ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.03.2017 Справа № 904/2249/17

Суддя Бондарєв Е.М. , розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна фінансова група", м. Миколаїв

до товариства з обмеженою відповідальністю "Екопоінт-Дніпро", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в розмірі 245 631,6 грн.

ВСТАНОВИВ:

07.03.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційна фінансова група" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Екопоінт-Дніпро" про стягнення заборгованості в розмірі 245 631,6 грн. за договором №01-12-15/ТБО, яка складається:

- 152 633,90 грн. основного боргу;

- 30 318,46 грн. інфляційних втрат;

- 54 632,64 грн. пені;

- 8 046,06 грн. 3%.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

За змістом пункту 3.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України. Так, позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес, або позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано, або прокурор не зазначив орган, уповноважений здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах, або позовна заява не підписана позивачем.

Суд зауважує, що надана до господарського суду позовна заяви підписана директором ТОВ "Інноваційна фінансова група" ОСОБА_1, однак, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 07.03.2017 року вбачається, що керівником підприємства позивача є ОСОБА_2.

Таким чином, до позовної заяви не надано належних доказів наявності у ОСОБА_3, повноважень на підписання позовної заяви, у зв'язку із чим суд приходить до висновку, що позовна заява підписала особа правове становище якої не встановлено.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 2 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах

- позовна заява майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- позовна заява немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В якості доказу сплати судового збору позивач надає квитанцію №ПН25198 від 02.03.2017 року відповідно до якої було сплачено судовий збір в розмірі 2 744,42 грн.

Враховуючи вимоги законодавства, сума судового збору за подання даного позову до господарського суду Дніпропетровської області має складати 3 684, грн. 47 коп. (245 631,6*1,5% = 3 684,47), а позивачем згідно квитанції №ПН 25198 від 02.03.2017 року сплачено 2 744 грн. 42 коп.

Таким чином, сума недоплаченого судового збору склала 940,05 грн. (3 684,47-2 744,42 = 940,05).

Враховуючи вищевикладене, квитанція №ПН25198 від 02.03.2017 року про сплату судового збору у розмірі 2 744 грн. 42 коп., що додане до позовної заяви, не може бути належним доказом сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не додано доказів оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

При цьому суд зазначає, що за змістом статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви без розгляду у даному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Керуючись пунктами 1, 4 частини першої ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява №2-Б від 01.03.2017 року з додатками на 49 арк. в т. ч. квитанція №ПН25198 від 02.03.2017 року про сплату судового збору в розмірі 2 744,42 грн.

Суддя ОСОБА_4