутового призначення, які були запроектовані і збудовані відповідно до проектної документації, що пройшла перевірку, та введені в експлуатацію.

Крім того, листом про надання роз'яснень Державною службою України з надзвичайних ситуацій від 03.03.2015 року №25-3207/261 надано висновок, що дана служба вважає можливим функціонування об'єктів комерційного, торговельного та соціально-побутового призначення на станціях Київського метрополітену, які були запроектовані і збудовані відповідно до проектної документації, що пройшла перевірку, та введені в експлуатацію до 01.01.2004 року, з отриманням відповідних дозвільних документів до проведення реконструкції, технічного переоснащення існуючих ліній, окремих споруд та пристроїв метрополітену.

Відповідно до поданого позову, позивач просив суд спонукати відповідача укласти з ним аналогічний Договір №144-У(Ор)-11 від - 05.08.2011р. на новий термін договір оренди майна.

Згідно із ч.1 ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

У відповідності до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду №144-У(Ор)-11 від 05.08.2011р. між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Судова колегія проаналізувавши умови Договору вважає, що останній за своїм змістом та правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм глави 58 Цивільного кодексу України, глави 30 Господарського кодексу України.

Враховуючи, що спірне майно відноситься до комунальної власності, відносини щодо його оренди регулюються, в тому числі, і Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно із ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. (ст.764 ЦК України).

Відповідно до ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції Закону України станом на час виникнення спору) договір оренди припиняється у разі закінчення строку на який його укладено.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частина 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачає, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Тобто, передбачене ст.285 Господарського кодексу України, ст.777 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" переважне перед іншими особами право на укладення договору оренди на новий строк орендар може реалізувати тільки за умови, що орендодавець має намір передавати об'єкт в оренду. Доказів цього позивачем не було надано суду, натомість відповідачем подано лист №11-03/645 від 27.08.2014р., зі змісту якого вбачається відсутність його наміру продовжувати вказаний договір оренди.

Також, дані обставини були встановленні Господарським судом міста Києва при розгляді справи №910/31892/15 за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про виселення з спірного орендованого майна.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2016р. по справі№910/31892/15, залишене без змін постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2016р., виселено ФОП ОСОБА_2 з нерухомого майна - частини переходу (вестибюлю), визначену тимчасовими огороджувальними конструкціями (кіосками) згідно з викопіюванням зі Схем тимчасового розташування малих архітектурних форм, що знаходиться на станції метро "Арсенальна", загальною площею 20,76 кв.м. та зобов'язано останнього демонтувати належні йому тимчасові огороджувальні кострукції (кіоски), загальною площею 20,76 кв.м., що знаходяться на станції метро "Арсенальна".

Крім того, як свідчать матеріали справи, рішенням Господарського суду м. Києва від 14.03.2016р. у справі № 910/2578/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2016р., відмовлено в задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 до КП "Київський метрополітен" про визнання договору оренди №144-У (Ор)-11 від 05.08.2011р. продовженим.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи зі змісту ст.649 Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 181, 187 Господарського кодексу України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору, вирішуються судом у разі, якщо укладення такого договору є обов'язковим для сторін на підставі закону або сторони погодилися передати вирішення такого спору суду.

Позивачем відповідно до вимог ст.ст.32-34 ГПК України не надано належних та допустимих доказів того, що укладення спірного договору між ним та відповідачем про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду є обов'язковим для них в силу закону або прийнятого на його основі іншого правового акта.

Таким чином, враховуючи, що обов'язок відповідача на укладення з позивачем спірного договору відсутній, права позивача з цього приводу не порушені, між сторонами у справі не було досягнуто домовленості про вирішення переддоговірного спору судом, то у позові слід відмовити.

Посилання апелянта на договори укладені з посадовими особами КП "Київський метрополітен" №154Е12 від 30.10.2012 року на надання електричної енергії, як послуги для здійснення апелянтом господарської діяльності, №44Е12 від 12.06.2012 року на обслуговування електрообладнання по 31.03.2015 року та №029-ш-09 від 02.02.2009 року про платні послуги по технічному обслуговуванню пристроїв пожежної сигналізації, судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки укладання зазначених договорів не впливає на обов`язок відповідача на продовження спірного Договору чи укладання договору на новий термін.

Інші доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що не спростовують вищевикладене та обставини, встановлені рішеннями господарських судів у справах №910/31892/15 та №910/2578/16.

Згідно з положеннями ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом обставини, сторонами не надано.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи. Судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судові витрати на підставі ст.49 ГПК України покладаються на апелянта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 49, 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2016р. у справі №910/19576/16 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2016р. у справі №910/19576/16 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/19576/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Б.В. Отрюх

О.В. Тищенко