КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Справа№ 911/4821/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Хрипуна О.О.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Молокопой І.А.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства ,,Управління житлово - комунального господарства"

на ухвалу господарського суду Київської області від 28.11.2016

у справі № 911/4821/15 (суддя Щоткін О.В.)

за скаргою Комунального підприємства ,,Управління житлово - комунального господарства"

на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Зелена Енергія Т"

до Комунального підприємства ,,Управління житлово - комунального господарства"

про стягнення 3 302 485,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство ,,Управління житлово - комунального господарства" (далі - відповідач, скаржник) звернулось в господарський суд Київської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити дії, в якому просило визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Київській області незаконною та протиправною; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Київській області надати роз'яснення щодо розподілу коштів примусово стягнутих з рахунків підприємства згідно судового наказу №911/4821/15 від 12.01.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.11.2016 в задоволенні скарги відмовлено повністю.

Зазначену ухвалу мотивовано тим, що боржник, в силу наданих йому законом прав, не був позбавлений можливості контролювати хід виконавчого провадження, проте, жодного разу не скористався правом щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить відсутність у матеріалах скарги доказів звернення боржника з відповідними заявами чи клопотаннями до відділу ДВС.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу господарського суду Київської області від 28.11.2016 у справі № 911/4821/15 скасувати та постановити ухвалу про задоволення скарги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, на думку скаржника, Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Київській області, в порушення ст. 15, 20 Закону України ,,Про звернення громадян", ст. 5 Закону України ,,Про інформацію", не надав на вимогу боржника інформацію щодо розподілу коштів, що вказує на бездіяльність ДВС та чого не врахував суд першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Сухового В.Г., суддів Коротун О.М., Хрипуна О.О. та призначено її розгляд на 23.01.2017.

Судове засідання призначене на 23.01.2017 не відбулося у зв'язку із участю судді-доповідача Сухового В.Г. у засіданні робочої групи Ради суддів України.

Ухвалою суду від 24.01.2017 розгляд скарги у справі призначено на 07.02.2017.

07.02.2017 у зв'язку з перебуванням судді Коротун О.М. на лікарняному, автоматизованою системою здійснено її заміну на суддю Іоннікову І.А.

Ухвалою суду від 07.02.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Сухового В.Г., суддів Іоннікової І.А., Хрипуна О.О. та призначено її розгляд на 22.02.2017.

В судове засідання 22.02.2017 учасники процесу не з'явились, повідомлені про час та місце розгляду скарги своєчасно та належним чином ухвалою суду від 07.02.2017, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення № 473, № 430.

Повідомлення, направлене на адресу ТОВ ,,Зелена Енергія" повернулось на адресу суду з відміткою ,,за закінченням встановленого строку зберігання".

Як роз'яснено п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто, повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, позивач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Крім того, на адресу суду надійшла телеграма відповідача з проханням проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За наведених обставин, враховуючи належне повідомлення позивача та відділу ДВС про час і місце розгляду справи, телеграму відповідача, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними матеріалами справи.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду Київської області має бути скасована, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Київської області від 14.12.2015 у справі № 911/4821/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Зелена Енергія Т" до Комунального підприємства ,,Управління житлово - комунального господарства" про стягнення 3 302 485,85 грн. позов задоволено частково. Стягнуто з КП ,,Управління житлово - комунального господарства" на користь позивача 242 020,99 грн. 3% річних, 2 498 085,22 грн. втрат від інфляції, 41 101,59 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

12.01.2016 на виконання вказаного рішення господарським судом Київської області видано наказ.

25.01.2016 відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49918500 за наказом господарського суду Київської області від 12.01.2016.

Як зазначає у своїй скарзі скаржник, відносно Комунального підприємства ,,Управління житлово-комунального господарства" було відкрито кілька виконавчих проваджень, які об'єднано у зведене виконавче провадження № 39590068, в тому числі й виконавче провадження № 49918500

В рамках виконавчого провадження № 49918500, відділом ДВС, з рахунків боржника примусово стягнуто грошові кошти на виконання наказу господарського суду Київської області від 12.01.2016 у справі № 911/4821/15, у зв'язку з чим 30.06.2016 відділом ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 49918500, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

Листом від 08.07.2016 №01.08.1-11/924 КП ,,Управління жилого - комунального господарства" звернулось до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Київській області з проханням надати роз'яснення щодо розподілу коштів примусово стягнутих з рахунків підприємства на виконання судових наказів.

Листом від 05.09.2016 № 01.08.1-11/1197 скаржник зазначає, що повторно звернувся до відділу ДВС з листом щодо надання роз'яснень щодо розподілу коштів, примусово стягнутих з рахунків підприємства.

На підтвердження направлення вказаних листів до матеріалів справи скаржником надано копії фіскальних чеків №0954 від 09.07.2016, № 4030 від 05.09.2016, а також копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення № 176 та № 144, з яких вбачається, що кореспонденцію Відділом ДВС було отримано 18.07.2016 та 08.09.2016 відповідно.

Як вказував скаржник, відповіді на вказані запити так ним і не отримано, а запитувана інформація потрібна скаржнику для правильного формування даних по дебіторській та кредиторській заборгованості, звіряння розрахунків між підприємствами та дотримання податкового законодавства України.

З огляду на наведені обставини, посилаючись на норми Законів України ,,Про звернення громадян", ,,Про виконавче провадження", скаржник просив суд визнати бездіяльність відділу ДВС незаконною та протиправною і зобов'язати відділ ДВС надати боржнику роз'яснення щодо розподілу примусово стягнутих коштів з рахунків боржника за наказом господарського суду Київської області від 12.01.2016.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

За змістом статті 1 Закону України ,,Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 названого Закону, який діяв станом на дату звернення відповідача до Відділу ДВС з спірними листами, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі розглядати заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Нормами ч. 1 ст. 12 Закону закріплено право сторін виконавчого провадження, зокрема, заявляти клопотання, що виникають у ході виконавчого провадження.

Будь-яких виключень вказані норми не містять, а відтак, державний виконавець має обов'язок розглядати всі заяви, які надходять до нього в рамках виконавчого провадження, в тому числі й заяви про надання роз'яснень щодо розподілу коштів, примусово стягнутих з рахунків підприємства за судовим наказом № 911/4821/15 від 12.01.2016.

Державний виконавець може як задовольнити заяву відповідача та надати відповідне роз'яснення, так і відмовити у його наданні, проте в будь-якому випадку за законом він має розглянути заяву і повідомити заявника про результати розгляду його звернення.

З досліджених судом доказів вбачається, що Відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Київській області не надано відповіді на листи-заяви боржника від 08.07.2016 та від 05.09.2016.

Водночас, колегія суддів відзначає, що лист - заява від 08.07.2016 № 01.08.1-11/924 не є належним та допустимим доказом, який би підтверджував звернення боржника до відділу ДВС з заявою в рамках виконання судового наказу № 911/4821/15, оскільки в зазначеному листі боржником не заявлялась вимога надати роз'яснення щодо розподілу коштів примусово стягнутих з рахунків підприємства згідно з даним судовим наказом.

Як роз'яснено в п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 ,,Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що скарга відповідача на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити дії підлягає частковому задоволенню, а саме, в частині визнання бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби ГУЮ в Київській області щодо ухилення від розгляду заяви Комунального підприємства ,,Управління житлово-комунального господарства" про надання роз'яснення щодо розподілу коштів, примусово стягнутих з рахунків підприємства згідно судового наказу № 911/4821/15 від 12.01.2016 (лист від 05.09.2016 № 01.08.1-11/1197), незаконною та протиправною; зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби ГУЮ в Київській області розглянути подану відповідачем заяву про надання роз'яснення щодо розподілу коштів, примусово стягнутих з рахунків підприємства згідно судового наказу № 911/4821/15 від 12.01.2016 (лист від 05.09.2016 № 01.08.1-11/1197).

Щодо листа скаржника від 08.07.2016 № 01.08.1-11/924, як зазначено вище, він не може бути доказом бездіяльності ДВС та досліджуватись в рамках даної справи, оскільки не стосується виконання наказу № 911/4821/15 від 12.01.2016.

Що ж до вимоги скаржника надати роз'яснення щодо розподілу коштів, примусово стягнутих з рахунків підприємства згідно судового наказу № 911/4821/15 від 12.01.2016 (тобто задоволення його листа-заяви), то така вимога не ґрунтується на приписах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягає.

За наведених обставин, в задоволенні решти вимог скарги слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що, з огляду на приписи ст. 104 ГПК України є підставою для її скасування та прийняття нової ухвали про часткове задоволення скарги.

В частині доводів апеляційної скарги про те, що Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Київській області, в порушення ст. 15, 20 Закону України ,,Про звернення громадян", ст. 5 Закону України ,,Про інформацію", не надав на вимогу боржника інформацію щодо розподілу коштів, що вказує на його бездіяльність, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що стадія виконання рішення господарського суду, що набрало законної сили та обов'язкове для виконання, регулюється нормами ГПК України та спеціальним Законом України ,,Про виконавче провадження". При цьому, вказані процесуальні правовідносини не регулюються Законом України ,,Про інформацію", Законом України ,,Про звернення громадян" та іншими законодавчими актами щодо доступу до інформації, що прийняті в розвиток конституційного права особи на звернення (стаття 40 Конституції України), тому наведені доводи відхиляються, як необґрунтовані.

Враховуючи викладене вище, апеляційна скарга Комунального підприємства ,,Управління житлово-комунального господарства" підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною 2 ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір у даній справі виник як наслідок неправомірних дій відповідача, колегія суддів покладає витрати за подання апеляційної скарги на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 99, 101- 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства ,,Управління житлово-комунального господарства" на ухвалу господарського суду Київської області від 28.11.2016 у справі № 911/4821/15 задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 28.11.2016 у справі № 911/4821/15 скасувати.

3. Скаргу Комунального підприємства ,,Управління житлово-комунального господарства" на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

4. Визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби ГУЮ в Київській області щодо ухилення від розгляду заяви Комунального підприємства ,,Управління житлово-комунального господарства" про надання роз'яснення щодо розподілу коштів, примусово стягнутих з рахунків підприємства згідно судового наказу № 911/4821/15 від 12.01.2016 (лист № 01.08.1-11/1197 від 05.09.2016), незаконною та протиправною.

5. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби ГУЮ в Київській області розглянути подану Комунальним підприємством ,,Управління житлово-комунального господарства" заяву про надання роз'яснення щодо розподілу коштів, примусово стягнутих з рахунків підприємства згідно судового наказу № 911/4821/15 від 12.01.2016 (лист № 01.08.1-11/1197 від 05.09.2016).

6. У решті заявлених у скарзі вимог відмовити.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді О.О. Хрипун

І.А. Іоннікова