ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р.Справа № 915/1153/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Богатир К.В.

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю:

від ТОВ «Добродія Трейд» - ОСОБА_1, довіреність б/н від 14.11.2016;

Представник ТОВ «Південна агротехнічна група» в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Південна агротехнічна група»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.11.2016

у справі № 915/1153/16

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Добродія Трейд»

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Південна агротехнічна група»

про стягнення 917 792,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Добродія Трейд» (далі ТОВ «Добродія Трейд») звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Південна агротехнічна група» (далі - ТОВ «Південна агротехнічна група») про стягнення грошових коштів у сумі 917 792,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що відповідачем в порушення п. 5.1. договору поставки № 25/10/08 від 08.08.2016 не виконано обовязок щодо сплати вартості поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15.11.2016 позовні вимоги задоволені. Стягнуто з ТОВ «Південна агротехнічна група» на користь ТОВ «Добродія Трейд» заборгованість за договором поставки № 25/10/08 від 08.08.2016 року в сумі 917 792,22 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «Південна агротехнічна група» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.11.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволені його позову в повному обсязі.

Зокрема, особа яка подала апеляційну скаргу зазначає, що судом першої інстанції порушені вимоги ст. 22 ГПК України, у звязку з чим відповідача не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду даної справи.

Крім того, скаржник зазначає, що задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованість за договором поставки, судом першої інстанції не взято до уваги договірну умову щодо можливості затримання покупцем оплати за товару на підставі п. 5.2. договору поставки.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Філінюк І.Г., судді - Лавриненко Л.В., Богатир К.В.) від 18.01.2017 поновлено пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги, прийнято до провадження апеляційну скаргу, розгляд якої призначено на 28.02.2017 об 11:00.

В судовому засіданні 28.02.2017 представник ТОВ «Добродія Трейд» надав пояснення та вважає, що оскаржуване рішення винесено на підставі повного зясування обставин, які мають значення для справи, без порушень застосування норм матеріального та процесуального права, а вимоги, викладені в апеляційний скарзі є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача в судове засідання 28.02.2017 не з'явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України явка у судове засідання це право, а не обовязок учасників процесу, справа може розглядатися без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення представника ТОВ «Добродія Трейд», розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08.08.2016 між ТОВ «Добродія Трейд» (Продавець) та ТОВ «Південна агротехнічна група» (Покупець) укладено договір поставки № 25/10/08 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов'язався поставити продукцію (товар), що зазначений у відповідних додатках (специфікаціях) до Договору, що є невідємними частинами Договору, а Покупець зобовязався прийняти і оплатити належний Продавцю товар відповідно до умов, що передбачені цим Договором та погодженими та підписаними додатками (специфікаціями) до нього (а.с. 20-22).

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, асортимент, кількість та вартість товару зазначається в додатках (специфікаціях), що є невідємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору кількість поставленого товару в межах поставки визначається у додатках до Договору та підтверджується за результатами зважування товару на вагах в пункті поставки.

Відповідно до п. 2.3 Договору уточнені кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю, вартість, строки поставки, умови, місце, порядок і терміни поставки кожної партії товару можуть визначатись в специфікаціях, видаткових накладних та інших супровідних документах.

Відповідно до п. 3.2 Договору товар поставляється автотранспортом на умовах EXW Житомирська область, с. Сербо-Слобідка, згідно з ІНКОТЕРМС 2010 і умовами Договору.

Відповідно до п. 3.6 Договору Покупець зобовязується надавати Постачальнику щодоби реєстри зерна, яке надійшло у місце розвантаження.

Відповідно до п. 4.1 Договору ціна товару визначається в додатках до Договору або специфікаціях, що є невідємною частиною Договору.

Відповідно до п.п. 5.1 Договору оплата товару здійснюється Покупцем за повну партію продукції, отриману від Продавця, у кількості, зазначеній у цьому договорі, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця по факту його отримання у повному обсязі, зазначеному у договорі, та на підставі реєстрів приймання зерна, протягом 1 (одного) дня з дати отримання документів зазначених у пунктах 8.1., 8.2. даного договору.

Відповідно до п. 6.5. Договору, товар вважається поставленим Продавцем і прийнятим Покупцем по кількості за результатами зважування товару на вагах в Пункті поставки.

Відповідно до п. 6.6 Договору товар вважається поставленим Продавцем і прийнятим Покупцем з моменту фактичного відвантаження товару в пункті розвантаження та проставляння відмітки Покупця на товарно-транспортних накладних про приймання товару.

Пунктом 8.1 Договору сторони погодили, що відповідно до п. 2 ст. 662 ЦК України Продавець за попередньою заявкою Покупця (усно або засобами електронного звязку) після підтвердження здійснення відвантаження товару зобовязується надати Покупцеві наступну документацію стосовно товару: рахунок, видаткову та податкову накладну Продавця в оригіналі.

Відповідно до п. 11.6 Договору Договір вступає в силу з дня підписання і діє до 31.12.2016, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами його умов.

На виконання вимог п. 1.1. Договору Сторонами укладено Додаток № 1 від 08.08.2016 до договору, згідно з яким Позивачем підготовлено до передачі в розпорядження Відповідачу наступний Товар: «Ріпак. Технічні умови» у кількості 150+/-10% метричних тон (а.с. 23).

Відповідно до п. 3 Додатку № 1 ціна товару у разі, коли ріпак має вміст ГМО та вміст глюкозинолатів більше 35 мкрмоль/г, складає 9 750,00 грн. за одну метричну тону з ПДВ. Загальна вартість товару складає 1 462 500 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 4 Додатку № 1, ціна товару у разі, коли ріпак має вміст ГМО та вміст глюкозинолатів до 35 мкрмоль/г, складає 9 950,00 грн. за одну метричну тону з ПДВ. Загальна вартість товару складає 1 492 500,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 6 Додатку № 1 сторони дійшли згоди затвердити наступний графік поставок товару відповідно до умов Договору: з 08.08.2016 по 20.08.2016.

Відповідно до п. 7 Додатку № 1 вартість послуг за сушку 90,00 грн. за тонну, вартість послуг за очистку 25,00 грн. за тонну.

На виконання договірних обовязків позивачем, в межах зазначеного строку забезпечено наявність для виборки та вивезення Відповідачем товару.

Відповідачем у визначений Договором строк вибрано та вивезено зі складу товар у кількості 107,818 метричних тон на суму 1 017 792,22 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1194 від 23.08.2016 (а.с. 24).

На виконання п. 5.1 Договору Покупцем був складений реєстр приймання зерна (а.с. 25), відповідно до якого рапс має вміст ГМО та вміст глюкозинолатів більше 35 мкрмоль/г, вартість за тону склала 9 750,00 грн., вартість за доопрацювання (чистку та сушку) склала 33 433,55 грн., загальна вартість товару склала 1 017 792,22 грн. (107,818 х 9 750,00 - 33 433,55).

Визначені у пунктах 8.1, 8.2 Договору документи були надіслані позивачем на адресу відповідача та отримані останнім 20.10.2016 (а.с. 38-41).

Отриманий товар відповідачем оплачений частково в сумі 100 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 36).

Заборгованість в сумі 917 792,22 грн. залишилась несплаченою.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

На виконання умов вищенаведеного договору поставки, позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар. На виконання п. 5.1 Договору Покупцем був складений реєстр приймання зерна, загальна вартість товару склала 1 017 792,22 грн.

Як вже зазначалось, на виконання п 5.1 Договору Покупцем складено реєстр приймання зерна, відповідно до якого рапс має вміст ГМО та вміст глюкозинолатів більше 35 мкрмоль/г, вартість за тону склала 9 750,00 грн., вартість за доопрацювання (чистку та сушку) склала 33 433,55 грн., загальна вартість товару склала 1 017 792,22 грн.

Проте, отриманий товар відповідачем оплачений частково в сумі 100 000,00 грн. Отже, заборгованість відповідача за отриманий за договором товар складає 917 792,22 грн.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Таким чином, колегія апеляційної інстанції цілком погоджується з висновками господарського суду Миколаївської області про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Південна агротехнічна група» на користь ТОВ «Добродія Трейд» заборгованості за договором поставки № 25/10/08 від 08.08.2016 в сумі 917 792,22 грн.

Стосовно доводів апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції не взято до уваги договірну умову щодо можливості затримання покупцем оплати за товару на підставі п. 5.2. договору поставки, колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.п. 5.1; 5.2 Договору, оплата товару здійснюється Покупцем за повну партію продукції, отриману від Продавця, у кількості, зазначеній у цьому договорі, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця по факту його отримання у повному обсязі, зазначеному у договорі, та на підставі реєстрів приймання зерна, протягом 1 (одного) дня з дати отримання документів зазначених у пунктах 8.1., 8.2. даного договору. У разі ненадання зазначених документів, неповного та несвоєчасного їх надання, або відсутністю розрахунку за товар перед покупцем третьої особи, Покупець має право затримати оплату товару до повного виконання договірних відносин та розрахунку між сторонами.

Проте, умовами договору не визначені умови перепродажу товару відповідачем - третім особам, строк та умови виконання зобовязань таких третіх осіб перед відповідачем. Тобто, жодних строків (терміну) або обставин того, що сплата неминуче буде здійснена з боку третіх осіб, внаслідок якої строк виконання зобовязання щодо оплати товару з боку відповідача настане, зазначений п. 5.2. договору не містить.

Вказівка, викладена у п. 5.2 договору щодо можливості затримання оплати товару у разі відсутності розрахунку за товар перед покупцем з боку третьої особи, за своєю правовим змістом не є відкладальною умовою, передбаченою п. 2. ч.1 ст. 530 ЦК України, суперечить п. 5.1. договору щодо строку виконання зобовязання по оплаті отриманого товару та загальним вимогам ч.1 ст.692 ЦК України, в звязку з чим, зазначені доводи відповідача судовою колегією відхиляються.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що господарським судом Миколаївської області не було належним чином повідомлено відповідача про час та місце проведення судового засідання, судовою колегію не приймаються відповідно до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.11.2016 порушено провадження по справі, розгляд справи призначено на 15.11.2016.

Зазначена ухвала 02.11.2016 направлена на адресу ТОВ «Південна агротехнічна група», за наступною адресою: вул. Нікольська, буд. 25 м. Миколаїв, 54030. Дана адреса вказана в договорі поставки №25/10/08 від 08.08.2016, крім цього дана адреса зазначена ТОВ «Південна агротехнічна група» в апеляційні скарзі. Однак повідомлення про порушення призначення справи до розгляду повернута до господарського суду Миколаївської області.

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм ГПК України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» від 02.06.2006 року № 01-8/1228 з останніми змінами від 08.04.2008, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Отже, неотримання скаржником ухвал суду від 01.11.2016 по справі спричинене неналежними діями самого відповідача, тоді як суд першої інстанції направляв поштову кореспонденцію стороні у відповідності до вимог статті 64 ГПК України, поштова кореспонденція була повернута суду з відміткою «не вручено», що вважається належним повідомленням позивача про дату, час та місце розгляду справи судом.

На підставі викладеного, рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.11.2016 по справі № 915/1153/16 є законним та обґрунтованим, оскільки його винесено в результаті повного зясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Південна агротехнічна група» суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99,

101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.11.2016 у справі № 915/1153/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Південна агротехнічна група» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 03.03.2017.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя К.В. Богатир