ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 лютого 2017 року Справа № 916/2202/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Владимиренко С.В., Шевчук С.Р.,

розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК"
на рішення та постановугосподарського суду Одеської області від 12.10.2016 Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2017
у справі№ 916/2202/16 господарського суду Одеської області
за позовомОСОБА_3
до1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; 2. Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК"
про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів,
в с т а н о в и в:

Подана Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" касаційна скарга на рішення господарського суду Одеської області від 12.10.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 у справі № 916/2202/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діє з 01.09.2015, ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пп.пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, чинній на час позовної заяви, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (п.п. 2.10-2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані судові рішення прийнято щодо позову, з урахуванням клопотання про збільшення позовних вимог, предметом якого є одночасно вимоги немайнового характеру: зобов'язати Публічне акціонерне товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб всю необхідну інформацію щодо ОСОБА_3 як вкладника, зокрема рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25.05.2015 у справі № 522/6328/15-ц, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01.02.2016 із зазначенням дати його отримання; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 в якості вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі і в розмірах встановлених рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 25.05.2015 у справі № 522/6328/15-ц, залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01.02.2016, а саме, на суму 190 000,00 грн.; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_3 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірах, встановлених рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 25.05.2015 у справі № 522/6328/15-ц, залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01.02.2016, а саме, на суму 190 000,00 грн. та вимога майнового характеру про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_3 коштів в розмірі 190 000,00 грн.

Отже, при зверненні з касаційною скаргою на рішення господарського суду Одеської області від 12.10.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 у справі № 916/2202/16 скаржник повинен був сплатити судовий збір за ставками, розрахованими, виходячи із суми судового збору, яка підлягала сплаті для позовної заяви предметом якої є об'єднанні вимоги немайнового характеру, а також вимога майнового характеру.

Натомість, до касаційної скарги в якості доказу сплати судового збору додано платіжне доручення № від 19.01.2017 про сплату судового збору у розмірі 1 653,60 грн., тобто як за одну вимогу немайнового характеру, що не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому розмірі, оскільки сплачена сума не відповідає вищезазначеним вимогам.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" на рішення господарського суду Одеської області від 12.10.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 у справі № 916/2202/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

С.Р. Шевчук