ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Справа № 906/84/16

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівЯценко О.В.,
Бакуліної С.В.,
розглянувши
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Головинський граніт"
на постанову від 30.11.2016 Київського апеляційного господарського суду
у справі№906/84/16 господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Головинський граніт"
до треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за участюЖитомирської обласної державної адміністрації Фонд державного майна України, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області Прокуратури Житомирської області
провизнання додаткової угоди укладеною

За участю представників сторін:

Від позивача - Латишев П.В. - дов. від 14.02.17,

Від відповідача - Власюк В.П. - дов. від 03.01.17,

Від 3-ї особи - 1) ФДМУ - Лисий В.І. - дов. від 12.01.17,

2) ФДМУ по Житомир. обл. - Грінчук Н.А. - дов. від. 11.01.17,

Від ГПУ - Гришина Т.А. - посв.

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Головинський граніт" звернулось з позовом до Житомирської обласної державної адміністрації про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 17.10.2013, зареєстрованого Черняхівським районним управлінням юстиції Житомирської області, номер запису про інше речове право №3175493 від 18.10.2013, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 56, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Головинський граніт" та Житомирською обласною державною адміністрацією.

Рішенням від 27.04.2016 господарського суду міста Києва (суддя Смирнова Ю.М.) в позові відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що орендарем в даному випадку не доведено наявності усіх передбачених п. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" умов для поновлення спірного договору оренди.

Постановою від 30.11.2016 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого Скрипки І.М. суддів Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В. рішення від 27.04.2016 господарського суду м. Києва залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство "Головинський граніт" у касаційній скарзі просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, ст. 777 ЦК України та ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.10.2013 між Житомирською обласною державною адміністрацією як орендодавцем та Публічним акціонерним товариством "Головинський граніт" як орендарем укладено договір оренди землі, за умовами якого орендарю надано в строкове платне користування земельну ділянку із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення на території в межах Головинської селищної ради Черняхівського району Житомирської області, кадастровий номер :03:000:0188, в оренду надається земельна ділянка площею 95,1090 га (забудовані землі), на земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать орендарю на умовах оренди відповідно до договору оренди № 22 цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Головинський кар'єр" від 21.12.2001, укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна та товариством, договір укладено строком до 03.06.2015.

Згідно з п.п. 8, 15, 36 договору після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, дія договору припиняється зокрема у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Договір зареєстровано Черняхівським районним управлінням юстиції Житомирської області, номер запису про інше речове право №3175493 від 18.10.2013, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 56.

Листом від 30.04.2015№ 271/3 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження дії договору оренди землі на 20 років, у відповідь на який відповідач листом від 11.06.2015 №13-6-0.4-8664/2-15 повідомив про те, що звернення щодо поновлення договору оренди землі буде внесено на розгляд засідання комісії облдержадміністрації по розгляду звернень підприємств, організацій, установ та громадян щодо надання земельних ділянок та водних об'єктів.

Згідно протоколу від 12.08.2015 № 7 казаною комісією облдержадміністрації прийнято рішення про відмову у погодженні матеріалів щодо поновлення договорів оренди земельних ділянок, в т.ч. площею 95,1090 га в межах Головинської селищної ради, у зв'язку з припиненням дії договору оренди цілісного майнового комплексу ДП "Головинський кар'єр".

Наказом Фонду державного майна України від 21.10.2015 №1561 єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Головинський кар'єр" включено до Переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, а наказом від 22.10.2015 № 1564 прийнято рішення про його приватизацію та визначено дату оцінки та проведення інвентаризації майна Державного підприємства "Головинський кар'єр".

18.12.2015 позивач звернувся до відповідача із листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі та надав разом із вказаним повідомленням 2 примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 17.10.2013.

Звертаючись з позовом у даній справі, ПАТ "Головинський граніт" послалось на те, що відповіді на лист від 18.12.2015 ним не отримано, додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 17.10.2013 між сторонами не підписано.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Колегія суддів Вищого господарського суду України в даному випадку зважає на те, що в листі від 30.04.2015 про поновлення договору відповідач запропонував нові умови договору, оскільки поставив питання про продовження строку його дії на 20 років.

До того ж, доказів направлення разом із листом відповідачу проекту додаткової угоди позивачем надано не було.

Крім того, позивач направляв відповідачу лист від 22.02.2016 №22-1, в якому просив надати згоду на поділ орендованої земельної ділянки на частини 44,7 га та 50,409 га, а за приписами ст. 33 Закону "Про оренду землі" у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Тобто, фактично позивач ініціював внесення змін до договору, проте згоди на внесення цих змін сторони у передбаченому законодавством порядку не досягли.

Окрім того, судами враховано, що відповідач своїми діями, зокрема, листом від 11.06.2015 №13-6-0.4-8664/2-15 про внесення звернення позивача на розгляд чергового засідання комісії облдержадміністрації стосовно земельних питань, прийняттям рішення про відмову позивачу у погодженні матеріалів щодо поновлення договорів оренди земельних ділянок, в т.ч. площею 95,1090 га в межах Головинської селищної ради, у зв'язку з припиненням дії договору оренди цілісного майнового комплексу ДП "Головинський кар'єр", включенням майнового комплексу Державного підприємства "Головинський кар'єр за наказом Фонду державного майна України від 21.10.2015 №1561 до Переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом продажу за конкурсом, висловив своє ставлення щодо поновлення спірного договору оренди, а відтак, безпідставним є твердження позивача про не отримання від відповідача будь-яких заперечень стосовно можливості продовження строку дії договору.

До того ж, перелік майна, що входить до цілісного майнового комплексу ДП "Головинський кар'єр" свідчить про те, що майно призначене саме для розробки кар'єрів, яке знаходиться на території цього ЦМК. До складу ЦМК входять об'єкти, без яких неможливо проводити розробку кар'єрів чи навіть дістатися до них, зокрема №1.35 автодорога до Головинського кар'єру та №1.36 автодорога до Сліпчинського кар'єру.

При цьому судами встановлено, що у зв'язку з систематичним порушенням ПАТ "Головинський граніт" умов договору оренди ЦМК щодо сплати орендної плати, станом на 05.04.2016 заборгованість позивача перед державним бюджетом становить 2769340, 64 грн., а тому було прийнято рішення щодо недоцільності продовження орендних відносин на наступний термін.

Стосовно посилання позивача про наявність спеціального дозволу на користування надрами Сліпчицького родовища №2698 від 03.06.2002 як на підставу для продовження договору оренди землі, судом апеляційної інстанції обґрунтовано взято до уваги приписи ст. 16 Кодексу України про надра, згідно якої надання спеціальних дозволів на користування надрами, крім випадків користування надрами на умовах угод про розподіл продукції, укладених відповідно до Закону України "Про угоди про розподіл продукції", здійснюється після попереднього погодження з відповідною радою питання про надання земельної ділянки для зазначених потреб, крім випадків, коли у наданні земельної ділянки немає потреби, а отже отримання ділянки для розробки надр є підставою для отримання спеціального дозволу, а не навпаки, тобто сама по собі наявність спеціального дозволу на розробку надр не є підставою для укладання договору оренди земельної ділянки, як про це зазначає позивач (апелянт).

Крім того, судом встановлено, що на території земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:0188, знаходиться не тільки Сліпчицьке родовище, на яке у позивача є діючий спеціальний дозвіл на користування надрами №2698 від 03.06.2002, але і Головинське родовище, на яке у позивача спеціального дозволу немає.

З врахуванням зазначеного вище, обґрунтованим є висновок судів про не доведення позивачем підстав для визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 17.10.2013, у зв'язку з чим правомірною є відмова в позові.

Відповідно до приписів статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують зазначених вище висновків та пов'язані з вирішенням питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене, постанова апеляційної інстанції, якою залишено без змін рішення господарського суду першої інстанції, відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Публічне акціонерне товариство "Головинський граніт" залишити без задоволення.

Постанову від 30.11.2016 Київського апеляційного господарського суду у справі № 906/84/16 господарського суду м. Києва залишити без змін.

Головуючий суддя І. Ходаківська

Судді О. Яценко

С. Бакуліна