РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017Справа №910/6564/16

За позовом ОСОБА_1
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбасспецстрой"; 2. ОСОБА_2
треті особи1. Відділ державної реєстрації юридичних осіб та Фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного територіального; 2. ОСОБА_3.
про визнання правочину недійсним
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_1 - громадянин; Деревянко В.В. - адвокат;
від першого відповідача:Патокін М.Б. - адвокат;
від другого відповідача:ОСОБА_6 - представник за довіреністю.
від першої третьої особи:не з'явився.
від другої третьої особи:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі -позивач) подав на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбасспецстрой" (далі - відповідач 1); ОСОБА_2 (далі - відповідач 2); третя особа: Відділ державної реєстрації юридичних осіб та Фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання правочину недійсним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2016 року (Головуючий суддя Мельник В.І., судді - Цюкало Ю.В., Домнічева І.О.) позов задоволено частково, а саме:

- визнано недійсним договір купівлі-продажу частки учасника у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбаспецстрой" () від 10.12.2015р.;

- визнано недійсним рішення загальних зборів учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбаспецстрой" () викладені у протоколі № 7 від 10.12.2015. та додаток до протоколу № 7 від 10.12.2015р.;

- визнано недійсним рішення загальних зборів учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбаспецстрой" () викладені у протоколі № 8 від 30.12.2015. та додаток до протоколу № 8 від 30.12.2015р.;

- визнано недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбаспецстрой" (), викладений у редакції від 10.12.2015р.;

- скасовано державну реєстрацію змін до статутних документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбаспецстрой" () у відділі державної реєстрації юридичних осіб та Фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві;

- Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2016р. про забезпечення позову - скасовано;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбаспецстрой" (, 02121 м. Київ, вул. Колекторна 3, к. 5) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 5 512 (п'ять тисяч п'ятсот дванадцять) грн. 00 коп.;

- в іншій частині, заявлених позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду України від 31.08.2016 року Рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2016 у справі № 910/6564/16 скасовано та прийнято нове рішення.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2016 року Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково - Рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 у справі № 910/6564/16 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату № 04-23/2582 від 15.12.2016 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 15.12.2016 року справу № 910/6564/16 передано на розгляд судді Підченку Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 року справу № 910/6564/16 призначено до розгляду у судовому засіданні 03.02.2017 року.

Судом прийнято до уваги, що вказівки, які містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи відповідно до вимог статті 111 №І ГПК України. У якості фактів, які повинні бути досліджені судом під час нового розгляду спору по даній справі є:

- з'ясувати, чого саме стосується кримінальне провадження у якому проводилась технічна експертиза (висновок експерта № 7/2.1-173 від 25.02.2016 року), яке відношення до експертного дослідження має позивач;

- встановити, що інші учасники товариства отримали повідомлення про проведення загальних зборів, в т.ч. відповідач-2;

- обставини, встановленні у справі № 910/4745/16, які мають істотне значення для справи № 910/6564/16 - проаналізувати в сукупності з обставинами, які визначені як підстави позову та заперечення на нього, з урахуванням предмету спору в ній.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, і судом з урахуванням вимог ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Судом, з урахуванням клопотання другого відповідача, відповідно до вимог статті 129 Конституції України та статті 4-4 ГПК України забезпечено гласність судового процесу та його повне фіксування технічними заходами, що знайшло своє відображення у протоколі судового засідання згідно вимог статті 81-1 ГПК України.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні 03.02.2017 року наполягав на позові, надав усні та письмові пояснення по справі.

Другий відповідач проти позову заперечував, по викладеним у відзиві доводах. Також, другий відповідач стверджував, що ОСОБА_1 не мав правомочності щодо управління товариством у грудні 2015 року, а тому права ОСОБА_1 які він просить захистити не були порушені.

Крім того, другий відповідач згідно ст. 27 ГПК України надав клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні другого відповідача ОСОБА_3. Обґрунтовуючи дане клопотання тим, що на час вчинення правочину, який оскаржує позивач 71 % голосів в товаристві мав та має на даний час ОСОБА_3, а частка в долі товариства ОСОБА_1 складає лише 20%.

Позивач щодо залучення третьої особи заперечував.

Керуючись ст. ст. 27, 33, 34, 43, ГПК України, суд встановив, що вищезазначене клопотання буде розглянуто під час судового процесу.

На підставі вищевикладеного, другий відповідач звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

Перший відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про причину неявки суд не повідомили.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, суд задовольнив клопотання про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів та відклав розгляд справи на 17.02.2017 року.

16 лютого 2017 року на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову. Відповідно до приписів ст.ст. 66, 67 ГПК України позивач просить суд:

- вжити заходи по забезпеченню позову та заборонити відповідачу 1 - ТОВ "Управління Донбасспецстрой" внесення змін до статуту цього товариства в частині зміни розміру статутного капіталу;

- заборонити третій особі - Відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві внесення змін до статуту ТОВ "Управління Донбасспецстрой" в частині зміни розміру статутного капіталу.

Безпосередньо у судовому засіданні 17.02.2017 року представник позивача та позивач наполягали на позові, надали усні пояснення щодо вищевказаної заяви.

Керуючись ст. ст. 66, 67 ГПК України, суд встановив, що заяву про забезпечення позову буде розглянуто під час судового процесу.

Перший відповідач позов не визнавав, оскільки відповідно до рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/4745/16, що набрало законної сили, ОСОБА_1 не набув 81 % ТОВ "Управління Донбасспецстрой" та не міг проводити які-небудь дії щодо управління даним товариством. Тому позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню так як його права не були порушені і подальший розгляд справи не є доцільним.

Другий відповідач проти позову заперечував, по викладеним у відзиві доводах, а також продовжував наполягати на раніше заявленому клопотанні про залученні до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 27, 33, 34, 43, ГПК України, суд дійшов висновку про задоволення вказаного вище клопотання та про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні другого відповідача - ОСОБА_3 (далі - друга третя особа).

Перша третя особа в судове засідання не з'явилася, проте надала письмове клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Враховуючи складність справи та особливості предмету спору, суд вирішив, що необхідним заходом є відкладення розгляду справи до 01.03.2017 року.

У судовому засіданні 01.03.2017 року позивач та його представник продовжували наполягати на задоволенні заявленого позову та надали усні обґрунтування своїм вимог. Крім того, через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва на виконання вимог Ухвали від 17.02.2017 року позивачем долучено до матеріалів справи додаткові документи.

Представники першого та другого відповідачів проти позову заперечували та надали свої усні пояснення по суті спору.

Також, першим відповідачем через канцелярію суду було подано Протокол № 2 від 15.12.20109 року.

Треті особи присутність уповноважених представників у судове засідання 01.03.2017 року не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні 01.03.2017 року було розглянуто клопотання позивача про забезпечення позову та встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 66, 67 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора, або з власної ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову у вигляді накладання арешту на майно, що належить відповідачу.

Згідно з абз. 3 п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Абзацом 3 п. 3 даної постанови пленуму адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Тягар доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 33 ГПК України.

Позивачем не достатньо обґрунтовано те, що невжиття заходів до забезпечення позову, може вплинути на виконання рішення Господарського суду м. Києва у разі задоволення позовних вимог. Саме лише посилання на потенційну можливість для ускладнення виконання рішення сущу шляхом внесення змін до статуту в частині збільшення частки у ТОВ "Управління Донбасспецстрой" не є підставою для задоволення відповідної заяви.

За таких обставин у задоволенні заяви щодо забезпечення позову слід відмовити.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 01.03.2017 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, першого та другого відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із фактичних даних, наведених у позовній заяві, відповідно до рішення загальних зборів від 13.07.2010 позивач є учасником ТОВ "Управління Донбасспецстрой" з часткою 20% у статутному капіталі, інші частки у статному капіталі були розподілені між ОСОБА_3 - 71% та ОСОБА_7 -9%.

02.12.2014 були проведені загальні збори учасників ТОВ "Управління Донбасспецстрой" про вихід ОСОБА_7 та ОСОБА_3 зі складу учасників ТОВ "Управління Донбасспецстрой" у зв'язку з проведенням антитерористичної операцій в м. Донецьк, де проживає ОСОБА_7, та зайняттям ОСОБА_3 посади на державній службі.

Рішенням загальних зборів товариства затверджений розмір нового статутного капіталу, а саме: ОСОБА_1 - 81 %, ТОВ "Управління Донбасспецстрой" - 19 %.

Позивач зазначає, що 10.12.2015 відповідачем-2 та головним бухгалтером ТОВ "Управління Донбасспецстрой" ОСОБА_8 були проведені загальні збори начебто за участю позивача, що підтверджується Протоколом № 7 та додатком до протоколу № 7 від 10.12.2015, відповідно до якого відповідач-2 вніс додатковий внесок до статутного капіталу та в зв'язку з цим відбулася зміна розподілу часток, а саме: ОСОБА_2 - 56,4 %, ОСОБА_1 - 43,6 %.

При цьому, як зазначає позивач, підставою проведення вищевказаних загальних зборів учасників ТОВ "Управління Донбасспецстрой" був підписаний позивачем договір купівлі-продажу частки в статному капіталі ТОВ "Управління Донбасспецстрой" від 10.12.2015 у розмірі 19 %, який за твердженням позивача ним не підписувався.

Крім того 30.12.2015 були проведені загальні збори учасників ТОВ "Управління Донбасспецстрой", що підтверджується Протоколом № 8 та додатком до Протоколу № 8 від 30.12.2015, відповідно до яких ОСОБА_1 звільнено з посади директора та призначено виконуючим обов'язки директора ТОВ "Управління Донбасспецстрой" ОСОБА_8

Позивач згідно з позовними вимогами просить визнати недійсними договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Управління Донбасспецстрой" від 10.12.2015, рішення загальних зборів від 10.12.2015, від 30.12.2015, статут в редакції від 10.12.2015, наказ № 217 від 30.12.2015 на прийняття на роботу виконуючим обов'язки директора ОСОБА_8, довіреність № 100 від 23.12.2015, видану на ім'я ОСОБА_8, оскільки вищезазначені документи підписані факсимільним відтворенням підпису без його відома та згоди на відтворення факсимільного підпису позивача. Також позивач просить скасувати державну реєстрацію змін до статутних документів ТОВ "Управління Донбасспецстрой" у Відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30.12.2015.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року у справі № 910/4745/16 визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбасспецстрой", що були викладені у протоколі № 5 від 02.12.2014 року.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 124 Конституції України визначають обов'язковість виконання усіма суб'єктами прав судового рішення у вказаній справі.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, судове рішення у справі № 910/4745/16, яке набрало законної сили, не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити, а тому встановлено факт визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбасспецстрой", оформленого протоколом № 5 від 02.12.2014 року, яким вирішено, зокрема:

- вивести зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбасспецстрой" ОСОБА_3, а його частка, згідно заяви завіреної нотаріусом, у розмірі 44 730, 00 грн., яка складала 71%, переходить до учасника Товариства юридичній особі ТОВ "Управління Донбасспецстрой", представником якої є Директор;

- виведено зі складу учасників ТОВ "Управління Донбасспецстрой" ОСОБА_7, а його частку у розмірі 5 670, 00 грн., що складала 9%, повернуто ОСОБА_7 згідно чинного законодавства;

- затверджено частку у Статутному фонді ТОВ "Управління Донбасспецстрой" у розмірі 38 130, 00 грн., затверджено загальний розмір Статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбасспецстрой" у розмірі 200 000, 00 грн., та затверджено Учасниками Товариства з наступними вкладами Учасників до Статутного фонду:

* ОСОБА_1 - 161 870, 00 грн.;

* ТОВ "Управління Донбасстрой" - 38 130, 00 грн.

З урахуванням викладеного, стосовно вимоги позивача про визнання недійсним договору про купівлю-продаж частки учасника у статутному капіталі Товариства від 10.12.2015 року суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Стаття 203 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (частина 1 статті 203 Цивільного кодексу України). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3 статті 203 Цивільного кодексу України). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5 статті 203 Цивільного кодексу України).

Згідно нормами статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбасспецстрой" було укладено 10.12.2015 року, тобто до набрання рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/4745/16 законної сили.

Отже, на момент укладення вказаного договору рішення загальних зборів учасників, оформлене протоколом № 5 від 02.12.2014 року у передбаченому законодавством порядку оскаржено не було.

Таким чином, станом на день підписання договору ОСОБА_1 володів 81% частки у статутному капіталі.

Відповідно до п. 1.1. договору від 10.12.2015 року продавець (ОСОБА_1) передає покупцю (ОСОБА_2) свою частку у розмірі 19% у статутному капіталі ТОВ "Управління Донбасспецстрой", що еквівалентно 38 130, 00 грн.

Як на підставу для визнання договору недійсним позивач посилався, зокрема, й на Висновок експерта № 7/2.1-173 від 25.02.2016 року у кримінальному провадженні № 0000026.

Згідно копії вказаного експертного висновку, 11.01.2016 року невстановлені особи з числа працівників ТОВ "Управління Донбасстрой" підробили статутні документи вищезазначеного підприємства, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 11.01.2016 року, за ознаками складу злочину, передбачено ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до Постанови від 04.07.2016 року,кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 11.01.2016 року закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 358 КК України. Підставою для закриття кримінального провадження, згідно вказаної постанови, повідомлені ОСОБА_1 в заяві та під час допиту, свого підтвердження не знайшли.

Крім того, навіть з урахуванням Висновку експерта № 7/2.1-173 від 25.02.2016 року у кримінальному провадженні № 0000026, у суду відсутні підстави вважати, що підпис в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, Статуті ТОВ "Управління Донбасспецстрой", протоколі № 7 загальних зборів засновників, додатку до протоколу № 7 загальних зборів засновників, договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі, протоколі № 8 загальних зборів засновників, додатку до протоколу № 8 загальних зборів засновників, наказі про прийняття на роботу № 217, довіреності, від імені ОСОБА_1 виконаний не самим ОСОБА_1 контактним способом - рельєфним кліше високого друку, виготовленим із полімерного матеріалу.

В позовній заяві позивач також зазначає, що під час відрядження до Польщі 07.09.2015 у нього стався інсульт, у зв'язку з чим він перебував на стаціонарному лікуванні у Польщі, а в подальшому на стаціонарному та реабілітаційному лікуванні Першотравенської ЦРЛ Дніпропетровської обл.

Проте, як вбачається з листків непрацездатності з 21.09.1015 по 01.12.2015 позивач перебував на амбулаторному лікуванні, а отже вказані обставини не можуть слугувати доказом неповідомлення про проведення загальних зборів.

У матеріалах справи № 910/6564/16 відсутні повідомлення інших учасників товариства, або їх копії, про проведення загальних зборів.

Проте, відповідно до Протоколу № 7 від 10.12.2015 року, на загальних зборах засновників були присутні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 Отже, присутність вказаних осіб свідчить про те, що їх все ж було повідомлено про скликання зборів.

Будь-яких інших обставин та доказів позивачем до матеріалів справи надано не було, а отже ті обставини на які останній посилається як на підставу своїх вимог належним чином не доведені.

Щодо вимог позивача про визнання недійсними наказу № 217 від 30.12.2015 про прийняття на роботу виконуючим обов'язки директора товариства ОСОБА_8 та довіреності № 100 від 23.12.2015 на ОСОБА_8, вказані позовні вимоги не відносяться до компетенції господарського судочинства та не підлягають розгляду в господарських судах, тому в цій частині провадження підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 статті 80 ГПК України.

Також, у позовній заяві було заявлено вимогу про скасування державної реєстрації змін до статутних документів, які за висновками суду також задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 5,7 ч.1 ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», підставами для відмови у державній реєстрації є: порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи, громадського формування, що не мас статусу юридичної особи; документи юридичної особи суперечать вимогам Конституції та законів України.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства України та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що зміни до статутних документів ТОВ "Управління Донбасстрой" у Відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30.12.2015 року номер запису 219978 зареєстровано з дотриманням порядку, передбаченого чинним законодавством України, а тому суд також відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Крім того, у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

З урахуванням загальних правил розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуально кодексу України, витрати зі сплати судового збору підлягають наступному розподілу:

- судовий збір у розмірі 2 756, 00 грн. за подання позовної заяви - на позивача ОСОБА_1;

- судовий збір у розмірі 9 853, 00 грн. за подання апеляційної скарги - на позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2;

- судовий збір у розмірі 9 094, 80 грн. за подання касаційної скарги - на позивача ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-33, 43, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсними наказу № 217 від 30.12.2015 року про прийняття на роботу виконуючим обов'язки директора ОСОБА_8 та довіреності № 100 від 23.12.2015 року на ОСОБА_8

2. У задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбасспецстрой" від 10.12.2015 року, рішення, що були викладені у Протоколі № 7 від 10.12.2015 року, додатку до Протоколу № 7 від 10.12.2015 року, Протоколі № 8 від 30.12.2015 року, додатку до Протоколу № 8 від 30.12.2015 року, статуту в редакції від 10.12.2015 року, скасування державної реєстрації змін до статутних документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Донбаспецстрой" у Відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30.12.2015 року відмовити.

3. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, Ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_3 Ідентифікаційний код НОМЕР_2) 9 853 (дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят три) грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 06.03.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко