ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

28 лютого 2017 року Справа № 915/1367/16

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов. № 03/477 від 22.03.2016

за участю представника відповідача ОСОБА_2 керівник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Комунального підприємства Теплопостачання та водо каналізаційне господарство, 55000, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Дружби Народів, 8

До відповідача: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку Дружби Народів 40, 55002, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Дружби Народів, буд. 40.

про: врегулювання розбіжностей за договором.

встановив:

Комунальне підприємство Теплопостачання та водо каналізаційне господарство звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в якій просить суд визнати Договір № 050-07/1942 від 04.11.2016 на постачання холодної води і водовідведення укладеним в редакції позивача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.12.2016 позовну заяву було прийнято до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 24 січня 2017 року об 11 год. 00 хв. Зобовязано позивача в судове засідання для огляду суду надати оригінали документів які зазначені в додатках до позовної заяви.

Вказана ухвала була направлена сторонам по справі відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області 19.12.2016.

Відповідач в судове засідання 24.01.2017 не зявився, причини неявки не повідомив, відзив по суті позовної заяви до суду не надав.

Позивач надав до суду клопотання в якому просить суд звільнити Комунальне підприємство Теплопостачання та водо каналізаційне господарство від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору. В обґрунтування клопотання посилається на скрутне матеріальне становище та неспроможність сплатити судовий збір, оскільки майно та рахунки підприємства перебувають під арештом за постановами в рамках виконавчих проваджень № 51013293 від 18.05.2016.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.01.2017 на підставі п. 1, ч. 1 ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи на 14.02.2017 року о 10 год. 00 хв., а також ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.01.2017 було задоволено клопотання позивача щодо відстрочення сплати судового збору та надано позивачу відстрочку сплати судового збору до 14.02.2017.

Вказані ухвали були направлені сторонам по справі відділом документального забезпечення господарського суду Миколаївської області 25.01.2017 та 27.01.2017

Позивач 14.02.2017 до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав клопотання в якому просить суд відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по справі або звільнити від сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.02.2017 було задоволено клопотання позивача саме щодо відстрочення сплати судового збору та надано позивачу відстрочку сплати судового збору до 27 лютого 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про судовий збір (редакція на час подання позовної заяви), за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

У відповідності до ст.4 Закону України Про судовий збір (редакція на час подання позовної заяви), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначена ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру до господарського суду, яка становить 1 розмір мінімальної заробітної плати (становить 1378,00 грн.).

Згідно п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги. У разі перенесення цієї дати (в зв'язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) відповідно може бути продовжено й строк (строки), на які відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що господарським судом зазначається у відповідній ухвалі. Якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або залишити позов чи скаргу без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення (п.3.3 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 7 від 21.02.2013).

Виходячи з положень Закону України "Про судовий збір", суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні складного майнового стану сторони, який потрібно довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст. 36 ГПК України.

Як розяснено в п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Тобто передбачена законодавчо можливість звільнення судом від сплати судового збору не є безумовною підставою для її застосування судом у разі самого лише заявлення відповідного клопотання без підтвердження викладених доводів належними доказами.

Позивач вимоги ухвали суду від 24.01.2017 та від 14.02.2017 щодо надання доказів сплати судового збору в установленому порядку та розмірі у відповідності до Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями) не виконав, доказів сплати судового збору не надав.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що у підприємства немає можливості сплатити судовий збір, у звязку з арештом всіх розрахункових рахунків.

Відповідач в судовому засіданні надав заяву в якій зазначає, що доводи позивача про те, що підприємство не має можливості сплатити судовий збір через те, що всі рахунки арештовані не відповідають дійсності, оскільки у КП ТВКГ відкрито каси, які приймають грошові кошти за сплату комунальних послуг, а тому позивач має можливість на сплату судового збору. Відповідач посилаючись на рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом просить суд залишити позов без розгляду.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

У відповідності до ст. 4-2 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що самі лише обставини щодо відсутності коштів у позивача для сплати судового збору без надання доказів щодо вчинення дій на усунення вказаних обставин, не можуть вважатись підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до приписів п. 5 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його незявлення перешкоджає вирішенню спору.

Позивачем не надано суду витребуваних судом доказів, а саме: доказів сплати судового збору в установленому порядку та розмірі у відповідності до Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями) та доказів вчинення дій на усунення вказаних обставин.

Згідно з частиною 3 статті 22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

За таких обставин та враховуючи принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, позов слід залишити без розгляду.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись п. 5 ст. 81, ст. 86 ГПК України, - суд

УХВАЛИВ:

1.Позов залишити без розгляду.

Суддя Н.О. Семенчук