КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Справа№ 910/19873/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Чорної Л.В.

Скрипки І.М.

при секретарі Даниленко Т.О.

за участю представників:

від позивача(апелянта): Власова М.С. - за дов. № 4 від 03.01.2017р.

від відповідача: Поратуй О.Б. - дов. б/н від 04.01.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 року

у справі № 910/19873/16 (суддя Пригунова А.Б.)

За позовом Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної

адміністрації

До Товариства з обмеженою відповідальністю

"УКРПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ"

про стягнення суми 44 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2016р. у справі №910/19873/16 відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Так, апелянт у своїй скарзі посилався на те що судом першої інстанції при винесені рішення всебічно не враховані надані докази, а саме аудиторський звіт Департаменту від 16.03.2015р. № 070-5-07/10 та висновок Комунального підприємства "Київекспертиза" від 21.12.2014р. № 09/105-730.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2017р. апеляційну скаргу Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Корсакової Г.В., Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2017р. апеляційну скаргу Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 року у справі № 910/19873/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.02.2017р.

Розпорядженням від 20.02.2017р. у зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Чорної Л.В., Скрипки І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017р. прийнято до провадження справу № 910/19873/16 у визначеному складі суддів.

22.02.2017р. до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідачем зазначено, до відповідно до п. 5.1. Договору цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2013р., а в частині оплати - до повного виконання зобов'язань. Актом здачі-приймання наданих послуг технічного нагляду від 25.10.2013р. Відповідачем надано послуги, обумовлені договором на суму 44 000, 00 грн., а скаржником вони були прийняті без зауважень та заперечень. Таким чином, укладений між сторонами договір № 194 з технічного нагляду за капітальним ремонтом припинив свою дію 31.12.2013р. Також відповідач зазначив, що висновок Комунального підприємства "Київекспертиза" та Аудиторський звіт наданий позивачем, враховуючи що такі документи почали складатись в грудні 2014р. і містять висновки щодо невиконання певних робіт, та перевищення обсягів після завершення всього обсягу робіт, введення об'єкту в експлуатацію та експлуатацію спірного об'єкту вже протягом більше року. Оскільки сторонами було укладено Договір, а кошти, які Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" отримано Відповідачем як оплату за виконання роботи за Договором, то такі кошти набуті за наявності правової підстави.

Представник позивача у судовому засіданні від 22.02.2017р. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016р. по справі № 910/19873/16 скасувати, та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача, з урахуванням наданого 22.02.2017р. відзиву, заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016р. по справі № 910/19873/16 залишити без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" 26 липня 2013 року уклали договір № 194 з технічного нагляду за капітальним ремонтом, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується здійснювати технічний нагляд за ремонтом об'єкта: "Капітальний ремонт ДНЗ № 7 по вул. Григоренка,21-А (Лот № 1кап. ремонт покрівлі, Лот № 2-кап., ремонт фасаду, Лот № 3-кап. ремонт приміщень, Лот № 4 заміна вікон, Лот № 5 благоустрій території)" далі по тексту - Об'єкт.

Пунктами 3.1, 3.3 Договору встановлено, що ціна складає 44 000,00 грн., з урахуванням ПДВ, а саме Лот № 1 ремонт покрівлі 4404,00 грн., лот 2 - ремонт фасаду 5850,00 грн., лот 3- ремонт приміщень 15520,00 грн.; лот 4 заміна вікон - 10885,00 грн.; лот 5 благоустрій 7341,00 грн. Оплата технагляду здійснюється замовником щомісячно шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 5-ти банківських днів після підписання сторонами акту-здачі приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 5.1 договору цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2013 року, а в частині оплати - до повного виконання зобов'язань.

25.10.2013р. між позивачем та відповідачем складено Акт здачі-приймання наданих послуг технічного нагляду, з якого вбачається що відповідачем надано послуги, обумовлені договором, на суму 44 000,00грн., а позивачем вони були прийняті без зауважень та заперечень

В матеріалах справи наявне платіжне доручення № 5642 від 05.12.2013р. про оплату здійснену Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації за виконані роботи Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" в розмірі 44 000,00 грн.

24.12.2014р. Комунальним підприємством "Київекспертиза" винесений висновок №09/105-730, в якому при здійсненні перевірки встановлено, що відповідачем були завищені роботи на 127 529,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач протягом 2015 року направляв відповідачу листи, в яких просив відповідача вирішити питання щодо виникнених розбіжностей між даними контрольних розрахунків та задекларованих актів виконаних робіт.

Відповідач 02.07.2016р. надав відповідь позивачу, в якій не погодився з висновками перевірки та не вважає спірний договір порушеним.

Оскільки у сторін виник спір, позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення коштів за виконані неякісно послуги в розмірі 44 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Приписами статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Нормами ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України вбачається, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нормами Цивільного кодексу України передбачено, що договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями части 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог та апеляційної скарги позивач посилається на висновок Комунального підприємства "Київекспертиза", яким встановлено, що відповідачем була завищена вартість виконаних робіт на суму 127 529,00грн.

Також в свої апеляційній скарзі позивач зазначив, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не враховано крім висновку Комунального підприємства "Київекспертиза", ще залишено поза увагою Аудиторський звіт Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 070-5-07/10 від 16.03.2015р.

Колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи та враховуючи усі докази надані сторонами по справі, в тому числі висновок Комунального підприємства "Київекспертиза" та аудиторський звіт апеляційний суд зазначає наступне, що судом першої інстанції вірно зазначено, що у матеріалах справи відсутні докази, що до компетенції Комунального підприємства "Київекспертиза" належить складати такі висновки. Будь-яких інших документів, які б давали суду можливість дійти висновку, що відповідач дійсно завищив вартість робіт позивач не надав.

Натомість у матеріалах справи міститься акт здачі-приймання наданих послуг технічного нагляду від 25.10.2013 року на суму 44 000,00 грн., спірний договір, які були без будь-яких зауважень та заперечень підписані представниками сторін, що свідчить про визнання позивачем договору та погодження суми робіт.

Також у судовому засіданні від 22.02.2017р. представником позивача підтверджено, що підписуючи акт здачі-приймання наданих послуг технічного нагляду від 25.10.2013 року на суму 44 000,00 грн. у позивача зауважень та заперечень не було.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, приймаючи до уваги, що за приписами ст.ст. 4-3, 33. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оскільки наявними у справі документами не підтверджується, що права позивача були порушені, враховуючи належне виконання відповідачем зобов'язань щодо надання послуг, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Виходячи з вищенаведеного, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не доведено та за наявними у справі матеріалами апеляційним судом не встановлено наявність у відповідача обов'язку щодо повернення 44 000,00 грн. отриманої за Договором №194 від 26.07.2013р., тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що права позивача не порушенні, в зв'язку з чим відсутні підстави для судового захисту.

З огляду на викладене позовні вимоги Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації є безпідставними, та такими, що вірно відмовлені судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016р. у справі №910/19873/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016р. у справі №910/19873/16 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016р. у справі №910/19873/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016р. у справі №910/19873/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/19873/16 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Л.В. Чорна

І.М. Скрипка