ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. Справа № 911/19/17

За позовом Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області

до відповідачів ОСОБА_1 міської ради Київської області,

Управління освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області,

Центру творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області,

Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі Головного управління по місту Києву, Київській області ПАТ Державний ощадний банк України

про визнання недійсними протоколу засідання конкурсної комісії, рішення, договору та зобовязання повернути частину приміщення

Суддя С.І.Чонгова

Представники сторін:

від прокурора: Нестеренко Є.І. (службове посвідчення №028904 від 17.09.2014);

від відповідача 1: не з'явився.

від відповідача 2: ОСОБА_2 (довіреність №01-11/77 від 30.01.2017);

від відповідача 3: ОСОБА_3 (директор);

від відповідача 4: ОСОБА_4 (довіреність б/н від 26.04.2016);

СУТЬ СПОРУ: Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області звернувся до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 міської ради Київської області, Управління освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області, Центру творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області та до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України та просить суд:

- визнати недійсним п.4 протоколу засіданні конкурсної комісії по розгляду питань про надання в оренду комунального майна №2/2015 від 02.03.2015;

- визнати недійсним рішення 15 сесії VII скликання ОСОБА_1 міської ради Київської області №928-15- VII від 03.06.2016;

- визнати недійсним з моменту укладення договір оренди обєктів комунальної власності територіальної громади міста Ірпеня №28/2016, укладений 10.06.2016 між Управлінням освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області, Центром творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області та Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України;

- зобовязати Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, №12-Г) звільнити та повернути частину нежитлового приміщення Центру творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області, загальною площею 44,9 кв. м., вартістю 363618,00грн., яке розташована на вул. Свято-Покровській, № 202 (вул. Леніна, №218) в смт. Гостомель Київської області, згідно договору оренди обєктів комунальної власності територіальної громади міста Ірпеня №28/2016, укладеного 10.06.2016 між Управлінням освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області, Центром творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області та Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України та повернути частину нежитлового приміщення Центру творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області, загальною площею 44,9 кв. м., 363618,00грн., яке розташоване на вул. Свято-Покровській, №202 (вул. Леніна, №218) в смт. Гостомель Київської області балансоутримувачу Управлінню освіти і науки ОСОБА_1 міської ради.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, що договір оренди обєктів комунальної власності територіальної громади міста Ірпеня №28/2016, укладений 10.06.2016 між Управлінням освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області, Центром творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області та Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України укладено з порушенням Закону України "Про освіту" та п.3.19 Державних санітарних правил і норм, влаштування утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2-008-01 і є недійсним. Крім того, прокурор просить суд визнати недійсним рішення ОСОБА_1 міської рали від 03.06.2016 про продовження терміну дії вищевказаного договору.

Відповідач у справі ОСОБА_1 міська рада Київської області у своєму відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог прокурора у повному обсязі, вказуючи на те, що в позові відсутні будь-які докази, що нежитлове приміщення передано в оренду Публічному акціонерному товариству Державний ощадний банк України незаконно та не наведено обґрунтованих підстав для визнання недійсним спірного договору.

Відповідач у справі - Управління освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області у своєму відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог прокурора у повному обсязі, вказуючи на те, що відповідно до розкладу занять гуртків Центру творчості дітей та юнацтва м. Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області, більшість гуртків проводять заняття з вихованцями на базах ОСОБА_1 загальноосвітніх шкіл, в звязку з цим тимчасово вільні площі надаються в оренду, не погіршуючи при цьому соціально побутових умов осіб, які навчаються та працюють в Центрі творчості дітей та юнацтва м. Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області, що відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України №796 від 27.08.2010 Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форм власності.

Відповідач у справі - Центр творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області у своєму відзиві заперечує проти позову посилаючись на те, що: позашкільний заклад на даний момент має надлишки площі, так як більшість гуртків позашкільного закладу займаються на базах навчальних закладів с. Гостомель та м. Ірпеня; Центр творчості дітей та юнацтва м. Ірпеня проводить навчальний процес у гуртках: Ерудит, Рідне слово, Ратібор, Громадське самоврядування, де вихованці закладу оволодівають фінансовою грамотністю, знайомляться з банківською системою, залучаючи до співпраці співробітників Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України; Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України приймає участь у відзначенні за підсумками навчальних років найкращих гуртківців позашкільного закладу.

Відповідач у справі Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України у своєму відзиві, просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що свої зобовязання за спірним договором виконує в повному обсязі. Також, вказує, що в позові відсутні будь-які докази, що нежитлове приміщення передано в оренду Публічному акціонерному товариству Державний ощадний банк України незаконно та не наведено обґрунтованих підстав для визнання недійсним спірного договору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідачів, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи 26.03.2015 ОСОБА_1 міською радою Київської області прийнято рішення №4855-68-VI, яким, зокрема, затверджено протокол від 02.03.2015 №2/2015 засідання конкурсної комісії про надання в оренду комунального майна (а.с.20).

Згідно п. 4 вказаного протоколу вирішено надати дозвіл укласти договір оренди на 12 місяців на частину приміщення площею 44,9 кв.м. за адресою: смт. Гостомель, вул.. Леніна, 22з орендною ставкою 5% на рік (а.с.21, зворот).

05.05.2015 між Управлінням освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області (балансоутримувач), Центром творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі Головного управління по місту Києву, Київській області ПАТ Державний ощадний банк України (орендар) укладено договір оренди обєктів комунальної власності територіальної громади м. Ірпеня (а.с.22-24, зворот).

Відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно нежитлове приміщення площею 44,9 кв.м. за адресою смт. Гостомель, вул. Леніна, 218.

Вказаний договір оренди укладено строком на 12 місяців, а саме до 04.05.2016.

Як вбачається з акту приймання-передачі від 05.05.2015 орендарем передано, а орендодавцем прийнято вказане майно (а.с.25).

Рішенням ОСОБА_1 міської ради №928-15-VI від 03.06.2016, вирішено надати Управлінню освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області дозвіл на продовження договору оренди на нежитлове приміщення площею 44,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 218 (Центр творчості та юнацтва м. Ірпеня).; мета оренди розміщення відділення філії.

10.06.2016 між Управлінням освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області (балансоутримувач), Центром творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі Головного управління по місту Києву, Київській області ПАТ Державний ощадний банк України (орендар) укладено договір оренди обєктів комунальної власності територіальної громади м. Ірпеня №28/2016 (а.с.27-30).

Згідно п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно, яким є нежитлове приміщення площею 44,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: смт. Госотмель, вул. Свято-Покровська, 218.

Відповідно до п. 10.1 договір діє з 05.05.2016 по 31.12.2016 включно.

Відповідно до акту приймання-передачі від 05.05.2016 (а.с.32), Центр творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області (орендодавець) передав, а Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі Головного управління по місту Києву, Київській області ПАТ Державний ощадний банк України (орендар) прийняв приміщення, що знаходиться в будівлі орендодавця, площею 44,9 кв.м. згідно договору №28/2016.

Звертаючись до суду, прокурор зазначає, що вказане в п. 4 протоколу конкурсної комісії, рішення відповідача 1 (ОСОБА_1 міської ради) підлягає визнанню недійсним, а також договір оренди укладений між відповідачами у даній справі підлягає визнанню недійсним з моменту укладення, оскільки вказане рішення та договір суперечать чинному законодавству щодо використання обєктів освіти. А також обєкт оренди підлягає звільненню та поверненню балансоутримувачу.

У звязку з чим, прокурор звернувся з даним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є законність прийняття радою оскаржуваного рішення про передачу в оренду майна, дійсність відповідного договору та правомірність перебування відповідного орендованого майна у володінні та користуванні відповідача 4 ПАТ Державний ощадний банк України.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 43 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні питання щодо передачі в оренду обєктів комунальної власності, які забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких обєктів у встановленому законом порядку, вирішуються районними і обласними радами виключно на пленарних засіданнях.

Також, згідно ч. 8 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні обєкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим субєктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про освіту завданням законодавства України про освіту є регулювання суспільних відносин у галузі навчання, виховання, професійної, наукової, загально-культурної підготовки громадян України.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про освіту», навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

У відповідності до преамбули ЗУ «Про позашкільну освіту», цей Закон відповідно до Конституції України визначає державну політику у сфері позашкільної освіти, її правові, соціально-економічні, а також організаційні, освітні та виховні засади.

Згідно ст. 3 вказаного Закону, завданнями цього Закону є, зокрема, забезпечення прав громадян на здобуття позашкільної освіти.

Відповідно до ст. 4 згаданого Закону, позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону, державна політика у сфері позашкільної освіти спрямована на збереження та розвиток мережі державних та комунальних позашкільних навчальних закладів без права їх перепрофілювання, перепідпорядкування, злиття, передачі приміщень, обладнання, техніки в оренду.

Як визначено ч. 1 ст. 12 вказаного Закону, позашкільний навчальний заклад за своїми організаційно-правовими формами може бути державної, комунальної або приватної форми власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 цього Закону, державні та комунальні позашкільні навчальні заклади здійснюють свою діяльність після реєстрації статуту.

Згідно ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про позашкільну освіту», державні та комунальні позашкільні навчальні заклади створюються відповідно центральними, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування з урахуванням соціально-економічних, національних, культурно-освітніх потреб за умови наявності необхідної навчально-методичної та матеріально-технічної бази, педагогічних кадрів та дотримання санітарно-гігієнічних норм, правил і стандартів.

Рішення про створення приватного позашкільного навчального закладу приймається засновником (власником) за наявності необхідної навчально-методичної та матеріально-технічної бази, педагогічних кадрів та дотримання санітарно-гігієнічних норм, правил і стандартів.

Як визначено ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про позашкільну освіту», фінансування державних і комунальних позашкільних навчальних закладів здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, приватних позашкільних навчальних закладів - за рахунок коштів засновників (власників).

Фінансування державних, комунальних і приватних позашкільних навчальних закладів може здійснюватися також за рахунок додаткових джерел фінансування, не заборонених законодавством України.

Згідно ч. 3 згаданої статті, додатковими джерелами фінансування позашкільного навчального закладу є, зокрема, кошти, одержані від надання в оренду приміщень.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 27 вказаного Закону, вимоги до матеріально-технічної бази позашкільного навчального закладу визначаються відповідними будівельними і санітарно-гігієнічними нормами, правилами і стандартами облаштування та утримання позашкільного навчального закладу, навчальними планами та програмами.

Статтею 61 Закону України Про освіту встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Втім, відповідно до ч.5 ст. 63 Закону України Про освіту обєкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно повязані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню та використанню не за призначенням.

Згідно з п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не повязано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Ці норми затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України №63 від 14.08.2001 року та розповсюджуються на загальноосвітні навчальні заклади І, І-ІІ, І-ІІІ ступенів, спеціалізовані школи І, II, III ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, які проектуються, будуються, реконструюються та ті, що функціонують незалежно від типу, форм власності та підпорядкованості.

Враховуючи наведені норми законодавства, хоча згідно з абзацом 5 частини 4 статті 61 Закону України Про освіту додатковими джерелами фінансування навчальних закладів, заснованих, в тому числі на комунальній власності, є також доходи від надання в оренду приміщень, однак, оренда приміщень у них дозволяється лише у випадках, якщо обєкт оренди використовується за цільовим призначенням - для навчально-виховного процесу.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про оренду державного та комунального майна не можуть бути обєктами оренди у тому числі державної власності, обєкті, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України Про приватизацію державного майна.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України Про приватизацію державного майна приватизації не підлягають обєкти, що мають загальнодержавне значення, зокрема, обєкти освіти, що фінансуються з державного бюджету.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України Про приватизацію державного майна відчуження майна, що є комунальною власністю, регулюється положеннями вказаного Закону.

Як встановлено під час розгляду справи, в договорі оренди зазначено, що орендоване відповідачем 4 приміщення використовується з метою розміщення відділення банку, а не для цілей повязаних з навчально-виховним процесом, що суперечить нормам законодавства України.

Суд не може прийняти до уваги пояснення відповідача 4 ПАТ Державний ощадний банк України щодо оренди ним вказаного приміщення протягом тривалого часу, оскільки як вже вказано вище така оренда протирічить діючому законодавству.

Суд також не може прийняти до уваги заперечення відповідачів щодо проведення банком профорієнтації учнів у гуртках, оскільки така діяльність не є підставою для передачі в оренду приміщень закладів позашкільної освіти.

Крім того, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.89) до видів діяльності відповідача 4 (ПАТ Державний ощадний банк України) віднесено інші види грошового посередництва, окрім того, у відповідності до статуту відповідача 4 (ПАТ Державний ощадний банк України) до діяльності останнього не віднесено освітньої та виховної діяльності, отже діяльність відповідача 4 не повязана з навчально-виховним процесом.

Таким чином приміщення, яке передано в оренду є частиною будівлі дошкільного закладу, то воно може передаватись в оренду виключно для діяльності, повязаної з навчальним процесом.

Враховуючи викладене, при наданні спірного майна в оренду порушено вимоги ч. 5 ст. 63 Закону України Про освіту, п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації начально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України №63 від 14.08.2001, ч. 2 ст. 4 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ч. 2 ст. 5 Закону України Про приватизацію державного майна, зокрема, обєкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно повязані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню та використанню не за призначенням.

Як визначено ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсним рішення ОСОБА_1 міської ради № 928-15-VI від 03.06.2016 «Про продовження терміну дії договору оренди» підлягають задоволенню.

Крім того, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (абзац 2 частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як визначено ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У частині 1 статті 236 Цивільного кодексу України визначено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Господарське зобов'язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення (частина 3 статті 207 ГК України).

З огляду на те, що згідно договору №28/2016 від 10.06.2016 частина приміщення передана відповідачу 4 для використання з метою розміщення відділення банку, а також те, що сторонами не доведено суду факту використання вказаного приміщення для цілей повязаних з навчально-виховним процесом, такий договір підлягає визнанню недійсним на підставі невідповідності його змісту положенням законодавства згідно зі статтями 203, 215 Цивільного кодексу України.

Пунктом 2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними визначено, що правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 207 ГК України господарське зобов'язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення.

В силу приписів частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину.

Таким чином, вимоги про визнання недійсним договору оренди №28/2016 від 10.03.2016, укладений між Управлінням освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області (балансоутримувач), Центром творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі Головного управління по місту Києву, Київській області ПАТ Державний ощадний банк України (орендар), підлягають задоволенню.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Крім того, згідно статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, бо у стані, який було обумовлено в договорі.

У звязку з чим, вимога прокурора що зобовязання ПАТ Державний ощадний банк України звільнити та повернути частину приміщення, площею 44,9 кв.м., розташованого за адресою: смт. Ірпінь, вул. Свято-Покровська, 220 (Леніна, 218), що є предметом договору оренди №28/2016 від 10.03.2016, укладеного між Управлінням освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області (балансоутримувач), Центром творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі Головного управління по місту Києву, Київській області ПАТ Державний ощадний банк України (орендар), є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Що стосується вимог прокурора що визнання недійсними п. 4 протоколу засідання конкурсної комісії по розгляду питань про надання в оренду комунального майна №2/2015 від 02.03.2015 то суд зазначає про таке.

Оскарження протоколу конкурсної комісії по розгляду питань про надання в оренду комунального майна №2/2015 від 02.03.2015 є невірним способом захисту, оскільки такий акт не є актом який породжує настання певних правових наслідків.

У звязку з чим у суду відсутні підстави для задоволення вказаної вимоги прокурора у даній справі

Відповідно до ч. 2, 3 ст.49 ГПК України з відповідачів 1, 2, 5 в доход бюджету підлягає стягнення по 1033,50грн судового збору, а саме пропорційно за три задоволені вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення ОСОБА_1 міської ради №928-15-VІ від 03.06.2016 .

3. Визнати недійсним з моменту укладення договір оренди обєктів комунальної власності територіальної громади міста Ірпеня від 10.06.2016 укладений між Управлінням освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області (балансоутримувач), Центром творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі Головного управління по місту Києву, Київській області ПАТ Державний ощадний банк України (орендар).

4. Зобовязати Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі Головного управління по місту Києву, Київській області ПАТ Державний ощадний банк України звільнити та повернути частину приміщення, загальною площею 44,9 кв.м., розташоване за адресою: м. вул. Свято-Покровська 220 (Леніна, 218), балансоутримувачу Управлінню освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області.

5. Стягнути з ОСОБА_1 міської ради Київської області на користь прокуратури Київської області 1033,50грн судового збору.

6. Стягнути з Управління освіти і науки ОСОБА_1 міської ради Київської області на користь прокуратури Київської області 1033,50грн судового збору.

7. Стягнути з Центру творчості дітей та юнацтва міста Ірпеня ОСОБА_1 міської ради Київської області на користь прокуратури Київської області 1033,50грн судового збору.

8. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі Головного управління по місту Києву, Київській області ПАТ Державний ощадний банк України на користь прокуратури Київської області 1033,50грн судового збору

9. У задоволенні вимоги про визнання недійсним п. 4 протоколу засідання конкурсної комісії по розгляду питання про надання в оренду комунального майна №2/2015 від 02.03.2015 в задоволенні позову відмовити.

10. Накази видати після набрання рішенням законної сили

Повний текст рішення складено 10.03.2017

Суддя С.І. Чонгова