РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017Справа №910/22470/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд"
доКиївської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Перинатальний центр міста Києва
провизнання додаткової угоди укладеною
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Банах О.Л. - представник за довіреністю;
від відповідача:Глобенко Л.В. - представник за довіреністю;
від третьої особи:Худенко А.Я. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" (далі - позивач, ТОВ "ВБК "Градобуд") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач, КМР) про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 19.03.2007 року, посвідченого 19.03.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрованого в реєстрі за № 178 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про що зроблено запис від 26.04.2007 року № 82-6-00416 у книзі записів державної реєстрації договорів, на умовах поданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" проекту додаткової угоди, а саме в наступній редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА про поновлення Договору оренди земельної ділянки, укладеного 19.03.2007 року, та внесення до нього змін

Київська міська рада (Україна, 01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141) - далі за текстом - "Орендодавець", в особі Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, який діє на підставі ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" - з однієї сторони,

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" (Україна, 04112, міста Київ, вулиця Тимофія Шамрила, будинок 4-А, ідентифікаційний код 33406022), зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.02.2005 року за № 1 005262 - далі за текстом "Орендар", в особі Директора Стасюка Василя Івановича, який діє на підставі Статуту, - з другої сторони,

які далі по тексту іменуються разом "Сторони", а кожен окремо - "Сторона", у зв'язку із закінченням 26 квітня 2017 року строку, на який було укладено Договір оренди землі, маючи на меті продовжити наявні між сторонами договірні орендні правовідносини, завершити будівництво житлового будинку, Сторони керуючись положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 року № 161-ХІV домовились:

1. Поновити на 5 (п'ять років), тобто до 26.04.2022 року строк дії Договору оренди земельної ділянки, укладений між сторонами 19.03.2007 року на підставі рішення Київської міської ради від 21.12.2006 року № 337/394 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вул. Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. за № 178 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 26.04.2007 року за № 82-6-00416 (далі за текстом - "Договір оренди землі").

2. Користуючись правом, передбаченим положеннями частини 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 року № 161-ХІV, Сторони при поновленні Договору оренди землі, з метою приведення його положень до вимог діючого законодавства України, погодились викласти Договір оренди землі в новій редакції (текст нової редакції наявний у матеріалах справи).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач, маючи намір продовжити дію Договору, 19.09.2016 року направив відповідачеві проект додаткової угоди про поновлення Договору оренди земельної ділянки, укладеного 19.03.2007 року та внесення змін до нього, підписаний та скріплений печаткою разом з необхідними копіями та довідками. Однак, протягом місячного терміну, встановленого у Законі України "Про оренду землі", запропонований позивачем проект Додаткової угоди відповідачем підписаний не був, зауважень щодо тексту угоди позивачем отримано не було.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2016 р. порушено провадження у справі № 910/22470/16 та призначено її до розгляду на 27.01.2017 р.

Позивач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності щодо внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки № 82-6-00416 від 19.03.2007 р.

Крім того, відповідач згідно ст. 27 ГПК України надав клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Перинатального центру. Обґрунтовуючи дане клопотання тим, що позивач в проекті передбачив пункт щодо знесення будівель, розташованих на земельній ділянці по вул. Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва, а вказане нерухоме майно Перинатального центру м. Києва це 2-поверхова капітальна будівля - блок допоміжних приміщень площею 2862,15 м. кв.. Дана будівля обліковується по бухгалтерському обліку Перинатального центру м. Києва, про що свідчать облікові документи. Таким чином, рішення по даній справі може вплинути на права та обов'язки Перинатального центру.

Керуючись ст. ст. 27, 33, 34, 43, ГПК України, суд дійшов висновку про задоволення вказаного клопотання та залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Перинатального центру міста Києва (далі - третя особа).

Також, відповідач звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження строку розгляду даного спору додатково на 15 днів.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, враховуючи неявку в судове засідання представника позивача, що перешкоджає розгляду спору по суті, суд задовольнив клопотання про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів та відклав розгляд справи на 10.02.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні 10.02.2017 року наполягав на позові та надав пояснення стосовно позовної давності.

Представник відповідача проти позову заперечував та продовжував наполягати на пропуску позивачем строку позовної давності щодо внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки №82-6-00416 від 19.03.2007 р.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, проте надала клопотання про відкладення розгляду справи, а також заперечення на позовну заяву.

Враховуючи особливості справи та предмету спору, суд задовольнив клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи та відклав розгляд справи на 22.02.2017 року.

22.02.2017 року представник позивача продовжував наполягати на задоволенні заявленого позову та надав додаткові пояснення по справі та щодо строку позовної давності.

Представник відповідача безпосередньо у судовому засіданні обґрунтовував свої заперечення проти позову.

У свою чергу, представник третьої особи 14.02.2017 року через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав письмові заперечення на позовну заяву про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеною.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.02.2017 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради ІІІ сесія 5-го скликання від 21 грудня 2006 р. № 337/394 було вирішено:

- затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вулиці Анрі Барбюса у Печерському районі міста Києва;

- передати товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" за умови виконання пункту 3 цього рішення, в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,53 Га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вулиці Анрі Барбюса у Печерському районі міста Києва за рахунок міських земель не наданих у власність чи користування.

На підставі вказаного рішення № 337/394 від 21.12.2006 року, між Київською міською радою (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" було укладено договір оренди земельної ділянки від 19.03.2007 року, посвідчений 19.03.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 178 (надалі - Договір), в подальшому, Договір було зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів КМДА, про що зроблено запис від 26.04.2007 року № 82-6-00416 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 21.12.20106 року № 337/394, за Актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об'єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим Договором.

Об'єктом оренди відповідно до Договору є земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - вул. Анрі Барбюса у печерському районі м. Києва;

- розмір - 5 270 кв.м.;

- цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально-культурного призначення та підземним паркінгом;

- кадастровий номер - 8 000 000 000:79:027:0012 (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору, договір укладено на 5 років.

Постановою київського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 року у справі № 910/16550/15, зокрема, визнано укладеною між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 19.03.2007, посвідченого 19.03.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрованого в реєстрі за №178 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 26.04.2007 №82-6-00416 у книзі записів державної реєстрації договорів, на умовах поданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" проекту додаткової угоди, а саме:

"Додаткова угода про поновлення договору оренди земельної ділянки

Київська міська рада (м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) - далі у тексті - "Орендодавець", в особі Київського міського голови, що діє на підставі ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" - з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" (м. Київ, вул. Т. Шамрила, 4-А , зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 23.02.2005 р. за № 1 005262 - далі у тексті "Орендар", в особі директора, що діє на підставі Статуту, - з другої сторони, керуючись ст. 792 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі", уклали цю додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки (далі у тексті - Додаткова угода) про наступне:

1. Поновити на 5 (п'ять) років договір оренди земельної ділянки, укладений між сторонами на підставі рішення Київської міської ради від 21.12.2006 №337/394 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вул. Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва" та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 26.04.2007 р. за № 82-6-00416 (далі у тексті - Договір оренди).

2. Всі інші умови Договору оренди, за винятком терміну дії, залишаються без змін.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 124 Конституції України визначають обов'язковість виконання усіма суб'єктами прав судового рішення у вказаній справі.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Судове рішення (Постанова Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 року) у справі № 910/16550/15, яке набрало законної сили, не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити, а тому встановлено факт того, що договір оренди земельної ділянки, укладений між сторонами на підставі рішення Київської міської ради від 21.12.2006 №337/394 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вул. Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва" та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 26.04.2007 р. за № 82-6-00416, було продовжено на 5 років.

Таким чином, як вбачається наведеного вище, строк дії спірного договору оренди закінчується 26.04.2017 року.

19.09.2016 року, позивач, маючи намір продовжити дію Договору, направив відповідачу проект Додаткової угоди про поновлення Договору оренди земельної ділянки, укладеного 19.03.2007 року, та внесення до нього змін, підписаний та скріплений печаткою разом з необхідними копіями та додатками.

Спір у справі виник, як зауважує позивач, у зв'язку з не підписанням відповідачем проекту Додаткової угоди у місячний термін, встановлений Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; за статтями 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі", ст. 1 якого визначає, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі термінове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендарю для ведення підприємницької та іншої діяльності.

За статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно з приписами ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 26.04.2007 року, про що у книзі записів реєстрації договорів зроблено запис № 82-6-00416.

Підстави і порядок поновлення договору оренди землі врегульовані нормою статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Також вказаною статтею передбачено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Пунктом 11.1. Договору оренди передбачено, що всі зміни та/або доповнення до Договору вносяться за згодою сторін. Згодою або запереченням орендодавця на зміни та/або доповнення до Договору, є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.

Крім того, сторони у Договорі погодили, що після закінчення строку, на який було укладено Договір, орендар, за умови виконання своїх обов'язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення Договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 3 місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

З огляду на положення законодавства та умови договору, до закінчення строку дії договору орендар звернувся до орендодавця з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди та внесення до договору змін. Оскільки орендодавець не підписав проект угоди та обґрунтувань своєї відмови не надав, позивач дійшов висновку про необхідність вирішення питання про поновлення дії договору оренди та внесення до нього змін у судовому порядку.

Для застосування частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідним є наявність таких юридичних фактів, як-то: 1) орендар належно виконує свої обов'язки за договором; 2) орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; 3) до листа - повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; 4) орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення.

Відповідно до частини 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилався на наступні обставини:

- на час звернення позивача із позовом до суду строк дії Договору оренди земельної ділянки не закінчився, а тому відсутній предмет спору;

- Київська міська рада не приймала рішення про подовження договору оренди земельної ділянки, а відтак відсутні правові підстави для укладання угоди до договору оренди запропонованої позивачем, якою пропонується змінити істотні умови договору оренди землі, а не укласти угоду за наслідками поновлення договору оренди на той самий строк на тих самих умовах;

- позивачем не надано доказів звернення до Київської міської ради із проханням продовжити договір оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах;

- як на підставу внесення змін до Договору оренди позивач посилається на норми закону, який набрав чинності після укладення Договору оренди земельної ділянки;

- позивачем пропущено строк позовної давності в частині внесення змін до Договору, оскільки Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", нормами якого обґрунтовано вимоги, набрав чинності ще 12.03.2011 року.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач у встановлений законом строк не розглянув звернення позивача та обґрунтованих заперечень щодо поновлення строку дії Договору не надав.

Проте, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Згідно частини 4 Закону України "Про оренду землі" у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

За приписами ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість вчинення змін до договору в такій самій формі, що й договір.

На вказані обставини посилається й відповідач у своїх поясненнях. Так, зокрема, Київська міська рада зазначає, що із запропонованої позивачем Додаткової угоди вбачається внесення змін до істотних умов договору оренди.

Таким чином, з огляду на наведене вище, у зв'язку із недосягненням між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" та Київською міською радою домовленостей стосовно внесення змін до спірного Договору оренди земельної ділянки, позивач втрачає переважне право на укладення договору оренди землі в порядку, передбаченому статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Щодо заяви відповідача про застосування до позовних вимог строку позовної давності суд відзначає наступне.

Положеннями ст. 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст. 267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Оскільки судом встановлено відсутність порушеного права, тоді й строк позовної давності та наслідки її спливу у даному випадку не можуть застосовуватись.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" до Київської міської ради відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 27.02.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко