УХВАЛА

09.03.2017Справа № 907/1119/15

За заявою Публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго"

про ухвалення додаткового рішення

по справі № 907/1119/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго"

до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Фонд державного майна України

про визнання права власності

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд державного майна України про визнання права власності на об'єкт нерухомості, а саме на нежитлову будівлю Центрального розподільного пункту (ЦРП № 1), загальною площею 64,20 кв.м., яка розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Новака, 8 "б".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі № 907/1119/15 у позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 апеляційну скаргу ПАТ "Закарпаттяобленерго" залишено без задоволення, рішення Господарського суду від 18.01.2016 №907/1119/15 без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.05.2016 касаційну скаргу ПАТ "Закарпаттаобленерго" задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі № 907/1119/15 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 - скасовано, а справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №04-23/1019 від 25.05.2016, відповідно до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматичний розподіл справи № 907/1119/15.

В результаті зазначеного автоматичного розподілу справу № 907/1119/15 передано на новий розгляд судді Усатенко І.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.05.2016 з урахуванням ухвали про виправлення описки від 31.05.2016 справу прийнято до провадження та призначено розгляд на 22.06.2016.

Ухвалою суду від 22.06.2016 припинено провадження у справі № 907/1119/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд державного майна України про визнання права власності, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Через відділ канцелярії господарського суду 28.02.2017 від Публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вих. № 116-25/1208 від 22.02.2017), відповідно до якої заявник просить суд прийняти додаткове рішення (ухвалу) по справі № 907/1119/15 про розподіл судових витрат, а саме витрат пов'язаних з оплатою судового збору за подання Публічним акціонерним товариством "Закарпаттяобленерго" апеляційної скарги в сумі 1 339, 80 грн. згідно платіжного доручення від 27.01.2016 № 478 та касаційної скарги в сумі 1 654, 00 грн. згідно платіжного доручення від 30.03.2016 № 2033.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Вищого господарського суду України від 26.05.2016 суд касаційної інстанції задовольнив касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" та скасував рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції, яким після нового розгляду провадження у справі було припинене, у зв'язку з відсутністю предмету спору. Втім, господарський суд при винесенні ухвали про припинення провадження у справі не вирішив питання щодо розподілу судових витрат позивача за подачу апеляційної та касаційної скарг.

Відповідно до частини третьої статті 80 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: 1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; 2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Згідно з п. 4.10 від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат чи про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи він на підставі ст. 88 ГПК України має право прийняти додаткове рішення (ухвалу, постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Відтак, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2016 у справі № 907/1119/15 не вирішено питання щодо розподіл судового збору сплаченого позивачем за розгляд апеляційної скарги та касаційної скарги на рішення суду від 18.01.2016, є підстави для прийняття Господарським судом міста Києва додаткової ухвали у справі та вирішення питання щодо розподілу судового збору сплаченого позивачем за розгляд апеляційної скарги та касаційної скарги на рішення суду від 18.01.2016.

Судом встановлено, що на підставі платіжного доручення від 27.01.2016 № 478 позивач сплатив суму судового збору за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1339,80 грн, а на підставі платіжного доручення від 30.03.2016 № 2033 позивач сплатив суму судового збору за розгляд касаційної скарги у розмірі 1654,00 грн.

Статтею 49 ГПК України визначено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (абз. 3 п. 4.1. постанови Пленуму вищого господарського суду України від 21.02.2013N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до ч.1 ст. 86 ГПК України якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

В даному випадку спір не був вирішений по суті, і рішення у спорі на користь тієї чи іншої сторони винесено не було.

Провадження у справі було припинено за клопотанням позивача, в зв'язку з відсутністю предмету спору, державним реєстратором Коцан М.М. Оноківської сільської ради за заявою позивача, за ПАТ "Закарпаттяобленерго" зареєстровано право власності на нежитлове приміщення центрального розподільчого пункту (ЦОР № 1).

Ухвалою суду від 22.06.2016 по справі №907/110/15 встановлено, що 16.06.2016 державним реєстратором прав на нерухоме майно Коцан М.М., Оноківської сільської ради Ужгородського району прийнято рішення № 30079828 про проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на нежитлове приміщення, розташоване у Закарпатській області, м. Ужгород, вулиця Новака, будинок 8б, за суб'єктом: ПАТ "Закарпаттяобленерго» про що внесений запис про реєстрацію 13.06.2016 за № 14998392, за Публічним акціонерним товариством "Закарпаттяобленерго", .

Оскільки, поданими до матеріалів справи документами підтверджено, що за позивачем зареєстровано право власності на спірне майно, право приватної власності на нежитлову будівлю Центрального розподільного пункту (ЦРП № 1), загальною площею 64,20 кв.м., яка розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Новака, 8 "б", визнано за ПАТ "Закарпаттяобленерго", предмет спору у справі № 907/1119/15 відсутній, а тому провадження у справі № 907/1119/15 припинено відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється: за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Отже судовий збір є обов'язковим до сплати за подання апеляційних та касаційних скарг на рішення і є необхідною умовою доступу сторін до судового захисту.

Отже позивач скористався своїм правом, передбаченим ст. 22 ГПК України на апеляційне і касаційне оскарження судового рішення господарського суду та у встановленому законом порядку сплатив судовий збір згідно Закону України "Про судовий збір".

Оскільки, спір не було вирішено по суті, не було винесено рішення у спорі на користь позивача, провадження у справі припинено, за клопотанням позивача в зв'язку з відсутністю предмету спору, судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарги у справі № 907/1119/15 покладається судом на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 88 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" про ухвалення додаткового рішення (вих. № 116-25/1208 від 22.02.2017) задовольнити та здійснити розподіл судових витрат позивача за розгляд апеляційної скарги та касаційної скарги на рішення суду від 18.01.2016 по справі №907/1119/15.

2. Покласти витрати з оплати судового збору за подання Публічним акціонерним товариством "Закарпаттяобленерго" апеляційної скарги в сумі 1 339, 80 грн згідно платіжного доручення від 27.01.2016 № 478 та касаційної скарги в сумі 1 654, 00 грн згідно платіжного доручення від 30.03.2016 № 2033 на Публічне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго".

3. Додаткову ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ГПК України.

4. Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття.

Суддя І. В. Усатенко