ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Справа № 914/2389/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Матущака О.І.

ОСОБА_1

при секретарі Лагдан Ю.О.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) В.Д.С. Агро від 30.11.2016 року (вх. № 01-05/6060/16 від 22.12.2016 року)

на рішення Господарського суду Львівської області 28.11.2016р.

у справі № 914/2389/16 (суддя Крупник Р.В.)

за позовом: в.о. керівника ОСОБА_2 місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі ОСОБА_2 районної державної адміністрації, м. Радехів, Львівська обл., Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів

до відповідача: ТзОВ В.Д.С. Агро, с. Завидче, Львівська обл.

про внесення змін у п. 9 договору оренди землі від 24.09.2007 року,

за участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_3 прокурор відділу прокуратури Львівської області (посвідчення № 020325 від 06.09.2013р.);

від позивача (ОСОБА_2 районної державної адміністрації): ОСОБА_4- представник (довіреність в матеріалах справи);

від позивача (Головного управління Держгеокадастру у Львівській області): не зявився (належно повідомлений);

від відповідача: не зявився (належно повідомлений).

Судом розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28, 29 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось. Заяв про технічну фіксацію судового процесу від учасників судового процесу не надходило, у звязку з чим хід судового засідання фіксується у протоколі.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.12.2016 р. прийнято до провадження та призначено до розгляду апеляційну скаргу ТзОВ В.Д.С. Агро на 31.01.2017 р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 р. відкладено розгляд справи на 22.02.2017р.

Позивач (Головне управління Держгеокадастру у Львівській області) та відповідач у судове засідання участі уповноважених представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується наявними у матеріалах справи розпискою про відкладення розгляду справи від 31.01.2017р. та списком згрупованих рекомендованих відправлень від 02.02.2017 р.

Судом розпочато розгляд справи по суті.

Рішенням Господарського суду Львівської області 28.11.2016р. у справі №914/2389/16 (суддя Крупник Р.В.) позов задоволено частково. Внесено зміни до Договору оренди землі від 24.09.2007р., укладеного між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією та ТзОВ В.Д.С. Агро, зареєстрованого у Радехівському відділі Львівської регіональної філії Центру державного земельного кадастру Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.10.2007р. за №34, шляхом викладення пункту 9 договору в наступній редакції: 9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 61341,10 грн. в рік та 5111,75 грн. в місяць. Плата за оренду земельної ділянки зараховується на спеціальний бюджетний рахунок № 0439 ГУДК у Львівській області Завидчанської сільської ради. У задоволенні позовних вимог заявлених прокурором в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відмовлено. Стягнуто з ТзОВ В.Д.С. Агро на користь прокуратури Львівської області 1378,00 грн. судового збору.

Судове рішення у справі мотивоване ст. 651 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), ч. 2-5 ст.188 Господарського кодексу України (надалі ГК України), п. 14.1.125 ст.14, пп. 271.1, п. 271.1.1 ст. 271, п. 287.1 ст. 287, п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України (надалі ПК України), ст. 122 Земельного кодексу України (надалі ЗК України), ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (надалі Закон № 1697-VII), ст.ст. 4, 13, 21, 30 Закону України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року №161-XIV (надалі Закон №161-XIV) та зроблено висновок, що договір оренди землі був укладений між сторонами в 2007р., тобто ще до введення в дію ПК України, відповідно розмір орендної плати становив менше 3% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, а набрання 01.01.2011р. чинності ПК України (яким було встановлено мінімальний розмір орендної плати на рівні не меншому, ніж 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки) є правовою підставою для приведення умов договору у відповідність до вимог законодавства, у даному випадку до ПК України. Щодо відмови в позові, то місцевим господарським судом зроблено висновок, що у позовній заяві прокурором жодним чином нормативно та документально не обґрунтовано в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави в особі позивача-2 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, котрим в свою чергу не наведено переконливих аргументів його належності як позивача у даній справі, а правом на ініціювання внесення змін до договору оренди наділена лише сторона договору, яка його підписала, якою Головне управління Держгеокадастру у Львівській області не було.

ТзОВ В.Д.С. Агро не погоджується з ухваленим рішенням суду і вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт, зокрема, стверджує, що прокурором не обґрунтовано підстав для представництва інтересів ОСОБА_2 районної державної адміністрації згідно вимоги ст. 23 Закону №1697-VII, а обґрунтовано підстави для представництва лише щодо Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що інтереси держави в особі позивачів - Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та ОСОБА_2 районної державної адміністрації не були порушені, оскільки земельна ділянка, яка є предметом договору оренди, знаходиться на території села Завидне по вул. Центральна, 160 та відноситься до земель Завидчанської сільської ради, яка і є отримувачем платежів по орендній платі. Посилається на те, що позовна вимога про внесення змін до договору оренди від 24.09.2007р. суперечить приписам п. 274.1 ст. 274 ПК України, оскільки ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено встановлюється для сільськогосподарських угідь та земель загального користування не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Апелянт просить рішення Господарського суду Львівської області 28.11.2016р. у справі №914/2389/16 частково скасувати, в частині задоволення позову, та в цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити прокуророві в позові..

ОСОБА_2 районна державна адміністрація у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, стверджує про те, що у апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення ст. 274 ПК України щодо ставки земельного податку, однак у оскаржуваному рішенні йдеться про ст. 288 ПК України та зміну орендної плати за земельну ділянку. Зазначає, що ОСОБА_2 районна державна адміністрація є стороною договору.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача (ОСОБА_2 районної державної адміністрації), оцінивши зібрані докази по справі, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та часткового скасування оскаржуваного рішення. При цьому апеляційний суд встановив наступні обставини та керувався такими мотивами.

24.09.2007р. між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТзОВ В.Д.С. Агро (орендар) укладено договір оренди землі, зареєстрований у Радехівському відділі Львівської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.10.2007р. за №34 (надалі Договір) (а.с. 19-20).

Як встановлено місцевим господарським судом, відповідно до п. 1, 2 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку для обслуговування викупленого комплексу виробничих приміщень (господарського двору), яка знаходиться на території Завидчанської сільської ради (за межами населеного пункту), загальною площею 6,5201 га.

Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 911001,00 грн. (13,97 грн. за 1 кв.м.).

Згідно п. 8 Договору, його укладено на 15 (п'ятнадцять) років. Договір зареєстрований у Радехівському відділі Львівської регіональної філії центру державного земельного кадастру 19.10.2007 р. за № 34.

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки землі, що складає 9110,01 грн. в рік та 759,17 грн. в місяць. Плата за оренду землі зараховується на спеціальний бюджетний рахунок №0439 ГУДК у Львівській області Завидчанської сільської ради.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 10 Договору).

Згідно п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається один раз у три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 16 Договору цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення не сільськогосподарські угіддя Завидчанської сільської ради.

Згідно п. 34 Договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Уразі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду, у користування на умовах оренди строком на 15 років передана земельна ділянка площею 6,5201 га із земель запасу Завидчанської сільської ради в с. Завидне по вул. Центральній, 160 (за межами населеного пункту).

ОСОБА_2 районна державна адміністрація звернулась до відповідача з листом №02-32/780-1 від 05.05.2014р., у якому просила до 19.05.2014р. зявитись до ОСОБА_2 районної державної адміністрації для узгодження розміру орендної плати за користування земельною ділянкою та приведення договору у відповідність до чинного законодавства (а.с. 25).

У листі-відповіді №62 від 23.06.2014р. ТзОВ В.Д.С. Агро просило надіслати примірник договору запропонований для підписання (а.с. 26 зворотня сторона).

З листом №02-30/1228-1 від 03.07.2014р. ОСОБА_2 районна державна адміністрація направила відповідачу для розгляду та підписання проект договору про внесення змін до договору оренди землі від 24.09.2007р. (а.с. 26)

У листі-відповіді №28 від 31.07.2014р. ТзОВ В.Д.С. Агро зазначило про відсутність законних підстав для внесення змін до договору оренди землі (а.с. 28).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.09.2016р. №2328/0/26-16-АП нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 65201 кв.м. по вул. Центральній, 160 у с. Завидче (за межами населеного пункту) з урахуванням коефіцієнту індексації становить 2044703,36 грн. (а.с. 37).

Прокурор звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом (з врахуванням заяви №05-21-62-16 від 18.10.2016р. про зміну предмета позову) в інтересах держави в особі ОСОБА_2 районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до ТзОВ В.Д.С. Агро про внесення змін у п. 9 договору оренди землі від 24.09.2007р., укладеного між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією та ТзОВ В.Д.С. Агро, шляхом викладення п. 9 в наступній редакції: Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, що становить 61341,10 грн. в рік та 5111,75 грн. в місяць. Плата за оренду землі зараховується на спеціальний бюджетний рахунок №0439 ГУДК у Львівській області Завидчанської сільської ради. Зважаючи на введення в дію з 01.01.2011р. Податкового кодексу України, яким встановлено мінімальний розмір орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, прокурор просить внести відповідні зміни до укладеного між сторонами Договору, оскільки відповідач сплачує орендну плату в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки землі.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про внесення змін до договору оренди землі.

Згідно ст. 121 Конституції України (в редакції чинній до 30.09.2016р.), Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014.р. № 1697-VII (надалі Закон № 1697-VII), ст.29 ГПК України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону № 1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому субєкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 1 ГПК України передбачає право відповідних осіб звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Звертаючись до суду з відповідним позовом про внесення змін до договору оренди, прокурор визначив позивачами у даній справі - ОСОБА_2 районну державну адміністрацію та Головне управління Держгеокадастру у Львівській області.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 13 Закону України Про місцеві державні адміністрації від 9 квітня 1999 року №586-XIV (далі Закон №586-ХІV) до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань, зокрема, щодо використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 16 Закону №586-ХІV місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

Пунктом а) частини 1 статті 17 ЗК України ( в редакції на момент укладення договору) передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин віднесено розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно ч. 3 ст. 122 ЗК України (в редакції, чинній на момент укладення договору) Районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Як вбачається з договору оренди землі від 24.09.2007р., орендодавцем є ОСОБА_2 районна державна адміністрація, яка на час укладення спірного договору, діяла в межах повноважень, встановлених ст. 122 ЗК України, що встановлено місцевим господарським судом і з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 6 вересня 2012 № 5308-VI, який набрав чинності 01.01.2013р., внесено зміни до ЗК України і статтю 122 викладено в новій редакції.

Так, згідно ч. 3 ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відтак, саме Львівська обласна державна адміністрація є тією особою, до повноважень якої, відповідно до законодавства, належить право передачі земельних ділянок із земель державної власності у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, для всіх потреб, зокрема, і земельної ділянки для обслуговування викупленого комплексу виробничих приміщень (господарського двору), яка знаходиться на території Завидчанської сільської ради (за межами населеного пункту), загальною площею 6,5201 га, орендарем якої є відповідач.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» №15 від 26.12.2003р. відповідно до ч. 1 ст. 365 КК перевищенням влади або службових повноважень визнається умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо ними заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Враховуючи викладене, станом на дату подання позовної заяви саме Львівська обласна державна адміністрація є належним орендодавцем земельної ділянки, переданої в оренду відповідачу. Відтак, лише за умови внесення змін до договору оренди земельної ділянки шляхом визначення належного орендодавця - Львівської обласної державної адміністрації з правової точки зору є можливим внесення змін до договору оренди землі в частині орендної плати, оскільки визначений прокурором позивач ОСОБА_2 районна державна адміністрація на час подання прокурором цього позову втратила повноваження орендодавця, що, в свою чергу, унеможливлює задоволення позову щодо ОСОБА_2 районної державної адміністрації.

Апеляційний господарський суд погоджується з рішенням місцевого господарського суду щодо відмови в позові прокурору до іншого позивача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. У позовній заяві прокурором не обґрунтовано, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та доводів щодо належності як позивача у даній справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 30 Закону №161-XIV встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

У матеріалах справи міститься витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.09.2016р. №2328/0/26-16-АП, однак у матеріалах справи відсутні докази затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року N 1378-IV технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Прокурор не довів, а матеріалами справи не підтверджується наявність порушених прав чи законних інтересів позивачів, яких визначив прокурор у позовній заяві, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених вимог - внесення змін до Договору оренди землі від 24.09.2007р., а в решті - рішення Господарського суду Львівської області 28.11.2016р. у даній справі слід залишити без змін.

Відповідно до п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України коли приймається нове судове рішення апеляційної інстанції після скасування судового рішення місцевого господарського суду, або судом касаційної інстанції після скасування судових рішень судів нижчих інстанцій, то розподіл сум судового збору здійснюється постановою відповідно апеляційної або касаційної інстанції, який прийняв нове рішення.

Згідно ст. 49 ГПК України суд здійснює розподіл сум судового збору, а тому з прокуратури Львівської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю В.Д.С. Агро слід стягнути 1515,80 грн. судового збору за розгляд справи в апеляційному порядку. Судовий збір за розгляд позовної заяви слід покласти на прокуратуру Львівської області.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задоволити. Рішення Господарського суду Львівської області 28.11.2016р. у даній справі скасувати частково, в частині внесення змін до Договору оренди землі від 24.09.2007р., укладеного між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією та ТзОВ В.Д.С. Агро, зареєстрованого у Радехівському відділі Львівської регіональної філії Центру державного земельного кадастру Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.10.2007р. за №34, шляхом викладення пункту 9 договору в новій редакції і в цій частині прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

2. В решті рішення залишити без змін.

3. Стягнути з прокуратури Львівської області (79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю В.Д.С. Агро (80233, Львівська обл., Радехівський р-н, с. Завидче, вул. Центральна, 99; ) 1515,80 грн. судового збору за розгляд справи в апеляційному порядку.

4. Місцевому господарському суду видати наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 24.02.2017р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Скрипчук О.С.