ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.03.2017 Справа № 904/2310/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Єременко А.В.

за заявою державного підприємства "Дослідне господарство "Новоселівське" Селекційно-генетичного інституту - Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення"

до ОСОБА_1

про відшкодування збитків завданих господарському товариству його посадовою особою, повноваження якої припинені

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області 13.10.16р. припинено процедуру розпорядження майном приватного підприємства "ШИРОКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" (53813, Дніпропетровська область, Апостолівський район, село Сергіївка, вул. Леніна, буд. 33; ) та повноваження розпорядника майна приватного підприємства "ШИРОКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" арбітражного керуючого ОСОБА_2, визнано приватне підприємство "ШИРОКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" (53813, Дніпропетровська область, Апостолівський район, село Сергіївка, вул. Леніна, буд. 33; ) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 5 місяців, до 13.03.17р., ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3.

Ліквідатор приватного підприємства "ШИРОКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків завданих господарському товариству його посадовою особою, повноваження якої припинені.

02.03.17р. до господарського суду Дніпропетровської області ліквідатором приватного підприємства "ШИРОКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" подано клопотання (вх. № 13189/17), в якому останній просить вістрочити приватному підприємству "ШИРОКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" сплату судового збору за подачу позовної заяви у справі № 904/2310/16 до винесення рішення по суті.

Позовна заява ліквідатора приватного підприємства "ШИРОКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" про відшкодування збитків завданих господарському товариству його посадовою особою, повноваження якої припинені підлягає поверненню, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

У відповідності до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно зі ст. 1 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

Доступ до правосуддя в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду, зокрема, щодо сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява ліквідатора приватного підприємства "ШИРОКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" про відшкодування збитків завданих господарському товариству його посадовою особою, повноваження якої припинені містить вимоги майнового характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

Однак, ліквідатором приватного підприємства "ШИРОКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" не надано жодних доказів сплати судового збору.

Разом з тим, ліквідатором до суду подано клопотання щодо відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

При цьому сплата судового збору може бути відстрочена чи розстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 №01-06/2093/15).

У розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 №484-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення, розстрочення судом сплати судового збору та звільнення від сплати судового збору. Визнання підприємства банкрутом не свідчить про неможливість сплати судового збору.

В контексті статті 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення та звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

За наведеного, господарський суд, не вбачає підстав для відстрочення ліквідатору приватного підприємства "ШИРОКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, відповідно, судовий збір за подання позовної заяви є неоплаченим.

Наведені вище обставини є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ліквідатора приватного підприємства "ШИРОКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" про відстрочення сплати судового збору відхилити.

Повернути позовну заяву ліквідатора приватного підприємства "ШИРОКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" і додані до неї документи без розгляду.

Додатки: позовна заява № б/н від 01.03.17р. з додатками.

Суддя ОСОБА_4