ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 березня 2017 року Справа № 923/1429/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі Крутьковій В.О., розглянувши справу за позовом: Державного підприємства "Макіїввугілля", м.Київ

до: Відповідача-1 Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області

Відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

про визнання права постійного користування земельною ділянкою площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 дов. від 25.11.2016

від відповідача-1 - ОСОБА_2 дов. № 358 від 25.10.2016 ;

від відповідача-2 - ОСОБА_3 дов. № 32-21-0.61-264/2-17 від 10.01.2017

встановив:

27.12.2016р. Державне підприємство "Макіїввугілля" (в подальшому Позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області з позовом та просить суд прийняти рішення, яким визнати за Державним підприємством «Макіїввугілля» () право постійного користування земельною ділянкою площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506, яка знаходиться за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт (в межах Новофедорівської сільської ради) у межах наданої Державному підприємству «Макіїввугілля» () земельної ділянки площею 4,2 га відповідно до Акту на право постійного користування ісмлею серії ХС-УПІ виданого 19 серпня 1994 року на підставі розпорядження Ради Міністрів УРСР від 31 січня 1989 року № 41-Р.

Ухвалою від 28.12.2016р. суд прийняв позовну заяву та порушив провадження у справі, призначив справу до розгляду в засіданні господарського суду на 30 січня 2017 р.

Ухвалою від 30.01.2017 залучено до участі у справі у якості другого відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Херсонській області за заявою позивача та призначено розгляд на 17.02.2017.

Відповідно ст. 69 ГПК України спір має бути вирішений судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, тобто, до 27.02.2017р. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 17.02.2017р. представники Позивача та Відповідача-1 заявили клопотання продовжити строк розгляду справи. Клопотання розглянуто судом та задоволено. Ухвалою від 17.02.2017 продовжено строк вирішення спору (розгляду справи) на 15 днів до 06.03.2017 та призначено судове засідання на 02.03.2017.

У судовому засіданні позивачем надано додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Відповідачем-2 подано письмові пояснення, в яких просить відмовити позивачу в частині заявлених вимог до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви та заяві «Про уточнення позовних вимог та залучення співвідповідача» від 25.01 2017, ОСОБА_4 управління не погоджується з позовними вимогами в частині залучення Головного управління в якості другого відповідача та зобов'язання вчинити певні дії по скасуванню державної реєстрації земельної ділянки виходячи із наступного.

Відповідно до наявної інформації, на яку посилається позивач та проти якої він не заперечує, спірна земельна ділянка розташована в межах населеного пункту - с. Залізний Порт, а тому, відноситься до земельних ділянок комунальної форми власності, розпорядження якими, відповідно до вимог ст. 12 та п.1 ст. 122 Земельного кодексу України, віднесено до виключної компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад.

Одночасно необхідно зазначити, що п. 35 Закону України від 16 жовтня 2012 року № 5461-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства юстиції України, Міни верства культури України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів, а також Державного космічного агентства України», внесено зміни до Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до зазначених змін, з 01 січня 2013 року, здійснення державної реєстрації прав, покладено на органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Таким чином ОСОБА_4 управління не є уповноваженим органом, який може здійснювати державну реєстрацію прав чи скасовувати державну реєстрацію прав відповідно до вимог закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 управління не погоджується із позовними вимогами в частині визначення Головного управління в якості другого відповідача та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовної вимоги в частині зобов'язання Головного управління скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506, покладаючись по вирішенню інших позовних вимог на розсуд суду.

Позивач заявляє усне клопотання про зупинення даної справи на підставі ст. 79 ГПК України до винесення судового рішення по справі № 923/907/16 апеляційною інстанцією.

Відповідно до рішення від 29.11.2016р. у справі № 923/907/16 суд повністю задовольнив позов ДП Макіїввугілля до Новофедорівської сільської ради та визнав незаконним та скасував рішення Новофедорівської сільської ради від 26.10.2001р. № 272 «Про вилучення земельної ділянки в дочірнього підприємства «Шахта «Бутовська», відповідно до якого вилучено земельну ділянку площею 1 га у Дочірнього підприємства «Шахта «Бутовська», яка розташована у с. Залізний Порт, та переведено її в землі запасу сільської ради.

Прокурором Херсонської області подана апеляційна скарга на зазначене рішення, проте станом на 02.03.2017р. відсутні відомості щодо прийняття та призначення апеляційої скарги до розгляду Одеським апеляційним господарським судом. Відтак, станом на 02.03.2017р. відсутня і підстава для зупинення провадження у даній справі № 923/1429/16.

Разом з тим, суд погоджується з доводами Позивача про те, що до вирішення по суті справи № 923/907/16 неможливо вирішити також дану справу № 923/1429/16.

З урахуванням викладеного представники позивача, відповідача-1 заявляють клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду спору за межами строків, передбачених ст. 69 ГПК України, для врегулювання спору, надання додаткових документів.

З метою законного, повного та всебічного розгляду справи суд зазначає наступне:

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини), прийнятої Радою Європи 4 листопада 1950 року , встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянути впродовж розумного строку.

В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Право на справедливий судовий розгляд включає в себе право на доступ до суду та право на доступ до правосуддя в широкому розумінні.

Чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена ч.3 ст.4 ГПК України.

Відповідно до Закону "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 р. дана Конвенція та Протоколи до неї №2,4,7,11 є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Критерій розумності строку розгляду справи також наведений в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 18.11.2003 р. №01-8/1427 (зі змінами та доповненнями, внесеними в останнє інформаційним листом ВГСУ від 24.07.2008р. №01-8/451). У цьому листі зазначено: "Критеріями оцінки розгляду справи упродовж розумного строку є складність справи, поведінка учасників процесу і поведінка державних органів (суду), важливість справи для заявника".

Визначаючи ці критерії, ВГСУ посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Красношапка проти України" № 23786/02 від 30.11.2006 р. (§ 51).

Таким чином, норми ГПК України щодо строків розгляду справи не узгоджуються з нормами Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка є частиною національного законодавства і має пріоритет над національним законодавством, та із практикою Європейського суду з прав людини, яку суди мають використовувати як джерело права при вирішенні спорів.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумності строку розгляду справи можна застосовувати, коли стороною у спорі є орган державної влади.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 4-3 ГПК України встановлює, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Принцип змагальності є визначальним принципом судового процесу взагалі та господарського зокрема. Відповідно до ст. 129 Конституції України змагальність віднесено до основних засад судочинства.

Згідно ч.1 ст.4-7 ГПК України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення ycix обставин справи, а за ст.43 ГПК України суд повинен оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному i об'єктивному розгляді в судовому процесі всіхобставин справи в їх сукупності, керуючись Законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

У відповідності до пункту 2 частини 3 статті 104 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Для надання можливості представникам сторін надати додаткові докази в обґрунтування заявленого позову, суд продовжує строк розгляду справи та відкладає судове засідання.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини), ст.ст.77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

1. Розгляд справи здійснити у розумні строки, з урахуванням приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини).

2. Розгляд справи відкласти. Призначити судове засідання на 23 березня 2017 року о 10:00 за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18, зал судових засідань № 211

Суддя Т.Г. Пінтеліна