номер провадження справи 18/134/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 справа № 908/3316/16

за позовом приватного акціонерного товариства Страхова компанія ВУСО (03150, місто Київ, вул. Казимира Малевича, 31)

до відповідача товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 34)

про стягнення 31928,68 грн. страхового відшкодування

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився (ОСОБА_1, довіреність № 409 від 15.07.2015 р. в судовому засіданні 23.03.2017 р.);

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 31928,68 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 14.12.2016 року порушено провадження у справі № 908/3316/16, присвоєно справі номер провадження 18/134/16. Розгляд справи, призначений на 01.02.2017 р., відкладався до 13.02.2017 р., 23.02.2017 р. строк вирішення спору продовжувався за клопотанням відповідача.

Рішення прийнято в судовому засіданні 23.02.2017 р.

Позовні вимоги заявлено з наступних підстав, викладених у позові: ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 від 15.04.2015 р., за яким позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу автомобіля Rеnаult Меgаnе, держ. реєстраційний номер НОМЕР_1. За участю автомобіля Rеnаult Меgаnе під управлінням ОСОБА_2 та автомобіля Vоlkswаgеn Тrаnspоrtеr, д.р.н. ВН 6164 ЕН під управлінням водія ОСОБА_3 09.04.2016 р. в смт. Авангард Одеської області по вул. Базовій сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті ДПТ пошкоджено автомобіль Rеnаult Меgаnе, застрахований ПрАТ «СК «ВУСО». Відповідно до ст. 124 КУпАП ОСОБА_3 визнаний винною особою у скоєні адміністративного правопорушення постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.04.016 р. у справі № 509/1336/16-п. Відповідно до рахунку-фактури № АП-00001044 від 12.04.2016 р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 31928,68 грн. На підставі заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування від 11.04.2016 р. позивачем здійснено перерахування суми страхового відшкодування у розмірі 31928,68 грн. на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 6575 від 25.04.2016 р. Зазначене також відображено у страховому акті № 2153-02 від 25.04.2016 р. Цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП, на момент настання страхової події застрахована в ТДВ «СК «Кредо» за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8329277, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 50000,00 грн., франшиза 0,00 грн. Позивач з посиланням на ст.ст. 625, 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» просив стягнути з відповідача 31928,68 грн. страхового відшкодування.

Позивач свого представника в судові засідання жодного разу не направив у звязку територіальною віддаленістю та великою завантаженістю, клопотав про розгляд справи за відсутності його представника.

В судовому засіданні 13.02.2017 р. відповідач заявлені позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов вказав, що у відповідь на претензію позивача відповідач направив лист-відповідь від 04.08.2016 р. № Э.37.3.0.0/381, в якому зазначив, що через відсутність якісних фотокарток, виявлених на момент огляду пошкоджень автомобіля Rеnаult Меgаnе, д.р.н. ВН 2298 ЕМ, показання одометру та VIN-коду, а також через відсутність належним чином завіреної копії постанови суду (з поміткою про набрання законної сили) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ТДВ «СК «Кредо» не має можливості прийняти рішення про виплату страхового відшкодування, а страхова справа по даному випадку тимчасово зупинена до їх отримання. Таким чином, на думку відповідача, без надання з боку позивача повного пакету документів у ТДВ СК «Кредо» відсутні будь-які правової підстави для здійснення виплати страхового відшкодування в порядку регресу у повному обсязі, а тому ТДВ «СК «Кредо» правомірно тимчасово призупинив страхову справу в порядку п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 23.02.2017 р. відповідач свого представника не направив, клопотав про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Згідно з п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Всі учасники судового процесу належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, перебіг строку вирішення спору надійшов до кінця, проте позивач та відповідач не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, про відмову від позову позивач не заявив, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 23.02.2017 року за відсутності представників сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив:

Згідно довідки відділу УПД ГУНП в Одеській області від 20.04.2016 р. № 89326530 по вул. Базовій, 20 в стм. Авангард Овідіопольського району Одеської області 09.04.2016 р. о 14:00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) за участю автомобіля Rеnаult Меgаnе, д.р.н. ВН 2298 ЕМ під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Vоlkswаgеn Тrаnspоrtеr, д.р.н. ВН 6164 ЕН під керуванням ОСОБА_3, (арк. с. 19).

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.04.2016 р. у справі № 509/13336/16-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Власником транспортного засобу Rеnаult Меgаnе, д.р.н. ВН 2298 ЕМ., 2015 року випуску, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХХ935946, є ОСОБА_2 (арк.с. 15-16).

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія ВУСО (страховик, позивач у справі) та ОСОБА_2 (страхувальник) 15.04.2015 р. уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01, за умовами якого страховик зобовязується відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження або конструктивної загибелі транспортного засобу Rеnаult Меgаnе, д.р.н. ВН 2298 ЕМ, рік випуску 2015, внаслідок, зокрема, ДТП (надалі договір) (арк. с. 11-13).

Пунктами 11.2, 11.4 договору встановлено, що страховик зобовязаний протягом 2 (двох) робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення виплати страхового відшкодування; протягом 5-ти робочих днів після складання страхового акту, якщо подія буде кваліфікована як страховий випадок, здійснити виплату страхового відшкодування.

Згідно п. 12.5 страхувальник зобовязаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строки, передбачені умовами договору страхування.

У звязку з настанням випадку, який мав ознаки страхового, 11.04.2016 року страхувальник звернувся до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування за договором страхування від 15.04.2016 р. № 1-01 (арк. с. 17, 18).

ПрАТ Страхова компанія ВУСО 25.04.2016 р., на підставі звіту спеціаліста-автотоварознавця № 669439 від 21.04.2016 р. про оцінку розміру матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобілю Rеnаult Меgаnе, д.р.н. ВН 2298 ЕМ, (арк. с. 24-25), рахунку-фактури № АП-00001044 від 12.04.2016 р. ТОВ «Авто Групп» (арк. с. 23), складено страховий акт № 2153-02, відповідно до якого зазначена вище ДТП визнана страховим випадком, за яким страхове відшкодування складає суму 31928,68 грн. У відповідному розділі акту зазначено, що виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом перерахунку ТОВ Авто Групп 31928,68 грн. (арк. с. 26).

Сума страхового відшкодування в розмірі 31928,68 грн. перерахована 25.04.2016 р. на рахунок ТОВ «Авто Групп», що підтверджується платіжним дорученням № 6575 із призначенням платежу: Страхове відшкодування згідно с/а 2153-02 від 25.04.2016 р. за договором № 1-01 від 15.04.2015 р. (рах. АП-00001044 від 12.04.2016 ) стр. ОСОБА_2 згідно заяви від 11.04.2016 р. без ПДВ) (арк. с. 27).

На момент скоєння зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб, внаслідок експлуатації автомобіля Vоlkswаgеn Тrаnspоrtеr, д.р.н. ВН 6164 ЕН, застрахована його власником ОСОБА_4 у ТДВ «СК «Кредо» за полісом № АІ/8329277.

При цьому, як слідує із пояснень сторін та підтверджується матеріалами справи при складанні довідки відділу УПД ГУНП в Одеській області № 89326530 допущено описку в зазначенні номеру полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо забезпеченого автомобіля Vоlkswаgеn Тrаnspоrtеr, д.р.н. ВН 6164 ЕН, а саме: в довідці вказано номер полісу АІ/8929377, фактично даний поліс має номер АІ/8329277.

У звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована в ТДВ «СК «Кредо» (відповідач у справі), страховик звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування № 67817 від 24.12.2015 р. про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 31928,68 грн. Вказану вимогу отримано відповідачем 22.07.2016 р., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Несплата відповідачем страхового відшкодування стала підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відповідач листом № Э.37.7.0.0/381 від 04.08.2016 р. надав відповідь на вимогу та просив, на підставі ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивача надати належним чином засвідчену копію постанови суду (з поміткою набрання законної сили) та фотографії виявлених на момент огляду пошкоджень автомобіля Rеnаult Меgаnе, д.р.н. ВН 2298 ЕМ, показання одометру та VIN-код. В листі також зазначено, що за відсутності вказаних документів відповідач не має можливості прийняти рішення про виплату страхового відшкодування, страхова справа по даному випадку тимчасового призупинена до їх отримання.

Позивач, вважаючи вимоги відповідача, викладені в листі № Э.37.7.0.0/381 від 04.08.2016 р., безпідставними, та такими, що мають на меті затягування у здійсненні виплати страхового відшкодування, звернувся до господарського суду з позовом у даній справі.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України Про страхування договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 6 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

При суброгації до страховика переходить лише частина вимоги страхувальника до заподіювача шкоди, яка дорівнює розміру страхового відшкодування. Таким чином, розмір страхового відшкодування має визначатися за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. Якщо розрахунок здійснювався за іншими правилами, ніж зазначено в договорі страхування, то при визначенні розміру вимоги страховика, який підлягає задоволенню, до заподіювача шкоди із суми, виплаченої страховиком страхувальнику, виключається виплата, не передбачена договором.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

У відповідності до п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Після сплати позивачем страхового відшкодування відбувся перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, який регулюється положеннями ст. 993 ЦК України.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані у даному випадку збитки, згідно з положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є саме відповідач.

У статті 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" встановлено вичерпний перелік документів, необхідних для отримання страхового відшкодування потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання такого відшкодування.

Як встановлено, після сплати страхового відшкодування позивач надіслав відповідачу регресну вимогу № 4028 від 15.07.2016 року про відшкодування шкоди в порядку регресу, з повним пакетом документів, передбаченим статтею 35 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Посилання відповідача на ненадання повного пакету документів позивачем необхідних для здійснення виплати страхового відшкодування, зокрема, належним чином завіреної копії постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 суд знаходить хибними з огляду на те, що діючим законодавством, в тому числі ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (на яку вказує відповідач) не передбачено обовязку надання копії судового рішення для отримання страхового відшкодування.

Також безпідставними є посилання відповідача на відсутність якісних фотокарток, виявлених на момент огляду пошкоджень автомобіля Rеnаult Меgаnе, д.р.н. ВН 2298 ЕМ, показання одометру та VIN-коду, як на підставу неможливості прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, оскільки надання таких документів також не передбачено чинними законодавством. Таким чином, призупинення страхової справи відповідачем у справі, як особою, відповідально за завдані збитки, слід розцінювати, як таке, що не відповідає вимогам Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд вважає позовні вимоги, заявлені до відповідача, законними, обґрунтованими та доведеними матеріалами і обставинами справи. З огляду на встановлене, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 34, ідентифікаційний код 13622789) на користь приватного акціонерного товариства Страхова компанія ВУСО (03150, місто Київ, вул. Казимира Малевича, 31, ідентифікаційний код 31650052) 31928,68 грн. (тридцять одну тисячу девятсот двадцять вісім грн. 68 коп.) страхового відшкодування, 1600,00 грн. (одну тисячу шістсот грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 06 березня 2017 р.

Суддя В.В. Носівець