КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2017 р. Справа№ 910/11560/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання Іванову О.О.

за участю представників сторін:

від прокуратури - Вакулюк Д.С. - за посвідченням;

від позивача: Климчук А.В. - довіреністю;

від відповідача 1: Сечін Р.С. - за довіреністю;

від відповідача 2: Поліщук О.Г.- за довіреністю;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційні скарги Виконавчого комітету Житомирської міської ради та Житомирської обласної ради на рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2016 (дата підписання 15.11.2016)

у справі № 910/11560/16 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Колективного підприємства "Експрес"

до Територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради

Виконавчого комітету Житомирської міської ради

третя особа Комунальне підприємство "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради

за участю прокуратури Житомирської області

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Колективне підприємство "Експрес" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради та Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.10.2016 у справі № 910/11560/16 позов задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №72 від 24.01.2008 року в частині оформлення за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області (в особі Житомирської обласної ради) права власності на вбудовані нежитлові приміщення, які розташовані в місті Житомирі на майдані Соборному, 5/1 (вбудоване приміщення фотографії загальною площею 97,00 кв. м.) та по вулиці Київській, 74 (вбудоване приміщення загальною площею 257,90 кв. м.); стягнуто з Територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради на користь Колективного підприємства "Експрес" 689 грн. судового збору; стягнуто з Виконавчого комітету Житомирської міської ради на користь Колективного підприємства "Експрес" 689 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням Виконавчий комітет Житомирської міської ради звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2016 у справі № 910/11560/16, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Також, не погодившись з прийнятим рішенням Житомирська обласна рада звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2016 у справі № 910/11560/16, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, винесене без всебічного, об'єктивного та неупередженого дослідження доказів у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 колегією суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Яковлєва М.Л., Гончарова С.А. прийнято апеляційні скарги Виконавчого комітету Житомирської міської ради та Житомирської обласної ради на рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2016 у справі № 910/11560/16 до провадження, об'єднано їх в одне апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 12.01.2017.

23.11.2016 від прокуратури Житомирської області надійшла заява про вступ у справу в порядку представництва інтересів держави.

16.12.2016 до канцелярії суду від Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

05.01.2017 до канцелярії суду від Прокуратури Житомирської області надійшла заява, відповідно до якої прокурор просить суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 розгляд справи відкладено на 25.01.2017.

24.01.2017 до канцелярії суду від позивача надійшли заперечення на апеляційні скарги, відповідно до яких позивач просить суд в задоволенні апеляційних скарг відмовити повністю.

В судовому засідання 25.01.2017 представники відповідачів та прокурор підтримали апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник позивача проти задоволення апеляційних скарг заперечував та просив суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням №72 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" від 24 січня 2008 року виконавчого комітету Житомирської міської ради (надалі - Рішення), вирішено:

- оформити право власності на об'єкти нерухомого майна, що належать юридичним та фізичним особам з видачею свідоцтв про право власності згідно додатку №1;

- змінити розміри ідеальних часток співвласників в спільному праві на житлові будинки в зв'язку з прибудовами згідно з додатком №2 та оформити право власності фізичних осіб в спільному праві на житлові будинки з видачею свідоцтв про право власності;

- запропонувати комунальному підприємству "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради вилучити діючі правовстановлюючі документи у громадян, які перелічені у додатку №2 ;

- контроль за виконанням цього рішення покласти на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради.

Відповідно до додатку № 1 до Рішення наводиться перелік об'єктів нерухомого майна, що належить юридичним та фізичним особам, яким оформляється право власності з видачею свідоцтва. До вказаного переліку були включені вбудовані нежилі приміщення, які розташовані в м. Житомирі по вулиця Київській, 74 та майдані Соборному 5/1, право власності, на які, оформлюється за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області (п.п. 37, 38 Додатку № 1).

На підставі вказаного Рішення 29.01.2008 виконавчим комітетом Житомирської обласної ради було видано свідоцтво про право власності на вбудовані приміщення в місті Житомирі, відповідно до якого територіальні громади сіл, селищ, міст Житомирської області є власником вбудованого приміщення по вул. Київській, 74 загальною площею 257,90 кв.м., а також свідоцтво про право власності на вбудовані приміщення в місті Житомирі, відповідно до якого територіальні громади сіл, селищ, міст Житомирської області є власником вбудованого приміщення фотографії на майдані Соборному 5/1, загальною площею 97,00 кв.м. (далі - Приміщення).

Позивач вважає незаконним оформлення права власності на вказані приміщення за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області, у зв'язку з чим вказує на наявність правових підстав для визнання незаконним та скасування рішення №72 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" від 24 січня 2008 року виконавчого комітету Житомирської міської ради в частині оформлення права власності на спірні приміщення за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що матеріалами справи не підтверджується, що приміщення за адресою: м. Житомир по вулиці Київській, 74 та майдані Соборному 5/1 належали Житомирській обласній раді, а також відсутні підтвердження того, що відповідач 2 використовував чи фінансував будівництво вказаних приміщень. З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо невідповідності вимогам чинного законодавства підстав набуття права власності територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області при прийнятті оскаржуваного рішення Житомирською міською радою, що згідно ст. 19 Конституції України, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є підставою для визнання його недійсним. Також суд дійшов висновку, що строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачами, на день звернення позивача до суду з позовом не сплинув, у зв'язку з чим залишив без задоволення заяву відповідачів про застосування строку позовної давності.

Проте, колегія суддів з таким висновком місцевого господарського суду не погоджується та виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі рішення виконкому Житомирської обласної ради народних депутатів № 276 від 12.08.1963 було створено Житомирський міський комбінат № 3 побутового обслуговування населення Житомирського облпобутуправління, який на підставі наказу Міністерства побутового обслуговування населення від 25.06.1976 № 152 перейменовано в Житомирський комбінат побутового обслуговування населення № 1, що діяв на підставі Статуту.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 95.11.1991 № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю», затверджено перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

Згідно з Переліком державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), затвердженого вищевказаною постановою, об'єднання, управління, підприємства по ремонту і пошиттю взуття, одягу, трикотажних виробів, ремонту складної побутової техніки, включаючи радіотелевізійну апаратуру, по ремонту та виготовленню меблів, хімічній чистці одягу і пранню білизни, ремонту і будівництву житла, а також власних основних фондів, автотранспортні підприємства, підприємства по наданню фото послуг, ритуальних послуг, лазні, прокатні пункти, побут комбінати, перукарні, малі та інші державні підприємства, що обслуговують населення, передається до власності областей.

На виконання зазначеної постанови, виконавчим комітетом Житомирської обласної ради народних депутатів прийнято рішення від 22 лютого 1992 року № 30 «Про розмежування майна комунальної власності між власністю обласної ради і власністю районних та міських, міст обласного підпорядкування рад народних депутатів», відповідно до якого затверджено перелік майна комунальної власності обласної ради народних депутатів (додаток1) та перелік майна комунальної власності районних і міських рад народних депутатів (додаток 2), яке їм передається.

Відповідно до п. 5.4. додатку 2 до рішення виконавчого комітету Житомирської обласної ради народних депутатів від 22 лютого 1992 року № 30, до переліку майна комунальної власності Житомирської міської Ради народних депутатів передано Житомирський міськпобуткомбінат № 1 та його структурні підрозділи, за винятком фотографії «Райдуга» і централізованої фотолабораторії.

Посилання позивача на те, що серед вказаного переліку майна комунальної власності не зазначено спірні приміщення, а тому, за доводами позивача, вказане рішення не підтверджує факт передачі спірних приміщень до комунальної власності, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зі змісту вказаного рішення та додатків до нього вбачається, що по жодному із підприємств, яке передавалося до комунальної власності міста та області не зазначалася адреса, а лише назва підприємства, майно якого переходило до комунальної власності.

Позивач посилається також на те, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради депутатів трудящих № 106 від 04.02.1971 дозволено Житомирському міськпобуткомбінату № 3 нетоварних промислів перебудувати на приміщення фотографії проїзд у першому поверсі житлового будинку пл. Леніна, 5 (перейменовано на Майдан Соборний, 5/1).

Однак, судова колегія зазначає, що та обставина, що в 1971 році Житомирському міськпобуткомбінату №3 нетоварних промислів надано дозвіл на перебудову на приміщення фотографії проїзд у першому поверсі житлового будинку пл. Леніна, 5 (на даний час Майдан Соборний, 5/1) не свідчить про те, що це майно на праві власності належало та належить позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що питання щодо передачі зазначених приміщень до комунальної власності обласної ради піднімалося з 1996 року та саме на підставі листа обласної державної адміністрації, рішенням восьмої сесії двадцять другого скликання Житомирської міської ради №117 від 07.08.1997 «Про передачу в обласну комунальну власність нежилих приміщень та державного комунального підприємства «Житомирфото» передано в обласну комунальну власність нежилі приміщення, які орендує колективне учбово-виробниче підприємство «Експрес» (вул. Вокзальна, 24, вул. Шевченка, 102, Майдан рад,5) та державне комунальне підприємство «Житомирфото» (вул. Київська, 74, майдан Соборний, 4 (нині 5/1).

Вказане рішення Житомирської міської ради оскаржувалось Колективним підприємством «Експрес» в судовому порядку.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2012 у справі № 2а-676/12, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.04.2013, відмовлено Колективному підприємству «Експрес» у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення восьмої сесії двадцять другого скликання Житомирської міської ради №117 від 07.08.1997.

30.10.1997 розпорядженням голови обласної державної адміністрації №608 зазначені у рішенні ради приміщення прийнято до комунальної власності області та передано на баланс обласної ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» для створення робочих місць по працевлаштуванню інвалідів та надання послуг малозабезпеченим верствам населення.

Правові підстави передачі зазначених приміщень у власність були предметом розгляду в господарських судах за позовом Українського Фонду «Реабілітація інвалідів».

Рішенням господарського суду Житомирської області від 25.11.2010 року у справі № 6/153-НМ, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 22.08.2011 року, Українському Фонду «Реабілітація інвалідів» відмовлено у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення Житомирської міської ради від 24.01.2008 № 72. Зазначеним рішенням встановлено, що приміщення, які розміщені у м. Житомирі по вул. Київській, 74 та майдану Соборний, 5/1 були передані фонду лише на баланс, а не у власність.

Окрім того, позивач, згідно Статуту, затвердженого 25.05.1996 року, є правонаступником державного комунального підприємства «Експрес», (п.1.2. Статуту), яке, в свою чергу, не було власником зазначених нежилих приміщень.

Відповідно до п. 2 Роз'яснень Вищого господарського суду України № 02-5/35 від 26.01.2000 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не довів належними та допустимими доказами свого права власності на нежитлові приміщення по вул. Київській, 74 та майдану Соборний, 5/1.

За наведених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем не доведено порушення оскаржуваним рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради №72 від 24.01.2008 його прав та охоронюваних законом інтересів, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачами подано заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що строк позовної давності на день звернення позивача до суду не сплив, оскільки позивач дізнався про оформлення права власності за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області саме в грудні 2014. Судом встановлено, що на вимогу позивача № 201 від 23.11.2014, як правонаступнику міськпобуткомбінату, передати спірні приміщення, Житомирська обласна рада Українського фонду "Реабілітації інвалідів" надіслала лист № 129 від 16.12.2014, в якому зазначила, що приміщення на майдані Соборному, 5/1 та по вул. Київській, 74 належать на праві власності Житомирській обласні раді. Отже, за висновком суду, оскільки лише з 16.12.2014 позивач на підставі листа № 129 від 16.12.2014 дізнався про оформлення права власності за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області, то не раніше цієї дати може розпочатися обчислення строку позовної давності. Таким чином, строк позовної давності для вимоги позивача закінчується 16.12.2017 і станом на день звернення позивача до суду не сплив.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як вбачається з постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2012 у справі № 2а-676/12 за позовом КП «Експрес» до Житомирської міської ради, третя особа -Житомирська обласна рада про визнання незаконним і скасування рішення Житомирської міської ради народних депутатів від 07.08.97 № 117 в частині передачі в обласну комунальну власність державного комунального підприємства «Житомирфото» з приміщеннями за адресами: м. Житомир, ул.. Київська, 74, та майдан Соборний 5/1, судом досліджувалися питання виникнення права власності на приміщення за адресами: м. Житомир, вул.. Київська, 74, та майдан Соборний 5/1, в тому числі і оскаржуване в межах даного позову рішення виконкому Житомирської міської ради від 24.01.08 № 72.

Отже, позивач володів інформацією про наявність рішення Житомирської міської ради від 24.01.08 № 72 ще у 2012 році, а тому висновок місцевого господарського суду щодо обізнаності позивача про прийняття оспорюваного рішення лише у 2014 році не відповідає фактичним обставинам справи.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011 року N 4176-VI виключено п. 4 ст. 268 ЦК України, відповідно до якого строк позовної давності не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Відповідно до пп. 3 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень згаданого вище Закону, протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи.

Окрім того, в п. 1.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 N 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено, що оскільки закон (пункт 10 частини другої статті 16, стаття 21 ЦК України, абзац третій частини другої статті 20 ГК України) визначає визнання недійсними актів державних та інших органів, що суперечать законодавству і порушують права та законні інтереси осіб, як спосіб захисту цивільних прав, то до позовних заяв юридичних осіб і зазначених громадян про визнання недійсними таких актів застосовується загальна позовна давність (з урахуванням, водночас, викладеного в підпункті 3 пункту 5 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011 N 4176-VI).

Отже, з огляду на наведене вище, визначений законом загальний строк позовної давності за наведеними у пп. 3 п. 5 Перехідних положень згаданого Закону вимогами слід рахувати з дати набрання чинності останнім, тобто, з 15.01.2012 по 15.01.2015.

З позовом у даній справі позивач звернувся 21.06.2016, тобто з пропуском строку позовної давності, а відтак, є помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що строк позовної давності не сплив.

Пунктом 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Водночас за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

З огляду на зазначене, оскільки судовою колегією встановлено, що право та охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого він звернувся до суду не порушений, позов задоволенню не підлягає з підстав його необґрунтованості.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2016 прийняте з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2016 у справі № 910/11560/16 задовольнити.

2. Апеляційну скаргу Житомирської обласної ради на рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2016 у справі № 910/11560/16 задовольнити.

3. Рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2016 у справі № 910/11560/16 скасувати.

4. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

5. Стягнути з Колективного учбово-виробничого підприємства "Експрес" (10001, м. Житомир, вул. Вокзальна, 24, ) на користь Виконавчого комітету Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, майдан С.П.Корольова, 4/2, ) 1 515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Стягнути з Колективного учбово-виробничого підприємства "Експрес" (10001, м. Житомир, вул. Вокзальна, 24, ) на користь територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан С.П.Корольова, 1, ) 1 515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

8. Матеріали справи № 910/11560/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді М.Л. Яковлєв

С.А. Гончаров