РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття апеляційної скарги до провадження

"09" березня 2017 р. Справа № 06/190-64

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Саврій В.А. , суддя Павлюк І. Ю. ,

розглянувши апеляційну скаргу відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Волинської області від 24 січня 2017 року за скаргою Приватної фірми "Скорпіон-Сервіс" про визнання недійсною постанови головного державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції Русинчука Р.М. від 25 липня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у справі № 06/190-64

за позовом Приватної фірми "Скорпіон-Сервіс"

до відповідача Підприємця ОСОБА_1

про стягнення 103 180,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 24 січня 2017 року у справі №06/190-64 за позовом Приватної фірми "Скорпіон-Сервіс" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 103180 грн. було задоволено скаргу Приватної фірми "Скорпіон-Сервіс" та визнано недійсною постанову головного державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби м.Луцька Русинчука Р.М. від 25 липня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

14 лютого 2016 року до Рівненського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга відповідача - підприємця ОСОБА_1, відповідно до якої скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 24 січня 2017 року у справі № 06/190-64.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 17 лютого 2017 року у справі №06/190-64 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було повернуто без розгляду на підставі пунктів 2, 3, 4 частини 1 статті 97 ГПК України.

06 березня 2017 року до Рівненського апеляційного господарського суду надійшла повторна апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Водночас, скаржником до апеляційної скарги додано заяву №1 від 27 лютого 2017 року у якій зазначено про долучення до повторної апеляційної скарги доказів її надсилання іншим учасникам та доказів сплати судового збору. Крім того, заявник зазначає, що оскаржувану ухвалу ним було одержано лише 30 січня 2017 року.

Відповідно до статті 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Також колегією суддів враховується наступне.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Перевіривши доводи скаржника щодо поновлення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Волинської області від 24 січня 2017 року у справі №06/190-64 та зважаючи на те, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, суд визнає поважною причину пропуску встановленого строку на подання апеляційної скарги, а тому, відповідно до статті 53 ГПК України, поновлює його.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, їх відповідність вимогам ГПК України, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду встановила, що подані матеріали є достатніми для прийняття апеляційної скарги до провадження.

Керуючись статтями 53, 93, 94, 98 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Поновити строк на апеляційне оскарження. Прийняти апеляційну скаргу до провадження.

2. Розгляд скарги призначити на "23" березня 2017 р. об 15:00 год. у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 в залі судових засідань № 4.

3. Позивачу та органу ДВС надати суду протягом трьох днів з дня отримання копії даної ухвали документально обґрунтований відзив на апеляційну скаргу та документи на підтвердження своїх доводів чи заперечень.

4. Явку представників сторін визначити на їх розсуд.

5. Копію ухвали направити сторонам по справі та органу ДВС.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Павлюк І. Ю.