РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017Справа №910/21344/16
За позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради

до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

про стягнення заборгованості 11 500,82 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Процко Р.Б., довіреність №2302-вих-4475 від 20.10.2016 (відео конференція м. Львів)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (далі-позивач) подала на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" стягнення заборгованості 11 500,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору суборенди нерухомого майна № С-9-14-суб від 24.02.2014, в зв'язку із чим у останнього утворилась заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2016 порушено провадження у справі № 910/21344/16 та призначено розгляд на 16.12.2016.

08.12.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судове засідання 16.12.2016 представники сторін не з'явився.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представників сторін.

Суд вирішив задовольнити клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у зв'язку з чим суд вирішив провести судове засідання 16.01.2017 у режимі відеоконференції з господарським судом Львівської області.

Ухвалою суду від 16.12.2016 задоволено клопотання Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про проведення судового засідання по справі № 910/21344/16 у режимі відеокоференції з господарським судом Львівської області (м. Львів, вул. Личаківська, 128, 79014). Відкладено розгляд справи на 16.01.2017.

В судове засідання 16.01.2017 представник позивача з'явився (відео конференція), надав суду усні пояснення у справі. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 16.01.2017 представник відповідача повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлений належним чином про час та дату судового засідання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 16.01.2017 без участі представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та з огляду на встановлений статтею 69 ГПК України строк вирішення спору.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 16.01.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.02.2014 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, як орендодавцем та Львівським комунальним підприємством «Під Зуброю», як орендарем та Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк», як суборендарем, було укладено Договір суборенди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №С-9-14-суб, відповідно до умов якого орендар на підставі наказу Управління комунальної власності від 11.02.2014 року №10-С передає , а суборендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛКП «Під Зуброю».

Об'єктом суборенди є приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, просп. Червоної Калини, 109 загальною площею 41,6 кв.м.

Відповідно до п. 2.1 Договору об'єкт суборенди суборендар буде використовувати для відділення банку для приймання комунальних платежів від населення.

Згідно п. 3.1 Договору приймання-передачу об'єкти суборенди здійснюють суборендар та орендар.

Відповідно до п. 4.1 Договору, термін Договору суборенди визначений з 24 лютого 2014 року до 01 лютого 2017 року включно.

Пунктом 5.1 Договору сторони погодили, що розмір орендної плати за об'єкт суборенди визначається відповідно до чинної на час укладання цього Договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою міської ради від 07.06.2007 №897 і складає 1690,00 грн. за перший місяць суборенди.

Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік) (п. 5.2Договру)

Відповідно до п. 7.1.2 Договору суборендар зобов'язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Позивач зазначив, що Договір припинено 05.02.2016 р на підстав акту приймання-передачі в зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань за Договором.

Позивач зазначив, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 26.09.2016 складає 11500,82 грн., заборгованість виникла за період 01.11.2015 по 05.02.2016.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, але підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Умови зазначеного договору свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором оренди (найму).

Відповідно до п.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пунктом 5 ст. 759 ЦК України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Відповідачем не надано доказів які б спростовували зазначене позивачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 10 500,82 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-а, ідентифікаційний код 05839888) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ідентифікаційний код 25558625) основну заборгованість в розмірі 11500 (одинадцять тисяч п'ятсот) грн. 82 коп., судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.01.2017

Суддя Мельник В.І.