У х в а л а

1 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМЕРАЛД АВТО» (далі - ТОВ «ЕМЕРАЛД АВТО») про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 15 листопада 2016 року у справі № 916/573/16 за позовом приватного підприємства «Євро Сервіс Юг» (далі - ПП «Євро Сервіс Юг») до ТОВ «ЕМЕРАЛД АВТО» про зобов'язання повернути майно,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16 травня 2016 року позовні вимоги ПП «Євро Сервіс Юг» про зобов'язання повернути майно задоволено. Зобов'язано ТОВ «ЕМЕРАЛД АВТО» передати ПП «Євро Сервіс Юг» за актом приймання-передачі майно, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 2, у стані, в якому це майно було одержане, з урахування нормального зносу; стягнуто судовий збір в розмірі 21 870 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 9 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПП «Євро Сервіс Юг» про зобов'язання повернути майно відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 15 листопада 2016 року касаційну скаргу ПП «Євро Сервіс Юг» задоволено. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 9 серпня 2016 року скасовано. Рішення Господарського суду Одеської області від 16 травня 2016 року залишено в силі. Вирішено питання про судові витрати.

У лютому 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ТОВ «ЕМЕРАЛД АВТО» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 15 листопада 2016 року у справі № 916/573/16 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 12 лютого 2009 року у справі № 3/85, від 24 грудня 2014 року у справі № 925/452/14, від 2 серпня 2016 року у справі № 910/15402/16, від 14 листопада 2016 року у справі № 914/4145/15, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копію постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116, 11117, 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 916/573/16 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець