ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року Справа № 911/2364/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів: Ковтонюк Л.В., Корнілової Ж.О., Нєсвєтової Н.М.
за участю представника товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" - Руденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 07.12.2016
у справі № 911/2364/16господарського суду Київської області
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатех"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго"
простягнення 215 071,36 грн.
Рішенням господарського суду Київської області від 08.09.2016 (суддя Карпечкін Т.П.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатех" 190 384,75 грн. інфляційних втрат та 28855,77 грн. витрат зі сплати судового збору. В задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016 (колегія у складі суддів: Мальченко А.О., Дикунської С.Я., Жук Г.А.) рішення господарського суду Київської області від 08.09.2016 залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016, товариство з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016 та рішення господарського суду Київської області від 08.09.2016 як такі, що прийнято з неповним з'ясуванням обставин справи та порушенням норм процесуального права, в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення в розмірі 190 384,75 грн. інфляційних, прийняти нове рішення про відмову у їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Альфатех" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" про стягнення 215 071,36 грн. інфляційних втрат у зв'язку із простроченням відповідачем виконання зобов'язань щодо оплати вартості отриманого за договором поставки № 266К від 28.05.2014 навантажувача колісного HYUNDAI SL 763 з ківшем 4,00 куб.м (згідно встановленого Додатковою угодою № 1 від 18.06.2014 до договору поставки № 266К від 28.05.2014 Графіку оплати за поставлений товар). Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач послався на те, що при стягненні в судовому порядку основного боргу, пені та річних він не заявляв про стягнення інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві заперечив позовні вимоги, вважає, що оскільки рішенням господарського суду Київської області від 11.01.2016 у справі № 911/4920/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016, було стягнуто, у тому числі і заборгованість перед позивачем в розмірі 243 347,60 грн., позивач мав розрахувати інфляційній втрати з 01.03.2016 - дати набрання чинності рішенням господарського суду Київської області від 11.01.2016 у справі № 911/4920/15, а не з 25.06.2014.

Приймаючи рішення у справі, господарський суд Київської області в рішенні від 08.09.2016 вказав про те, що відповідно до умов договору поставки № 266К від 28.05.2014 відповідач отримав від позивача згідно видаткової накладної № 43099 від 19.06.2014 та акту приймання-передачі від 19.06.2014 навантажувач колісний HYUNDAI SL 763 з ківшем 4,00 куб.м, проте в порушення взятих зобов'язань за період з 30.05.2014 по 17.09.2015 з простроченням строків оплати, встановлених додатковою угодою № 1 від 18.06.2014, якою викладено Додаток № 1 до договору - графік оплати - у новій редакції, оплатив частково вартість товару, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість (питання стягнення основної заборгованості було предметом розгляду господарським судом Київської області у справі № 911/4920/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатех" до товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" про стягнення суми основного боргу, пені та річних). Місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що прострочення оплати товариством з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" вартості навантажувача у строки, які визначено у договорі щодо чергових платежів згідно погоджених сторонами дат за графіком (чергових платежів), є підставою для стягнення на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних втрат в розмірі 190 384,75грн. (з урахуванням графіку оплати товару, в якому визначено зобов'язання покупця здійснити оплату у валюті гривня з урахуванням підвищення міжбанківського курсу долару до гривні на вказані у графіку дати оплати), в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовив.

Київський апеляційний господарський суд погодився із висновком господарського суду Київської області.

Вказаний висновок відповідає чинному законодавству та матеріалам справи. Твердження скаржника про те, що позивач повинен був заявити вимоги про стягнення інфляційних втрат із дати набрання законної сили рішення господарського суду Київської області від 11.01.2016 у справі № 911/4920/15 (де предметом розгляду були вимоги про стягнення боргу, річних та пені) - помилкові, оскільки чинним законодавством таких обмежень не передбачено.

За таких обставин підстав для скасування прийнятих у справі судових рішень в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 190 384,75 грн., немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016

у справі № 911/2364/16 залишити без змін.

Головуючий Л.Ковтонюк

судді: Ж.Корнілова

Н.Нєсвєтова