ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 р. Справа №917/2141/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область,36022) в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" ( 36000, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 47 А)

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область,36014

про стягнення 50 600,09 грн. заборгованості за договором від 31.05.2016 року

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №10-73/2153 від 22.02.2016 року

від відповідача: ОСОБА_2 дов. №13/115/26-2016 від 18.11.2016 року

В судовому засіданні 23.02.2017 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату складення повного тексту рішення.

Обставини справи: розглядається позовна заява про стягнення 50 600,09 грн., яка складається з 39389,86 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р.); 778,38 грн. пені за несвоєчасну оплату за перетоки реактивної електричної енергії (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р.); 6402,70 грн. інфляційних за активну електроенергію (за період з жовтня по грудень 2016р.); 77,58 грн. інфляційних за перетоки реактивної електроенергії (за листопад 2016р.); 3866,73 грн. 3% річних за активну електроенергію (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р.); 84,84 грн. 3% річних за реактивну електроенергію (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р). Позовні вимоги розглядаються в редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог, прийнятої ухвалою суду від 31.01.2017 року

01.02.2017 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що Головне управління Національної поліції в Полтавській області є державною бюджетною установою і фінансується за рахунок коштів держаного бюджету. Так, асигнування по електроенергії відповідно до кошторисних призначень почали надходити до Головного управління Національної поліції в Полтавській області лише з серпня 2016 року, у зв'язку з чим і утворилася заборгованість. Після надходження коштів в серпні 2016 року в сумі 574 093 грн. на користь ПАТ Полтаваобленерго було перераховано 570 000 грн. згідно платіжного доручення від 25.08.2016 № 853. Також відповідач вказує на те, що відповідно до акту звірки від 18.01.2017 № А35711 станом на 01.01.2017 року за спожиту у 2016 році електроенергію кредиторська заборгованість відсутня. При цьому залишок коштів, надмірно перерахованих ПАТ Полтаваобленерго, становить 526,9 тис. грн. До відзиву відповідачем додано наступні документи: копію наказу Національної поліції від 06.11.2015 № 33 Про затвердження Положення про Головне управління Національної поліції в Полтавській області; копію наказу Національної поліції від 21.06.2016 419 о/с; витяг із картки аналітичного обліку отриманих асигнувань по загальному фонду держбюджету ГУНП в Полтавській області у 2016 році; акт звірки взаємних розрахунків від 18.01.2017 № A3 5711; копію довіреності.

20.02.2017 року від відповідача надійшло клопотання зменшення суми штрафних санкцій , в якому відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій за несвоєчасне виконання Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області вимог договору №5711 від 31.05.2016, укладеного між Головним управлінням національної поліції в Полтавській області та ПАТ "Полтаваобленерго". В обґрунтування свого клопотання відповідач вказує, що Головне управління Національної поліції в Полтавській області є державною неприбутковою установою, - відповідач не має можливості вжити заходи щодо примусового отримання фінансування з розпорядника коштів вищого рівня - Міністерства внутрішніх справ України і виконати взяті на себе зобов'язання, які є необхідними для забезпечення функціонування державного органу та забезпечення прав та свобод громадян. За таких обставин Головне управління Національної поліції в Полтавській області вважає, що невиконання умов спільного договору №5711 від 31.05.2016 з ПАТ "Полтаваобленерго" відбулося не з вини відповідача і це є істотною умовою при розгляді позову ПАТ "Полтаваобленерго" до ГУНП в Полтавській області. Крім цього, на даний час Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області погашені фінансові зобов'язання зі сплати основної суми боргу за спожиту електроенергію по спільному договору з ПАТ "Полтаваобленерго".

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, проти зменшення розміру штрафних санкцій заперечував.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Крім того, представник відповідача підтримав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

31.05.2016р. укладено договір № 5711 «Про постачання електричної енергії» (далі -Договір) між структурним підрозділом ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» та Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області ( арк. справи 10-15).

При укладенні договору сторони, зокрема, узгодили наступне:

- відповідно до Розділу 1 «Предмет договору» даного договору, позивач продає електричну енергію відповідачу, відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

- споживач зобов'язався оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» ( п. 2.3.3 Договору);

- згідно п. 2.3.4 Договору встановлено, що споживач зобов'язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком «Порядок розрахунків» та «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

- у п. 4.2.1. передбачено відповідальність споживача за внесення платежів, передбачених п. 2.3.3, 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми. Сума пені, компенсаційні нарахування встановленого індексу інфляції та три відсотки річних зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

- за змістом 1 Додатку №2 «Порядок розрахунків» визначено, розрахунковим вважається період з 20 числа попереднього місяця до такого ж числа поточного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

- пунктом 10 Додатку №2 передбачено, у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених даним Порядком, постачальник проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення. Пеня та інфляційні нарахування та три відсотки річних сплачуються на поточний рахунок постачальника, який вказується в рахунках.

- згідно п.13 Додатку №2 розрахунки за спожиту активну електричну енергію, перетікання реактивної енергії, перевитрату договірних величин електроенергії та потужності, нарахування за Актами про порушення ПКЕЕ, пеня та інші платежі, оформлені рахунками постачальника, здійснюються споживачем самостійно протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунків для споживачів, які оплачують спожиту електричну енергію самостійно, і 10-ти операційних днів з дня отримання рахунків для Споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за період з 31.05.2016р. по 16.12.2016р. ГУНП в Полтавській області постійно споживало електричну енергію (активну і реактивну) на підставі вищезазначеного договору, а оплата відповідачем проводилась несвоєчасно та не в повному обсязі. В зв'язку з чим утворилась заборгованість даного підприємства перед позивачем. В звязку з чим позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача:

- 39389,86 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р.);

- 778,38 грн. пені за несвоєчасну оплату за перетоки реактивної електричної енергії (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р.);

- 6402,70 грн. інфляційних за активну електроенергію (за період з жовтня по грудень 2016р.);

- 77,58 грн. інфляційних за перетоки реактивної електроенергії (за листопад 2016р.);

- 3866,73 грн. 3% річних за активну електроенергію (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р.);

- 84,84 грн. 3% річних за реактивну електроенергію (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р).

Таким чином, з посиланням на ст.ст. 257, 258, 525, 526, 549, 625 ЦК України від 16.01.2003р., Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 р., п.п. 2.З.З., 2.3.4,4.2.1. Договору, п. 10,11,13 додатку №2 Договору позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи свідчать, та не заперечується сторонами, що відповідач здійснював оплату за договором не в повному обсязі та не у строки, визначені договором. Станом на час розгляду справи заборгованість по договору відповідачем сплачена повністю, однак з порушенням строків.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Умовами договору ( п.. 4.2.1.) передбачено відповідальність споживача за внесення платежів, передбачених п. 2.3.3, 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми. Сума пені, компенсаційні нарахування встановленого індексу інфляції та три відсотки річних зазначається у розрахунковому документі окремим рядком. Згідно Додатку №2 «Порядок розрахунків» визначено, розрахунковим вважається період з 20 числа попереднього місяця до такого ж числа поточного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом. Пунктом 10 Додатку №2 передбачено, у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених даним Порядком, постачальник проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення. Пеня та інфляційні нарахування та три відсотки річних сплачуються на поточний рахунок постачальника, який вказується в рахунках.

За приписами п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене позивачем правомірно нараховано відповідачу:

- 39389,86 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р.);

- 778,38 грн. пені за несвоєчасну оплату за перетоки реактивної електричної енергії (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р.);

- 6402,70 грн. інфляційних за активну електроенергію (за період з жовтня по грудень 2016р.);

- 77,58 грн. інфляційних за перетоки реактивної електроенергії (за листопад 2016р.);

- 3866,73 грн. 3% річних за активну електроенергію (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р.);

- 84,84 грн. 3% річних за реактивну електроенергію (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р).

Як вже зазначалось вище, відповідач просив суд зменшити розмір пені.

Позивач проти задоволення даного клопотання заперечував.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пунктом 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В п.п. 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що за змістом п.3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання зобов'язання або його невиконання, незначності прострочення виконання зобов'язання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ст.3 ЦК України).

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013 № 7-рп/2013).

Враховуючи баланс інтересів сторін у справі, що відповідач є державною неприбутковою установою, яка не має можливості вжити заходи щодо примусового отримання фінансування з розпорядника коштів вищого рівня - Міністерства внутрішніх справ України і виконати взяті на себе зобов'язання за договором, а також відсутність основного боргу за договором, суд прийшов до висновку про наявність виключних обставин, які дають підстави для зменшення розміру пені у сумі 39 389,86 грн. за несвоєчасну оплату активної електричної енергії (за період з 29.06.2016р. по 31.12.2016р.) на 50 % до 19694,93 грн.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 19694,93 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 778,38 грн. пені за несвоєчасну оплату за перетоки реактивної електричної енергії, 6402,70 грн. інфляційних за активну електроенергію, 77,58 грн. інфляційних за перетоки реактивної електроенергії, 3866,73 грн. 3% річних за активну електроенергію, 84,84 грн. 3% річних за реактивну електроенергію обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами (в мат. справи) і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р., судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 33,43,49, п.3 ст. 83, ст. ст.82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область,36014, ідентифікаційний код 40108630) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область,36022, ідентифікаційний код 00131819) в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" (36000, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 47 А, ідентифікаційний код 00131819) 19694,93 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 778,38 грн. пені за несвоєчасну оплату за перетоки реактивної електричної енергії, 6402,70 грн. інфляційних за активну електроенергію, 77,58 грн. інфляційних за перетоки реактивної електроенергії, 3866,73 грн. 3% річних за активну електроенергію, 84,84 грн. 3% річних за реактивну електроенергію та 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити в задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено 28.02.2017 р.

Суддя Тимощенко О.М.