КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Справа№ 910/24550/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Доманської М.Л.

за участі представників згідно з

протоколом судового засідання

розглянувши апеляційні скарги публічного акціонерного товариства

"Сбербанк", публічного акціонерного товариства "Державний

експортно-імпортний банк України"

на ухвали Господарського суду міста Києва від 21.11.2016

у справі №910/24550/13 (суддя Яковенко А.В.)

про банкрутство публічного акціонерного товариства "Київський

ювелірний завод"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13 задоволено клопотання ліквідатора публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Київський ювелірний завод" та надано дозвіл на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб визначений рішенням комітету кредиторів ПАТ "Київський ювелірний завод" від 18.10.2016 в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів, а саме:

- ЛОТ №1 Товарно-матеріальні цінності (товари в обороті, які знаходяться в заставі у публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії") за початковою ціною 1`057`960,47 (один мільйон п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот шістдесят гривень 47 коп.)

- ЛОТ №2 Товарно-матеріальні цінності (товари в обороті, які знаходяться в заставі у публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України") за початковою ціною 13`972`101,39 грн (тринадцять мільйонів дев'ятсот сімдесят дві тисячі сто одна гривня 39 коп.).

- ЛОТ №3 Цінні папери (акції), що перебувають на балансі ПАТ "Київський ювелірний завод" за початковою вартістю 4`694`752,55 грн (чотири мільйона шістсот дев'яносто чотири тисячі сімсот п'ятдесят дві гривні 55 коп.).

- ЛОТ №4 Будівлі, споруди, виробниче і побутове обладнання, меблі оргтехніка, товарна продукція та інше майно), а також цінні папери, дебіторська заборгованість та нематеріальні активи, що перебувають на балансі ПАТ "Київський ювелірний завод" за початковою вартістю 216`264`773,81 грн (двісті шістнадцять мільйонів двісті шістдесят чотири тисячі сімсот сімдесят три гривні 81 коп.).

Іншою ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13 відмовлено ПАТ "Сбербанк" в задоволенні клопотання про призначення незалежної (грошової) оцінки майна банкрута, відмовлено ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи у справі з поставленням на її вирішення питання визначення ринкової вартості майна боржника, переданого на реалізацію.

ПАТ "Сбербанк" і ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернулись до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами на ухвали Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13, в яких просили скасувати ухвали і прийняти нове (-і) рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора, а клопотання ПАТ "Сбербанк" і ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2016 апеляційні скарги ПАТ "Сбербанк" і ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвали Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13 було прийнято до провадження і спільного розгляду, розгляд скарг призначено на 10.01.2017 о 14:40 в судовому засіданні у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1 (зал судових засідань №1).

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.01.2017, здійсненому у зв'язку з перебуванням суддів Остапенка О.М., Отрюха Б.В. в складі колегії, яку раніше визначено для розгляду справи (головуючого Верховця А.А., суддів Остапенка О.М., Отрюха Б.В.) у відпустці, для розгляду скарг сформовано колегію у складі головуючого Верховця А.А., суддів Пантелієнка В.О., Доманської М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 розгляд апеляційних скарг ПАТ "Сбербанк", ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвали Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13 було прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів, розгляд яких ухвалою від 28.12.2016 призначено на 10.01.2017.

06.01.2017 від ПАТ "Сбербанк" надійшло клопотання про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів, розглянуте в засіданні 10.01.2017, у задоволенні якого в повному обсязі суд відмовив, але разом з тим вбачив наявність підстав вчинення заходів забезпечення вимог кредиторів з метою попередження можливих порушень прав та охоронюваних законом інтересів учасників провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 було частково задоволено заяву про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів та заборонено ліквідатору ПАТ "Київський ювелірний завод" арбітражному керуючому Тарасенку Т.П., міжнародній універсальній товарно-сировинній біржі "ЕПСІЛОН" та будь-яким іншим особам вживати будь-які заходи, спрямовані на відчуження майна банкрута до завершення розгляду апеляційних скарг.

Цією ж ухвалою розгляд апеляційних скарг було відкладено на 24.01.2017, витребувано з Господарського суду міста Києва повні матеріали справи №910/24550/13 про банкрутство ПАТ "Київський ювелірний завод" - разом з супровідним листом Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 Києва до Київського апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/24550/13 - всього у 37 томах (у т.ч. матеріалів оскарження раніше прийнятих ухвал).

В судовому засіданні 24.01.2017 представником ПАТ "Сбербанк" зазначено про невиконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017, заявлено наступне клопотання про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів у справі шляхом додаткового накладення арешту на майно банкрута, яке було відчужено з аукціону до завершення розгляду апеляційних скарг на ухвали від 21.11.2016.

У задоволенні вказаного клопотання суд відмовив, оскільки відповідні заходи забезпечення вимог кредиторів вже були вжиті - ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017, якою здійснення відчуження майна банкрута було заборонено. При цьому ПАТ "Сбербанк" надано докази встановлення заборони відчуження, арешту майна боржника не одним лише господарським судом апеляційної інстанції.

Зокрема, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2016 у межах кримінального провадження у справі №761/44807/16-к, якою накладено арешт на майно ПАТ "Київський ювелірний завод", яке є предметом застави та іпотеки банку (-ів), заборонено здійснення відчуження майна, резолютивна частина якої містить вичерпний перелік такого майна.

Тобто, накладення арешту на майно банкрута по який ПАТ "Сбербанк" заявлено чергове клопотання про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів у справі вже здійснено: накладено арешт на майно боржника, яке є предметом застави та іпотеки банку (-ів), встановлено заборонену відчуження майна боржника - вже двічі і двома різними судами. Повторне ж, два чи більше арештів на одне й те саме майно не встановлює і не змінює правовідносин, що склались.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2017 задоволено заявлене представником ТОВ "Медіамікс Україна" клопотання про продовження строків розгляду та відкладення розгляду справи на іншу дату, обґрунтованих заперечень проти якого не надійшло, розгляд якого залишено на розсуд суду, продовжено строк розгляду спору на 15 днів, розгляд апеляційних скарг відкладено на 07.02.2017, викликано в наступне засідання повноважних представників сторін.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.02.2017, здійсненому у зв'язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. в складі колегії, яку раніше визначено для розгляду справи (головуючого Верховця А.А., суддів: Доманської М.Л., Пантелієнка В.О.) у відпустці, для розгляду скарг сформовано колегію у складі головуючого Верховця А.А., суддів Остапенка В.О., Доманської М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 розгляд апеляційних скарг ПАТ "Сбербанк", ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвали Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13 було прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів, розгляд яких ухвалою від 24.01.2017 відкладено на 07.02.2017. Ухвалою від 07.02.2017 розгляд апеляційних скарг відкладено на 21(22).02.2017.

22.02.2017 представником ТОВ "Медіамікс Україна" заявлено клопотання про зупинення провадження до розгляду і вирішення іншої справи, зокрема Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративного спору, переданого на розгляд суду за позовом арбітражного керуючого Тарасенка Т.П., який виконує повноваження ліквідатора ПАТ "Київський ювелірний завод" у цій справі, про визнання недійсним наказу Міністерства юстиції України від 15.02.2017 про анулювання свідоцтва про на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Обґрунтованість заявленого клопотання підтримувалась представником ліквідатора в засіданні 22.02.2017, разом з тим, заперечувалась представниками банків з посиланням на те, що, станом на момент прийняття оскаржених ухвал суду першої інстанції від 21.11.2016 свідоцтво було чинним, а прийняття рішення про його анулювання обумовлено неправомірністю дій Тарасенка Т.П. як арбітражного керуючого при виконанні повноважень ліквідатора банкрута у цій справі. Погоджуючись в цілому з такими доводами, колегія суддів не вбачає клопотання таким, що підлягає задоволенню, що і розгляд апеляційних скарг пов'язаний та неможливий до завершення розгляду такої іншої справи.

З урахуванням відсутності інших додаткових доказів та повідомлень про можливість їх подання разом з обґрунтуванням причин, що з об'єктивних підстав позбавляли б учасників провадження у справі подані ці докази в установленому порядку у т.ч. в суді першої інстанції, відсутності заявлених клопотань про відкладення, інших нерозглянутих клопотань чи то таких, які не могли бути заявлені через обмеженість строків розгляду, вже неодноразове відкладення розгляду справи, зважаючи й на обмеженість строків розгляду апеляційної (-их) скарги на оскаржену (-і) ухвалу (-и) суду першої інстанції, що спливають, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду скарг по суті.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржених ухвал, скаржниками зазначено про порушення норм процесуального права, що призвели до прийняття неправильного рішення (-нь), що судом першої інстанції не враховано заперечень і доводів апелянтів щодо помилкового визначення розміру початкової вартості майна банкрута, дозвіл на реалізацію яких було надано.

Наголошено у т.ч. на тому, що в розрізі чотирьох лотів надано дозвіл на реалізацію як заставного так і іншого майна банкрута, вміщених як в одному так і окремих лотах, що до лоту №4 у т.ч. включено безнадійну дебіторську заборгованість та інші активи, що перебувають на балансі ПАТ "Київський ювелірний завод", строк позовної давності по вимогам стягнень за якими минув 31.12.2016.

Зазначено про порушення порядку проведення і наявність суб'єктивних сумнівів об'єктивності грошової оцінки майна, вказуючи на те, що згідно із звітами суб'єктів оціночної діяльності огляд товарно-матеріальних цінностей (лоти №1, 2 - ювелірні вироби) не проводився, виходячи із необґрунтованого припущення про споживчі якості виробів здійснено заниження оцінки їх ринкової вартості.

Наведені доводи на користь того, що оцінювачами на власний розсуд встановлено ступінь зносу, відсутність художньої цінності ювелірних виробів - товарів в обороті, які знаходяться (знаходились) в заставі у ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії", ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", неадекватно визначено базу порівняльних зразків з метою встановлення оціночної вартості об'єктів нерухомості, дозвіл на реалізацію яких також надано.

Вказано на те, що у виробничих приміщеннях, дозвіл на реалізацію яких у т.ч. було надано, наявне обладнання ювелірного заводу, яке також перебуває в заставі банку (-ів), не було демонтоване та переміщене і його розташування та комплектність залишилось незмінним з моменту зупинення виробництва, що і грошова оцінка вказаного майна була необґрунтовано занижена оцінювачами тощо.

Наголошено на тому, що у відповідності до ч. 3 ст. 57 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначення початкової вартості майна банкрута комітет кредиторів або як у даному випадку окремий кредитор можуть звернутись до суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки майна. Наводились й інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

ТОВ "Медіамікс Україна" були подані письмові відзиви на апеляційні скарги, представником Тарасенка Т.П., який виконує повноваження ліквідатора боржника (банкрута) у цій справі письмові пояснення по суті спору, за змістом яких обґрунтованість скарг заперечувалась, наводились доводи на користь того, що чинним законодавством не передбачено можливості і необхідності призначення судової експертизи або ж незалежної грошової оцінки початкової вартості майна, переданого на реалізацію з аукціону, що і оцінка раніше вже була проведена

Наголошувалось на тому, що формування лотів з продажу майна, дозвіл на реалізацію яких наданих, здійснений у відповідності до рішення комітету кредиторів, що і ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", які не входили до цього комітету у зв'язку із статутом заставних кредиторів, порушують питання, які не входять до компетенції вирішуваних, а рішення комітету кредиторів, яким встановлено порядок продажу майна останніх, прийнятий у відповідності із передбаченими порядком.

За змістом ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України в суді апеляційної інстанції з урахуванням особливостей справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у суді першої інстанції, переглядаючи рішення, апеляційний господарський суд користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції обмежений у правах щодо вирішення спору, розгляду апеляційної скарги і справи по суті, межі яких визначені ст. 101, 103 ГПК України. Досліджуючи матеріали справи, оцінюючи наявні докази, колегія суддів відзначає, що відповідно до ст. 4, 4-1 ГПК України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство. Провадження у справі регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України. За змістом положень ст. 32, 33, 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом.

Як вбачається з наявних матеріалів, провадження у справі порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2014, ухвалою від 16.02.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів, постановою від 15.04.2015 боржника визнано банкрутом, ухвалою від 28.03.2016 скасовано обтяження, накладені на майно банкрута. Ухвалами від 28.03.2016, 11.07.2016, 15.08.2016 внесено зміни і доповнення до реєстру визнаних вимог кредиторів, ухвалою від 15.08.2016 скасовано обтяження, накладені на майно банкрута, повторно.

Заявлені кредиторські вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" (правонаступником якого є ПАТ "Сбербанк") в загальному розмірі 18`280`505,01 грн, окремо внесені до реєстру як забезпечені заставою боржника та по 1`218 грн - вимог першої черги, раніше було визнано ліквідатором боржника, затверджено судом та включено до реєстру вимог кредиторів у т.ч. як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника (банкрута):

- нежилі приміщення готельно-ділового комплексу №82,83,84 (в літ.А), загальною площею 478,80 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 20, передані боржником в іпотеку на підставі Іпотечного договору від 28.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №КДЗ-8979 за заставною вартістю у розмірі 33`999`588 грн;

- нежилі приміщення (літ. А) площею 544,00 кв.м., що складають 35/100 частин від нежитлових приміщень в будинку, загальною площею 1546,30 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Гончара Олеся, буд. 79/4, а саме: з №1 по №5 (групи приміщень №48а), з №1 по №20 (групи приміщень №48в), з №1 по №17 (групи приміщень №48г), згідно іпотечного юговору №15130923 від 08.01.2009 із внесеними змінами;

- нежилий будинок (літ. Б) - виробничий корпус з вбудованими побутовими приміщеннями, загальною площею 3440,3 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 17, переданий в іпотеку згідно іпотечного договору № від 10.12.2007 із внесеними змінами; виробниче обладнання, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська 1;

- нежиле приміщення - магазин (літ. А) загальною площею 360,10 кв.м, яке складається з нежилого приміщення №88 1-го поверху, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 19, передані в іпотеку згідно іпотечного договору № від 30.12.2007 із внесеними змінами;

- товари в обороті (ювелірні вироби), що належать ПАТ "Київський ювелірний завод", загальною заставною вартістю 56`000`000 грн, передані боржником в заставу на підставі договору застави від 28.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №КДЗ-8977 та договору застави від 28.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №КДЗ-8978;

- товари в обороті у вигляді незавершеного виробництва золота, сировини - дорогоцінних вставок та готової продукції: незавершеного виробництва золота в чистоті 999,99 в кількості 145940 грамів, сировина - дорогоцінні вставки, передані боржником в заставу згідно договору застави № від 10.12.2007.

Представником ПАТ "Сбербанк" в засіданні 10.01.2017 наголошувалось, що Міжнародною універсальною товарно-сировинною біржею "ЕПСІЛОН" (далі по тексту - Торгівельна організація) розміщено на сайті Вищого господарського суду України оголошення про те, що 13.01.2017 відбудеться повторний аукціон з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод". Наявне майно боржника виставлено Торгівельною організацією на продаж чотирма лотами.

За оголошенням від 14.12.2016 (номер публікації: 38374) призначено проведення повторного аукціону з продажу акцій, що належать банкруту та усього іншого рухомого й нерухомого майна банкрута, у т.ч. заставного, окрім товарів в обороті. Початкову вартість майна на повторному аукціоні встановлено у розмірі на 20% меншому, від визначеної ліквідатором вартості майна, з можливістю зниження до 50% від початкової вартості, вказаної в оголошені.

Іншим оголошенням від 14.12.2016 (номер публікації: 38373) призначено проведення аукціону з продажу товарів в обороті, що належать банкруту, а саме ювелірних виробів. Представником банку наголошувалось, що дебіторська заборгованість, право вимоги якої передано на реалізацію відсутня, хоча її вартість у розмірі, що перевищує 18 мільйонів гривень включено у загальну вартість лоту майна банкрута, до якого незаконно включено і заставне майно банків.

Зважаючи на те, що банками, у т.ч. ПАТ "Сбербанк" подано апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції від 21.11.2016, банк і просив задовольнити клопотання про забезпечення вимог кредиторів та заборонити вживати будь-які заходи, спрямовані на відчуження майна ПАТ "Київський ювелірний завод" до завершення розгляду апеляційних скарг та до завершення здійснення незалежної оцінки майна ПАТ "Київський ювелірний завод", та накласти арешт на майно банкрута.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, в лоти було включено як заставне, так і незаставне майно. Вартість лотів визначено на підставі висновку суб'єктів оціночної діяльності, здійсненого на замовлення ліквідатора банкрута. Представниками заявників апеляційних скарг зазначалось, що початкова вартість переданих на продаж товарів в обороті суттєво нижча від балансової вартості, за якою майно обліковувалось на балансі банкрута, ринкової вартості.

При цьому окреме майно, яке включено до складу лотів, зі слів представника ПАТ "Сбербанк", що і не спростовані іншими учасниками провадження, було відсутнє на момент засідання суду апеляційної інстанції 10.01.2017, в самому ж засіданні представником банку визнано, що і конкретний перелік товарів в обороті (ювелірних виробів), переданих на реалізацію, як такий відсутній.

В своїй заяві про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів ПАТ "Сбербанк" зазначало про те, що за час виконання своїх обов'язків ліквідатором було скликано збори комітету кредиторів, на розгляд яких винесено питання щодо визначення порядку продажу майна боржника. На засіданні комітету кредиторів ліквідатором повідомлено про те, що ним було вжито заходи з продажу майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу, включаючи майно боржника, що є предметом застави та іпотеки банку.

Ліквідатором вжито заходи з визначення вартості майна шляхом отримання звітів про оцінку майна суб'єктами оціночної діяльності ТОВ "ДКС-Експертиза" та ТОВ "Оціночна компанія "Конкордія". Представнику ПАТ "Сбербанк" надано для ознайомлення копію частини звіту про незалежну оцінку майна №208/16/04 від 02.08.2016 та копію звіту про незалежну оцінку майна №208/16/01 від 02.08.2016. В свою чергу, банком замовлено рецензії на звіти, згідно з результатами яких вказані звіти іншими оцінщиками визнано недійсними.

Незважаючи на заперечення заставних кредиторів боржника, членами комітету кредиторів без обґрунтування причин визначення саме такого порядку продажу майна боржника прийнято рішення реалізовувати предмети іпотеки та рухоме майно, що є предметами застави банків, одним лотом зі всім іншим майном боржника, що не є предметом застави, внаслідок чого, заставне майно боржника, без згоди заставних кредиторів фактично включено до ліквідаційної маси майна боржника.

З наявних матеріалів справи вбачається встановлення сукупного розміру початкової вартості майна, що підлягало продажу, в сумі 235`989`588,22 грн - в чотири лоти з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" включено як заставне, так і незаставне майно, оціночна вартість якого є оспорюваною, при цьому окреме індивідуально визначене майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту, дозвіл на реалізацію якого надано, майно, і підлягає продажу, конкретно і не визначено, перелік такого майно наведений в окремих з наявних в матеріалах справи письмових доказів, складається з 3764 найменувань.

Найменувань, серед яких 173 - цінні папери (прості векселі), 19 - об'єкти нерухомості, 14 - транспортні засоби, 972 - основні засоби, 50 - обладнання, яке знаходиться в заставі у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» згідно з договором застави №151307Z151 від 10.12.2007, 3 - дебіторська заборгованість боржника, 4 - знаки для товарів і послуг, 571 - товарно-матеріальні цінності (товари в обороті), які знаходяться в заставі у ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (ювелірні вироби тощо), 1958 - товарно-матеріальні цінності (товари в обороті), які знаходяться в заставі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (ювелірні вироби) тощо.

Згідно зі ст. 18 Закону про банкрутство суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Суд може заборонити вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у т.ч. шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

ПАТ "Сбербанк" було подано заяву про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони ліквідатору та Торгівельній організації та будь-яким іншим особам вживати будь-які заходи, спрямовані на відчуження майна ПАТ "Київський ювелірний завод" до завершення розгляду апеляційних скарг та до завершення здійснення незалежної оцінки майна банкрута, зобов'язання Торгівельну організацію вчинити певні дії; накладення арешту на майно ПАТ "Київський ювелірний завод", що є предметом застави та іпотеки ПАТ "СБЕРБАНК" до завершення розгляду апеляційних скарг та до надання висновків експертами за результатами незалежної оцінки щодо вартості майна боржника.

Положеннями ст. 18 Закону про банкрутство прямо не передбачено як такого права господарського суду вчинення заходів забезпечення вимог кредиторів в межах провадження у ліквідаційній процедурі і стадії продажу майна банкрута з аукціону, про які було вказано у змісті поданої ПАТ "Сбербанк" заяви. Разом з тим, до функції суду в ліквідаційній процедурі віднесено розгляд скарг й інших заяв у межах провадження у справі, вчинення інших дій, у т.ч. вжиття заходів, невжиття яких може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що вчиняється в будь-якій стадії провадження у справі, за аналогією зі ст. 66 ГПК України, якою передбачено можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Як вже вказано, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 заяву про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів було задоволено частково: заборонено вживати будь-які заходи, спрямовані на відчуження майна ПАТ "Київський ювелірний завод" до завершення розгляду апеляційних скарг. Раніше в змісті ухвали від 24.01.2017 суд вже відзначав, що невиконання судового рішення згідно з ст. 382 КК України становить склад кримінального правопорушення, разом з тим, зазначені обставини не є предметом цього апеляційного провадження, яким, станом на теперішній час, є законність оскаржених ПАТ "Сбербанк" і ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" ухвал Господарського суду міста Києва від 21.11.2016.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13 відмовлено ПАТ "Сбербанк" в задоволенні клопотання про призначення незалежної (грошової) оцінки (майна банкрута), ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" - у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи у справі з поставленням на її вирішення аналогічних питань. Іншою ухвалою від 21.11.2016 задоволено клопотання ліквідатора ПАТ "Київський ювелірний завод" та надано дозвіл на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб визначений рішенням комітету кредиторів від 18.10.2016 в розрізі чотирьох лотів з початковою вартістю у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів.

Клопотання ліквідатора про надання дозволу на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб визначений рішенням комітету кредиторів ПАТ "Київський ювелірний завод" від 18.10.2016 в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів мотивоване отриманням повідомлення про результати проведення попереднього аукціону згідно з яким аукціон з продажу майна боржника як цілісного майнового комплексу не відбувся через відсутність заяв від потенційних покупців, відповідним рішенням комітету кредиторів про продаж майна частинами, відсутністю як такої згоди заставних кредиторів як з рішенням комітету, так і продажем майна тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону про банкрутство ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами. Разом з тим, ст. 42 Закону визначено, що майно банкрута, яке є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує або суду.

Ліквідатором банкрута 27.09.2016 було направлено заставним кредиторам (ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", ПАТ "Сбербанк") лист-запит про надання погодження про продаж заставного майна за ціною визначеною у висновках незалежної оцінки майна та з визначенням лотів до яких буде включено заставне майно. Станом на 18.10.2016 ліквідатор згоди заставних кредиторів про продаж майна не отримав. Відповідної згоди не було отримано і в подальшому. По захист охоронюваних Законом прав та інтересів, обумовлених необхідністю отримання згоди на продаж майна, що є предметом забезпечення, кредитора, вимоги якого воно забезпечує або суду, в подальшому банками у т.ч. і були подані апеляційні скарги, які безпосередньо є предметом цього розгляду.

В клопотанні про надання дозволу на продаж заставного майна ліквідатор просив дозволити продаж заставного майна боржника чотирма лотами, в окремі з яких включити предмети іпотеки та застави банків. За початкову вартість майна ліквідатором запропоновано встановити вартість, визначену в звітах про оцінку майна, здійснених ТОВ "ДКС-Експертиза" та ТОВ "Оціночна компанія "КОНКОРДІЯ". Вважаючи, що клопотання подано безпідставно та передчасно, оскільки початкову вартість майна, що підлягає продажу на підставі звітів про оцінку майна, виконаних з порушенням норм чинного законодавства України та з неправильним вибором методу оцінки, банком (-ами) було подано до суду заперечення на зазначене клопотання ліквідатора, яке не прийнято судом першої інстанції до уваги та, фактично, відхилено.

Банк наголошував, що зазначена в клопотанні початкова вартість майна боржника впливає на права банків, як заставних кредиторів, оскільки від правильного визначення початкової (ринкової) вартості заставного та незаставного майна залежить пропорційність задоволення вимог кредиторів від продажу лоту, в який включено як заставне так і незаставне майно і саме з тих підстав, що в лоти нероздільно включено як заставне, так і не заставне майно, що і в звітах про оцінку не відображено вартість частини включених в лоти майнових активів боржника - дебіторської заборгованості на суму, що перевищує 4,5 млн грн, строки позовної давності по вимогам за якими минули.

Заперечуючи наявність правових підстав задоволення заявленого клопотання, представники банків зазначали, що порядок продажу майна, запропонований ліквідатором і погоджений комітетом кредиторів, не забезпечить дотримання балансу інтересів сторін, продажу майна боржника належними чином, оскільки не все майно оцінено, комітетом кредиторів не погоджено порядок продажу неоціненого й не включеного майна до звітів про оцінку грошової вартості, що і початкова вартість і склад лотів (частин) з продажу майна визначена з умисним порушенням прав та інтересів заставних кредиторів.

Незважаючи на заперечення заставних кредиторів боржника, членами комітету кредиторів без обґрунтування причин визначення саме такого порядку продажу майна боржника, прийнято рішення реалізовувати предмети іпотеки та рухоме майно, що є предметами застави банків, одним (-и) лотом (-ами) разом зі всім іншим майном боржника, що не є предметом застави, внаслідок чого у т.ч. заставне майно боржника включено до ліквідаційної маси майна боржника, а майно останнього як цілісний майновий комплекс з усіма іншими активами, перелік яких складається із сотен найменувань та включає значну кількість об'єктів рухомого і нерухомого майна, прав вимоги тощо, грошова оцінка яких виконана неналежним чином, і яка безпосередньо впливає на права банків - пропорційність задоволення заявлених вимог від реалізації майна банкрута, включено лише до чотирьох лотів з продажу такого майна (майнових прав).

З наявних матеріалів справи вбачається встановлення сукупного розміру початкової вартості майна, що підлягало продажу, в сумі 235`989`588,22 грн - в чотири лоти з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", до якого включено як заставне, так і незаставне майно, оціночна вартість якого є оспорюваною. За результатами аналізу наданих банку (-ам) копій звітів про оцінку, вважаючи їх такими, що здійснені з порушенням норм чинного законодавства та такими, що не можуть бути використані при продажу майна боржника, ПАТ "Сбербанк" було подано суду клопотання про призначення проведення незалежної оцінки майна боржника за вих. №12706/5/28-2від 04.11.2016, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" - клопотання про призначення судової експертизи за вих. №176-04/1023 від 04.11.2016.

Обидва заявлені клопотання зведені до проведення належної незалежної оцінки (ринкової) початкової вартості майна, переданого на реалізацію з аукціону. Як вбачається, ліквідатором не було забезпечено надання оцінювачам можливості здійснення візуального огляду предметів оцінки, ліквідатором не здійснено огляду предметів застави. Як зазначали представники учасників провадження, пломби з мішків (золото, срібло, ювелірні вироби тощо), в яких розміщені окремі товари - 2529 найменувань, ніхто й не знімав, а за таких обставин ліквідатор не міг та не мав законних підстав надавати оцінювачам інформацію про відсутність "художньої цінності" ювелірних виробів, інформацію щодо ступеню їх зносу тощо, зазначалось, що й інші об'єкти оцінки не оглядались.

Товари в обороті, що є (були) предметами застави банку (-ів) оцінювались ТОВ "ДКС-Експертиза" та ТОВ "Оціночна компанія "КОНКОРДІЯ", як вбачається, за "вартістю ліквідації", оскільки ".. документальні підтвердження про те, що оцінювані вироби мають художню цінність, оцінювачу не представлені" (с. 9 звіту №208/16/01). З вищезазначеного звіту вбачається, що: ".. через відсутність можливості проведення оцінювачем особистого огляду об'єкта на дату оцінки, оцінка виконана на підставі копій документів та іншої інформації, наданих замовником. Оцінювач виходив з припущення, що фізичний знос об'єктів відповідає інформації замовника .." (с. 5 звіту №208/16/01).

Оцінка ювелірних виробів здійснена шляхом визначення вартості срібла (золота тощо) за його "орієнтовною" вагою, а не за цінністю ювелірного виробу, при цьому достовірної інформації про масу (вагу) в наданих в заставу банку товарах в обороті ні в ліквідатора, ні у банку, як зазначали представники останнього, немає, оскільки в багатьох ювелірних виробах розміщено дорогоцінне, напівдорогоцінне чи недорогоцінне каміння, та інформації щодо маси срібла та маси інших прикрас (у т.ч. дорогоцінного каміння) в даних виробах ліквідатором не надано оцінювачам.

Представники банку (-ів), як в засіданнях суду апеляційної інстанції, так і в змісті поданих апеляційних скарг, зазначали, що банком (-ами) вживаються заходи з огляду та перепису заставного майна (ювелірних виробів). В рамках огляду заставного майна представниками банку здійснено висновок, що більшість наданих в заставу ювелірних виробів мають художню цінність, а частина ювелірних виробів містить в собі дорогоцінне та недорогоцінне каміння, маса якого (згідно даних заводських етикеток) інколи більша за масу срібла, в окремих ювелірних виробах.

Разом з тим, оцінювачі не мали підстав та права зазначати в звіті про оцінку ювелірних виробів конкретні показники ваги (ювелірних виробів) та здійснювати їх оцінку за даним показником, оскільки інформації про дійсну вагу ліквідатором не надано, незрозумілим є і порядок визначення ліквідатором інформації про вагу срібла (золота тощо), надану оцінювачам: чи то вона здійснювалась шляхом зваження мішків з ювелірними виробами (включаючи вагу етикеток, упаковок, камінців та самого мішка) - окремими мішками (з золотом, сріблом тощо) чи то здійснена шляхом зваження кожної одиниці ювелірного виробу окремо.

Представники банків зазначали про невідповідність вимогам закону звіту про незалежну оцінку майна №208/16/01, що той є неякісним, непрофесійним, що це підтверджено результатами проведеної "рецензії" (а фактично іншого звіту про експертну грошову оцінку майна боржника) на звіт, виконаної іншими суб'єктом оціночної діяльності, а саме: ТОВ "ДКС-Експертиза" спільно із суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Оціночна компанія "КОНКОРДІЯ", станом на 02.08.2016, копію якого було долучено клопотання про призначення незалежної оцінки майна за вих. №12706/5/28-2від 04.11.2016.

Зазначали, що звітом визначено грошову оцінку у т.ч. об'єктів нерухомості, транспортних засобів, цінних паперів, товарних знаків, дебіторської заборгованості та обладнання, що знаходяться у власності боржника, разом з тим, вказані об'єкти також ніким не оглядались, що і необґрунтованим вбачається визначений оцінювачами коефіцієнт зносу майна для цілей здійсненої оцінки, оскільки, як зазначено в звіті, ".. оцінювач виходив з припущення, що фізичний знос об'єктів відповідає інформації замовника .. ".

Оцінювачами в самому ж звіті зазначається, що технічні характеристики та стан оцінюваного майна є критично важливими при визначенні вартості майна, однак не зазначається ким і коли цей стан досліджувався, ким і коли має бути встановлено ".. розбіжності фактичного стану від прийнятого в цьому звіті, за умови яких вартість об'єкта оцінки підлягає коригуванню.." (с. 8 звіту), в звіті відсутня інформація про технічний стан майна і підстави застосування коефіцієнта його зносу тощо.

Інші наявні в матеріалах справи звіти про визначення вартості (грошової оцінки) майна (майнових прав) боржника (акції інших юридичних осіб, що належать боржнику та товари в обороті, що є (були) предметами застави ПАТ "Укрексімбанк", ПАТ "Сбербанк") так само містять певні недоліки, здійснені оцінювачами, про які детально вказувалось і неодноразово повторювалось представниками банків в змісті поданих апеляційної скарги і заперечень на клопотання про надання згоди на реалізацію в суді першої інстанції, які не було надано належної правової оцінки.

В засіданнях суду апеляційної інстанції представники окремих з учасників провадження у справі, у т.ч. представник ліквідатора заперечував проти таких підстав, з яких порушено питання про перегляд оскарженої ухвали, вказуючи на те, що в будь-якому випадку грошова оцінка є лише припущенням суб'єкта оціночної діяльності і реальну ринкову вартість об'єктів рухомого і нерухомого майна (майнових прав) боржника визначають результати аукціону з його продажу.

Погоджуючись в цілому з такими доводами, колегія суддів суду апеляційної інстанції відзначає, що в лоти з продажу майна боржника включено групи окремого індивідуально визначеного майна (майнових прав), як заставне, так і не заставне майно, результатом продажу якого є визначена грошовою оцінкою пропорційність розподілу коштів від продажу (-ів) лоту (ів) - між заставними та не заставними кредиторами - у відповідності до ст. 42 Закону, що в даному випадку є оспорюваною і здійсненою з окремими порушеннями вимог чинного законодавства в сфері забезпечення її належного проведення, на яких зокрема і наголошувалось банками.

Статтею 57 Закону про банкрутство встановлено, що у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

В засіданнях суду апеляційної інстанції представниками апелянтів наголошувалось на тому, що проведення такої оцінки в повній мірі і своєчасно може бути оплачено за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом, що і в проведенні такої оцінки зацікавлені як ПАТ "Укрексімбанк", так і ПАТ "Сбербанк", і по проведення такої оцінки раніше до Господарського суду міста Києва було подано відповідне клопотання (про призначення незалежної оцінки - ПАТ "Сбербанк", про призначення судової експертизи у справі - ПАТ "Укрексімбанк"), у задоволенні якого без достатніх правових підстав відмовлено оскарженою ухвалою.

ПАТ "Сбербанк" було заявлено клопотання про призначення незалежної оцінки переданого на реалізацію майна боржника, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" - клопотання про призначення судової експертизи з поставленням на її вирішення аналогічного питання. Обидва заявлені клопотання зведені до проведення належної незалежної оцінки (ринкової) початкової вартості майна, переданого на реалізацію, можливість призначення якої прямо передбачено ст. 57 Закону про банкрутство, відповідно до якої клопотання про призначення судової експертизи суд розцінює саме як клопотання, розгляд якого передбачений Законом - клопотання про проведення незалежної оцінки початкової вартості майна боржника, переданого на реалізацію.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, відзиву на них, обставини справи в їх сукупності, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, перевірки законності та обґрунтованості, колегія суддів суду апеляційної інстанції вбачає окремі з доводів, наведених в апеляційних скаргах спроможними і такими які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, які є підставою задоволення скарг, скасування оскаржених ухвал як таких, що в повній мірі вимогам законності не відповідають.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ПАТ "Сбербанк", ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвали Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13 задовольнити.

2. Ухвали Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13 скасувати, прийняти у відповідній частині нове рішення, яким:

2.1 відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора ПАТ "Київський ювелірний завод" про надання дозволу на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб визначений рішенням комітету кредиторів ПАТ "Київський ювелірний завод" від 18.10.2016 в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів, а саме:

- ЛОТ №1 Товарно-матеріальні цінності (товари в обороті, які знаходяться в заставі у публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії") за початковою ціною 1`057`960,47 (один мільйон п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот шістдесят гривень 47 коп.)

- ЛОТ №2 Товарно-матеріальні цінності (товари в обороті, які знаходяться в заставі у публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України") за початковою ціною 13`972`101,39 грн (тринадцять мільйонів дев'ятсот сімдесят дві тисячі сто одна гривня 39 коп.).

- ЛОТ №3 Цінні папери (акції), що перебувають на балансі ПАТ "Київський ювелірний завод" за початковою вартістю 4`694`752,55 грн (чотири мільйона шістсот дев'яносто чотири тисячі сімсот п'ятдесят дві гривні 55 коп.).

- ЛОТ №4 Будівлі, споруди, виробниче і побутове обладнання, меблі оргтехніка, товарна продукція та інше майно), а також цінні папери, дебіторська заборгованість та нематеріальні активи, що перебувають на балансі ПАТ "Київський ювелірний завод" за початковою вартістю 216`264`773,81 грн (двісті шістнадцять мільйонів двісті шістдесят чотири тисячі сімсот сімдесят три гривні 81 коп.).

2.2 задовольнити клопотання ПАТ "Сбербанк" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про призначення незалежної (грошової) оцінки початкової вартості майна (майнових прав) ПАТ "Київський ювелірний завод", що підлягає реалізації в межах провадження у справі.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст складено 27.02.2017

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

М.Л. Доманська