У х в а л а

28 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-
розглянувши заяву приватного підприємства «Адоніс-Стар» (далі - ПП «Адоніс-Стар») про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 квітня 2016 року, постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 4 липня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 13 жовтня 2016 року у справі № 924/179/16 за позовом ПП «Адоніс-Стар» до фермерського господарства «Золота Роса» (далі - ФГ «Золота Роса») про стягнення 251 543,24 грн,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 21 квітня 2016 року позовні вимоги ПП «Адоніс-Стар» про стягнення 251 543,24 грн задоволено частково. Стягнуто з ФГ «Золота Роса» на користь ПП «Адоніс-Стар» 7 060,09 грн за користування товарним кредитом та 105,90 грн витрат зі сплати судового збору. В решті позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 4 липня 2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 13 жовтня 2016 року, рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення пені та судового збору. Стягнуто з ФГ «Золота Роса» на користь ПП «Адоніс-Стар» 11 084,61 грн пені, 166,27 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви. В задоволенні позову про стягнення 240 458,63 грн відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У січні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ПП «Адоніс-Стар» про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 квітня 2016 року, постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 4 липня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 13 жовтня 2016 року у справі № 924/179/16 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 26 квітня 2016 року у справі № 920/1621/15, від 9 серпня 2016 року у справі № 924/167/16, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копію постанови Верховного Суду України від 30 травня 2011 року у справі № 3-44гс11.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 924/179/16 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець