КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. Справа№ 910/18193/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

cекретар Колеснік М.П.

за участю представників:

від позивача - Зеленько Н.Ю. (дов. від 17.10.2016, №91/2016/10/17-в),

від відповідача - Бардаш О.В. (дов. від 23.01.2017, №18);

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Житлово-будівельного кооперативу „Молодіжний-12" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі №910/18193/16 (суддя Чинчин О.В.)

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства „Київенерго"

до Житлово-будівельного кооперативу „Молодіжний-12"

про стягнення заборгованості у розмірі 1 488 196,87 грн.

за зустрічним позовом Житлово-будівельного кооперативу „Молодіжний-12"

до Публічного акціонерного товариства „Київенерго"

про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського міста Києва від 25.01.2017 у задоволенні заяви Житлово - будівельного кооперативу «Молодіжний - 12» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 по справі №910/18193/16 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Житлово - будівельний кооператив «Молодіжний - 12» звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 скасувати та прийняти нову, якою задовольнити заяву Житлово - будівельного кооперативу «Молодіжний - 12» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 по справі №910/18193/16.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 апеляційну скаргу Житлово - будівельного кооперативу «Молодіжний - 12» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 28.02.2017.

27.02.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника Публічного акціонерного товариства „Київенерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнім зазначено, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви Житлово - будівельного кооперативу «Молодіжний - 12» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 по справі №910/18193/16, оскільки боржником не вчинено жодних дій направлених на погашення існуючої заборгованості.

У судове засідання 28.02.2017 з`явились представники сторін, які надали усні пояснення стосовно предмету спору.

Апеляційний господарський суд, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне:

04.10.2016 Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово - будівельного кооперативу «Молодіжний - 12» про стягнення заборгованості у розмірі 1 488 196,87 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 у справі №910/18193/16, первісний позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задоволено частково. Стягнуто з Житлово - будівельного кооперативу "Молодіжний - 12" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" заборгованість у розмірі 1 066 145,91 грн. В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову Житлово - будівельного кооперативу "Молодіжний - 12" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання недійсним договору відмовлено повністю.

30.12.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 у справі №910/18193/16 видано накази.

04.01.2017 через відділ документального забезпечення Господарського суду міста Києва від Житлово - будівельного кооперативу «Молодіжний - 12» надійшла заява про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 по справі №910/18193/16 до 26.01.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у задоволенні заяви Житлово - будівельного кооперативу «Молодіжний - 12» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 по справі №910/18193/16 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Житлово - будівельний кооператив «Молодіжний - 12» звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 та задовольнити заяву Житлово - будівельного кооперативу «Молодіжний - 12» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 по справі №910/18193/16 до 26.01.2019.

Житлово-будівельний кооператив «Молодіжний - 12», подаючи апеляційну скаргу, мотивує свої вимоги тим, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку щодо необґрунтованості заяви останнього про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 по справі №910/18193/16, оскільки апелянт на відміну від позивача Публічного акціонерного товариства „Київенерго" є неприбутковою організацією, єдиним джерелом доходу є кошти сплачені мешканцями квартир та власниками (орендарями) нежитлових приміщень будинку за спожиті житлово-комунальні послуги. Інших джерел доходу у Житлово-будівельного кооперативу „Молодіжний-12" немає.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що середньомісячний сукупний дохід апелянта становить 126 882,53 грн., в той час як сума витрат для функціонування будинку та його інженерних мереж за місяць складає 71 872,88 грн., кожного місяця Житлово-будівельний кооператив „Молодіжний-12" спроможний сплатити не більше 55 009,65 грн. (сума різниці між доходами та витратами).

За твердженням апелянта та відповідно до довідки банку від 13.01.2017 №10-2/17/20, яка міститься в матеріалах справи, розмір доходу апелянта за останні шість місяців 2016 року становив: за липень - 112 425,50 грн., серпень - 132 522,59 грн., вересень - 109 666,72 грн., жовтень - 99 350,58 грн., листопад - 141 654,59 грн., грудень - 165 675,22 грн. Враховуючи вищенаведені обсяги надходження грошових коштів за спожиті житлово-комунальні послуги, за розрахунками апелянта, останній має можливість виконати рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 на протязі 20 місяців, проте при здійснення даного розрахунку останнім не враховано факт виникнення 17.10.2016 пожежі в одному із будинків Житлово-будівельного кооперативу „Молодіжний - 12" (№158), в результаті якої повністю обгорів один із поверхів будинку. У зв'язку з вищенаведеними обставинами, незважаючи на спроможність виконати рішення суду за 20 місяців, Житлово-будівельний кооператив „Молодіжний-12" в поданій апеляційній скарзі просить розстрочити виконання судового рішення на 24 місяці, а саме до 26.01.2019.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012).

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Вказаними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Пунктом 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Колегія суддів, дослідивши заяву про розстрочку виконання рішення суду та апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу „Молодіжний - 12", а також врахувавши можливі негативні наслідки, які можуть настати для позивача Публічного акціонерного товариства „Київенерго" при невиконанні рішення у встановлений строк, дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відсутність достатніх та обґрунтованих підстав для задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду, виходячи з наступного:

Апелянт, не погоджуючись з ухвалою суду, зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не був врахований майновий стан боржника. Також апелянт стверджує, що Житлово-будівельний кооператив „Молодіжний - 12" є неприбутковою організацією, єдиною метою діяльності якого є забезпечення мешканців квартир та власників (орендарів) нежитлових приміщень будинку необхідним обсягом житлово-комунальних послуг. Згідно довідки банку від 13.01.2017 №10-2/17/20 залишок коштів на рахунку Житлово-будівельного кооперативу „Молодіжний-12" становить 31 138,78 грн. За вищевказаних обставин, враховуючи періодичні надходження грошових коштів від мешканців квартир та власників (орендарів) нежитлових приміщень будинку за спожиті житлово-комунальні послуги, відповідач матиме можливість виконати рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 на протязі 24 місяців, а саме в строк до 26.01.2019.

Проте, вищенаведене твердження апелянта не приймається до уваги колегією суддів, оскільки апелянтом не додано до матеріалів справи як при розгляді заяви судом першої інстанції, так і при апеляційному перегляді ухвали місцевого суду, належних та допустимих доказів того, що обставини, які на думку апелянта, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про розстрочку, зміняться в майбутньому після можливого розстрочення та нададуть йому змогу виконати рішення суду в повному обсязі.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з моменту подання заяви про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 та до моменту апеляційного перегляду ухвали місцевого суду про відмову в розстрочці виконання вищевказаного судового рішення, Житлово-будівельним кооперативом „Молодіжний-12" не надано доказів на підтвердження факту вжиття заходів щодо часткового погашення існуючої перед Публічним акціонерним товариством „Київенерго" заборгованості у розмірі 1 066 145, 91 грн. в порядку запропонованому апелянтом в поданій заяві про розстрочку виконання судового рішення, що свідчить про ухилення останнього від його виконання.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апелянтом не доведено наявність обставин, які нададуть можливість виконати рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 у справі №910/18193/16 при наданні розстрочки виконання останнього.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Крім того, поряд з українским законодавством, необхідно брати до уваги і практику Європейського суду з прав людини.

Виконання судового рішення згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є невід'ємною частиною права особи на справедливий і публічний розгляд її справи (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004, п. 33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жовнер проти України» від 29.06.2004).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 15.01.2010 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" зазначається, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, було ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій із сторін.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при розгляді питання про розстрочку виконання судового рішення суд повинен не лише враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Враховуючи той факт, що обставини для розстрочення виконання рішення суду є винятковими в розумінні положень ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, заява Житлово-будівельного кооперативу „Молодіжний - 12" про розстрочення виконання судового рішення є такою, що не підлягає задоволенню.

Статтею 4-2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апелянтом не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо наявності передумов для розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 у справі №910/18193/16.

Відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За результатами перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі №910/18193/16 прийнята з дотриманням норм процесуального права, а також з повним і всебічним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, тоді як доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви про розстрочення сплати судового збору як при розгляді місцевим судом так і при апеляційному перегляді, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянта.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105, 121 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу „Молодіжний - 12" - залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі №910/18193/16 - без змін.

2. Матеріали справи №910/18193/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов