ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р. Справа № 911/4007/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Обухівське", м. Обухів,

до відповідача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1) ОСОБА_2, м. Обухів,

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Роза-Л", с. Семенівка

Обухівського району

про визнання незаконним та скасування наказу та

скасування запису в Поземельній книзі

Суддя О.В. Конюх

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_3, , уповноважена, довіреність від 22 11 2016 №705;

від відповідача: ОСОБА_4, уповноважений, довіреність від 16.01.2017 №8;

від третьої особи 1: не зявився;

від третьої особи 2: ОСОБА_5, адвокат, договір від 14.03.2016 № 2-5/16;

ОСОБА_6p;А.А., адвокат, договір від 14.03.2016 №2-5/16

СУТЬ СПОРУ:

позивач публічне акціонерне товариство "Обухівське", м. Обухів, звернулось до господарського суду Київської області з позовом від 18.11.2016 №689 до відповідача - ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ, в якому просить суд визнати недійсним наказ ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність №10-3626/15-16-сг від 12.03.2016 та скасування у Поземельній книзі запису про надання земельної ділянки за кадастровим номером :06:004:0011 у приватну власність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003264 від 19.02.1996 виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26, радгоспу-комбінату Обухівський було передано в користування 1687,9 га землі в межах згідно з планом користування для сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п.1 Статуту ПАТ "Обухівське" є правонаступником ВАТ "Обухівське", яке засноване рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 05.05.2006 №14-25-7/1 шляхом перетворення державного підприємства радгоспу-комбінату "Обухівський" у ВАТ "Обухівське" відповідно до законів України "Про приватизацію державного майна" та "Про господарські товариства".

Таким чином, позивач твердить, що є законним землекористувачем земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області в межах плану користування, що посвідчено ОСОБА_6 на право постійного користування серії ІІ-КВ №003264 від 19.02.1996, керуючись при цьому п.2 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державний земельний кадастр".

ОСОБА_1 управлінням Держгеокадастру у Київській області 12.03.2016 видано Наказ про надання земельної ділянки у власність №10-3626/15-16-сг, на підставі якого було проведено реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером :06:004:0011 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №13933229 від 25.03.2016.

Позивач твердить, що земельна ділянка за кадастровим номером :06:004:0011 є частиною земельної ділянки, що належить позивачу відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003264 від 19.02.1996 виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області.

Позивач твердить, що видаючи оспорюваний наказ, відповідач порушив право користування позивача земельною ділянкою на підставі чинного Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003264 від 19.02.1996, оскільки згідно ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Стаття 141 ЗК України передбачає припинення права користування земельною ділянкою, зокрема у разі добровільної відмови від права користування земельною ділянкою або вилучення земельної ділянки, яке в будь-якому випадку має здійснюватися шляхом прийняття уповноваженим органом відповідного рішення. За відсутності добровільної відмови позивача та/або рішення про вилучення земельної ділянки оспорюваний наказ прийнятий всупереч чинному законодавству та порушує право користування земельною ділянкою позивача, а відтак, має бути визнаний недійсним.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.12.2016 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/4007/16 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 10.01.2017. Цією ж ухвалою до участі у справі допущено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 та товариство з обмеженою відповідальністю "Роза-Л".

10.01.2017 від публічного акціонерного товариства "Обухівське" до господарського суду Київської області надійшли додаткові пояснення від 06.01.2017 №10, в яких позивач звертає увагу суду на те, що відповідач, не припинивши право позивача на постійне користування земельною ділянкою, видав наказ про передачу у власність третій особі 1 земельної ділянки, а відтак діяв незаконно з перевищенням своїх повноважень, що призвело до порушення прав позивача, зокрема створюючи перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою.

10.01.2017 від товариства з обмеженою відповідальністю "Роза-Л" до господарського суду Київської області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №911/4007/16 та клопотання від 10.01.2017 про припинення провадження у справі №911/4007/16. Клопотання про припинення провадження обґрунтоване тим, що відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Київській області, приймаючи оспорюваний наказ про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2, діяв як орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і який здійснює повноваження, передбачені ст. 7 Закону України "Про державний земельний кадастр", відповідно спірні правовідносини за своїм характером є публічно-правовими, а відтак вимоги ПАТ "Обухівське" до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, а зазначений позов не підвідомчий господарському суду.

Ухвалою суду від 10.01.2017 розгляд справи №911/4007/16 відкладено на 24.01.2017.

24.01.2017 від ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області до господарського суду надійшли супровідні листи з додатками та клопотання від 23.01.2017 №04-07/280, в якому відповідач просить суд припинити провадження у справі №911/4007/16, з огляду на те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Крім того, 24.01.2017 від ОСОБА_1 управління Держгеокадстру у Київській області до господарського суду Київської області надійшли заперечення на позовну заяву ПАТ "Обухівське", в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "Обухівське".

Відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що, земельні ділянки не сформовані та не мають державної реєстрації у Державному земельному кадастрі відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, зокрема відсутні координати поворотних точок меж земельних ділянок, земельним ділянкам не присвоєно кадастрові номери. Крім того, неодноразово із користування товариства вилучались земельні ділянки, проте, інвентаризація земель жодного разу не проводилась. Враховуючи наведене, ідентифікувати земельні ділянки, які передавались в користування радгоспу-комбінату "Обухівський" та які на даний час фактично перебувають у користуванні позивача, фактично неможливо. Крім того, відповідач вказує, що не може самостійно внести запис до Поземельної книги про скасування права, тобто без отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну, враховуючи п.51, п.61 та п.113 Порядку ведення Державного земельного кадастру.

24.01.2017 від публічного акціонерного товариства "Обухівське" до господарського суду Київської області надійшов супровідний лист з додатками від 24.01.2017.

24.01.2017 від ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області до господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :06:004:0011 здійснена на підставі документації із землеустрою. Передача у власність ОСОБА_2 земельної ділянки здійснено після її державної реєстрації, відповідно до вимог ст.79-1, 118 Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та Закону України "Про державний земельний кадастр".

24.01.2017 від товариства з обмеженою відповідальністю "Роза-Л" до господарського суду надійшов супровідний лист від 24.01.2017 з додатками.

Ухвалою суду від 24.01.2017 розгляд справи відкладено на 07.02.2017.

06.02.2017 від публічного акціонерного товариства "Обухівське" до господарського суду Київської області надійшли додаткові пояснення позивача стосовно заперечень та відзивів відповідача та третіх осіб від 06.02.2017.

07.02.2017 від ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи №911/4007/16.

Ухвалою суду від 07.02.2017 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, в судовому засіданні оголошено перерву в порядку частини третьої ст. 77 ГПК України до 21.02.2017, про що присутні представники були повідомлені особисто під розпис.

20.02.2017 від публічного акціонерного товариства "Обухівське" надійшов супровідний лист з додатками від 20.02.2017.

Після оголошеної перерви в судове засідання 21.02.2017 з'явились представники позивача, відповідача, та третьої особи 2, які надали пояснення по суті справи. Представник третьої особи 1 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд розглянувши клопотання ТОВ "Роза-Л" від 10.01.2017 та клопотання ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області від 23.01.2017 №04-07/280 про припинення провадження у справі №911/4007/16, дійшов висновку про відмову в їх задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З огляду на положення статей 3, 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього субєкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників субєкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу субєкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного субєкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії субєкта владних повноважень.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Земельний кодекс України є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який передбачає підставою виникнення цивільних прав та обовязків акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) визначив, що до ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення статті 11 ЦК України, статей 78, 116, 122 ЗК України, в звязку з прийняттям субєктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обовязків фізичних і юридичних осіб приватного права.

За таких обставин рішення субєкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою предявлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення субєкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція Верховного суду України викладена у постанові від 16.12.2015 у справі № 6-2510цс15.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що спір у даній справі має приватноправовий характер, оскільки метою предявлення позовної заяви ПАТ "Обухівське" є захист права постійного користування земельною ділянкою, яке, за твердженням позивача, було порушено в результаті та після реалізації наказу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області, у спосіб, передбачений ст. 152 ЗК України а відтак твердження про адміністративну підвідомчість зазначеного спору є хибним.

Розглянувши позов публічного акціонерного товариства "Обухівське", м. Обухів (далі по тексту ПАТ "Обухівське"), до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ (далі по тексту Головне управління Держгеокадстру у Київській області) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Роза-Л", Обухівський район, с. Семенівка (далі по тексту ТОВ "Роза-Л") та ОСОБА_2, м. Обухів (далі по тексту ОСОБА_2П.) про визнання недійсним наказу та скасування запису в Поземельній книзі, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до п.1.1 Статуту публічного акціонерного товариства "Обухівське", затвердженого зборами акціонерів публічного акціонерного товариства "Обухівське" протокол №9 від 18.10.2013, публічне акціонерне товариство "Обухівське" є правонаступником відкритого акціонерного товариства "Обухівське", що засноване рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 05.05.2006 №14-25-7/1 шляхом перетворення державного підприємства радгоспу-комбінату "Обухівський" у відкрите акціонерне товариство "Обухівське" відповідно до законів України "Про приватизацію державного майна" та "Про господарські товариства".

Рішенням Обухівської міської ради народних депутатів Обухівського району Київської області 5 сесії ХІІ скликання, від 14 грудня 1995 року "Про затвердження науково-технічної документації по виготовленню Державного акту на право постійного користування землею радгоспу - комбінату "Обухівський" Обухівського району Київської області" розглянуто розроблену Київським відділенням інституту землеустрою науково-технічну документацію по виготовленню Державного акту на право постійного користування землею радгоспу - комбінату "Обухівський", та керуючись Постановою Верховної Ради України від 18.12.1990 "Про земельну реформу" Обухівська міська Рада народних депутатів вирішила затвердити науково-технічну документацію по виготовленню Державного акту на право постійного користування землею та надала в постійне користування радгоспу - комбінату "Обухівське" земельні ділянки загальною площею 1687,9 га (ріллі 1400,2 га, сіножатей - 22,4 га, пасовищ - 54,1 га, лісів і інших лісовкритих площ - 30,0 га, боліт -8,1 га, під водою - 24,9 га, під господарськими шляхами -36,3 га, під виробничими будівлями і дворами - 61,2 га, під гідротехнічними спорудами -48,2 га, відкритими землями без рослинного покриву - 2,5 га).

Як вбачається з державного ОСОБА_6 на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003264 від 19.02.1996 виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26, радгоспу-комбінату "Обухівський" було передано в користування 1687,9 га землі в межах згідно з планом користування для сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст.108 Цивільного кодексу України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Розпорядженням Обухівської районної держадміністрації Київської області від 28.03.2012 №385 "Про надання дозволу на розроблення проекту приватизації земель публічного акціонерного товариства "Обухівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравеньської та Нещерівської сільських рад" надано дозвіл на розроблення проекту приватизації земель публічного акціонерного товариства "Обухівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні цього товариства, яке є правонаступником радгосп-комбінату "Обухівський" на підставі статуту ПАТ "Обухівське", згідно з державними актами на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №№003264, 003262, 003263 та зареєстрованих в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 13.02.1996 №1, від 19.02.1996 №26 та від 16.02.1996 №284 відповідно, розташованих в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад Обухівського району Київської області.

Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 08.12.2015 №365 "Про затвердження проекту приватизації земель публічного акціонерного товариства "Обухівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Прешотравеньскої сільських рад" затверджено проект приватизації земель публічного акціонерного товариства "Обухівське", розташованих в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад Обухівського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказане розпорядження №365 від 08.12.2015 оскаржувалось позивачем ПАТ "Обухівське" та було предметом розгляду у справі господарського суду Київської області №911/68/16.

Рішенням господарського суду Київської області від 04.03.2016 у справі №911/68/16 у позові ПАТ "Обухівське" відмовлено повністю, постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 27.07.2016 вказане рішення залишене без змін.

Частиною другою пункту 8 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.

Згідно частини третьої вказаного пункту 8 при обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які були передані в оренду із земель державної чи комунальної власності або які на час набрання чинності Земельним кодексом України належали цим підприємствам на праві колективної власності чи перебували у постійному користуванні, за винятком земель, що не підлягають приватизації або залишаються у державній чи комунальній власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) у відповідній редакції, було передбачено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Зазначене право за вказаними особами визнано законом та не залежить від волі юридичної особи сільськогосподарського акціонерного товариства, а відтак, передача земельної ділянки у власність особі, яка має право на земельну частку (пай), в порядку приватизації не потребує ані погодження попереднього користувача (сільськогосподарського акціонерного товариства) ані попереднього вилучення земельної ділянки у такого користувача рішенням повноважного органу.

Згідно з ч. 2 статті 25 ЗК України рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

Крім того, цієї статтею визначено, що землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно; площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарське призначення, водний фонд, резервний фонд); особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості); при обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які перебували у постійному користуванні державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, за винятком земель, що залишаються у державній та комунальній власності. Загальний розмір обчисленої для приватизації площі сільськогосподарських угідь поділяється на загальну кількість осіб, зазначених у частині першій цієї статті; вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними.

Згідно з приписами ч.ч. 3, 4, 5 статті 118 ЗК України "Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами", до якої також відсилає п. 8 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 122 Земельного кодексу України у тій же редакції, до якої відсилають положення наведеної вище статті 118 ЗК України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частиною 3 тієї ж статті районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 ЗК України).

Як вбачається з наказу ОСОБА_1 управління Держгеокадстру у Київській області "Про надання земельної ділянки у власність" відповідно до п.8 Перехідних положень ЗК України статей 15-1, 25, 79-1, 118, 122 Земельного кодексу України, Положення "Про головне управління Держгеокадстру у Київській області", затвердженого наказом Держгеокадастру від 03.03.2015 №24 вирішено надати гр. ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 3,5727 га (кадастровий номер :06:004:0011) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області; право власності а земельну ділянку (кадастровий номер :06:004:0011) виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, позивач твердить, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:004:0011, яка надана у приватну власність ОСОБА_2. згідно наказу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області №10-3626/15-16-сг від 12.03.2016. повністю лежить в межах земельної ділянки площею 1687,9 га на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, що знаходиться в постійному користуванні позивача згідно державного ОСОБА_6 на право постійного користування серії ІІ-КВ №03264 від 19.02.1996.

Зазначене твердження відповідачем та третіми особами не опорюється.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, щодо об'єкта нерухомого майна №57920435 від 22.04.2016 земельна ділянка з кадастровим номером :06:004:0011, площею 3,5727 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою Київська область, м. Обухів, належить на праві приватної власності ОСОБА_2, підставою виникнення права власності зазначено наказ серія та номер: 10-3626/15-16-сг, виданий 12.03.2016, видавник - Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Як вбачається з листа Державного підприємства "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" від 22.11.2016 №01/03-05/617 земельні ділянки з кадастровими номерами :04:009:0001, :04:005:0009, :04:012:0001, :04:010:0004, :04:008:0001, :04:009:0002 знаходиться на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області в межах земельної ділянки, що належить ПАТ "Обухівське" на підставі державного акту від 13.02.1996 серії ІІ-КВ №003262;

земельні ділянки з кадастровими :05:002:0008, :05:002:0005, :05:002:0007, :05:005:0001, :05:008:0001,

:05:003:0003, :05:001:0062, :05:002:0004, :05:003:0002, :05:008:0002, :05:002:0003, :05:002:0002, :05:006:0003, :05:002:0006, :05:001:0061 та :05:006:0002, знаходяться на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області в межах земельної ділянки, що належить ПАТ "Обухівське" на підставі державного акту від 16.02.1996 серії ІІ-КВ №003263; земельні ділянки з кадастровими номерами :06:004:0009, :06:002:1004, :06:004:0010, :06:006:0005, :06:001:0025, :06:005:0004, :06:004:0011, :06:001:0023, :06:004:0012, :06:001:0026, :06:005:0003, :06:004:0013, :06:010:0061, :06:005:0002 знаходиться на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області в межах земельної ділянки, що належить ПАТ "Обухівське" на підставі державного акту від 19.02.1996 серії ІІ-КВ №003264.

Крім того, факт накладення земельної ділянки за кадастровим номером :06:004:0011 в межах земельної ділянки №1, що належить ПАТ "Обухівське" на підставі державного акту від 19.02.1996 серії ІІ-КВ №003264 підтверджується Зведеним інвентаризаційним планом ДП "Київський інститут землеустрою".

Як вбачається з додатку 1 до проекту приватизації земель ПАТ "Обухівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо передачі у приватну власність земельних ділянок громадянам в кількості 34-х осіб, до числа вказаних громадян, зокрема відноситься ОСОБА_2 (номер земельної частки (паю) 319).

Згідно схеми розташування земельних ділянок на території Обухівської міської ради Київської області земельна частка (пай) №319 має загальну площу 3,5728 га.

Відповідно до ст. 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 0:06:004:0011 здійснена на підставі документації із землеустрою та передана у власність ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 79-1,118 Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та Закону України "Про державний земельний кадастр".

Посилання позивача на порушення оспорюваним наказом загальних норм ст.ст. 116, 141 ЗК України є безпідставним, оскільки в даному випадку спірні відносини сторін регулюються вищенаведеним спеціальним законодавством, яке регламентує порядок приватизації державних земель, і відповідно має пріоритетне застосування.

Посилання позивача на те, що розмір земельної частки паю, який наданий у приватну власність ОСОБА_2 є значно меншим, аніж розмір частки (паю), який міг би бути переданий у випадку проведення приватизації землі у встановленому порядку, не підтверджене належними доказами. Крім того, ОСОБА_2 не позбавлена права звернутись до суду за захистом свого порушеного права чи законного інтересу, а позивач ПАТ "Обухівське" не має повноважень стверджувати про порушення прав ОСОБА_2 та представляти інтереси ОСОБА_2 у відносинах з відповідачем.

Факт звернення позивача до правоохоронних органів щодо незаконної приватизації земельної ділянки, на підтвердження якого позивач долучив протокол №09 Наглядової ради ПАТ "Обухівське", сам по собі не доводить незаконності вказаної приватизації.

Між тим, позов ПАТ "Обухівське" у справі господарського суду Київської області №911/68/15 про визнання недійсним розпорядження Обухівської РДА № 365 від 08.12.2015 р. Про затвердження проекту приватизації земель Публічного акціонерного товариства Обухівське для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад залишено без задоволення.

До того ж суд звертає увагу на те, що спір у справі щодо права користування земельною ділянкою, на захист якого позивачем подано даний позов, фактично існує між позивачем та громадянкою ОСОБА_2, яка є власницею спірної земельної ділянки, у звязку з чим дана особа мала б бути відповідачем у даній справі, а сама справа мала б розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Однак, якщо у розгляді справи господарським судом буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі ні залучати відповідну особу до участі у справі, ані припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним). Така ж позиція викладена у пункті 1.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Відтак, встановлення судом того факту, що за позовом мала б відповідати інша особа, а саме громадянка ОСОБА_2, і спір про право на земельну ділянку з кадастровим номером :06:004:0011 мав би розглядатися в порядку цивільного судочинства (якби був заявлений до належного відповідача), є окремою самостійною підставою для відмови позивачу в позові.

Щодо вимоги про скасування в Поземельній книзі запису про надання земельної ділянки за кадастровим номером :06:004:0011 у приватну власність, суд зазначає наступне. По-перше, ця вимога є похідною від вимоги про визнання недійсним наказу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність №10-3626/15-16-сг, а відтак задоволенню не підлягає. По-друге, суд погоджується з доводами відповідача про те, що Головне управління Держгеокадастру у Київській області не має повноважень щодо здійснення державної реєстрації виникнення чи припинення права власності. Крім того, відповідно до п.51 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 внесення відомостей до Поземельної книги в електронній формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. Відповідно до п.61 Порядку скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування із зазначенням дати та підстави для скасування, посади, прізвища, ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги. Пунктом 113 даного Порядку встановлено, що після отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру відомостям про земельну ділянку, внесеним до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, шляхом безпосереднього доступу до цього Реєстру та у разі: невідповідності зазначених відомостей повідомляє про це суб'єкту, який здійснює повноваження у сфері державної реєстрації прав, за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; відповідності відомостей вносить інформацію про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі. Враховуючи вищенаведене, відповідач не може самостійно внести до Поземельної книги запис про скасування права, тобто без отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну, що є окремою підставою для відмови у задоволення даної вимоги.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, у зв'язку з чим в задоволенні позову має бути відмовлено повністю.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір в порядку ст. 49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись статтями 1, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові публічному акціонерному товариству "Обухівське" у справі № 911/4007/16 відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано ___.03.2017.

Суддя О.В. Конюх