УХВАЛА

про забезпечення позову

15.02.2017Справа № 921/71/17-г/14

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши

заявуТовариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість"

прозабезпечення позову

у справіза позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість"

до1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області 2) Міністерства аграрної політики та продовольства України
за участю третьої особи Державного підприємства "Полупанівський кар'єр"

про визнання односторонніх правочинів недійсним, укладення договору на новий строк

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" (далі - ТОВ ВК "Гірничодобувна промисловість") звернулось до господарського суду з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області (далі - РВ ФДМУ по Тернопільській області) та Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі - Мінагрополітики) про визнання односторонніх правочинів недійсними, укладення договору на новий строк.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.01.2017 р. за вказаними позовними вимогами порушено провадження у справі, розгляд призначено на 23.02.2017 р. та залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Полупанівський кар'єр" (далі - ДП "Полупанівський кар'єр").

Разом з позовом ТОВ ВК "Гірничодобувна промисловість" подало заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Тернопільській області та Міністерству аграрної політики та продовольства України, а також іншим особам вилучати, витребовувати, забирати та/чи вчиняти будь-які інші дії, пов'язані з поверненням майна, яке перебуває у користуванні TOB ВК "Гірничодобувна промисловість", а саме - цілісного майнового комплексу ДП "Полупанівський кар'єр", що розташований за адресою: с. Полупанівка, Підволочиський район, Тернопільська область, 47875, та/чи передавати цілісний майновий комплекс ДП "Полупанівський кар'єр" в користування чи у власність третім особам.

Також 14.02.2017 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подане клопотання про вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову до призначеної дати розгляду справи.

Розглянувши подані позивачем заяви щодо вжиття заходів до забезпечення позову, дослідивши надані матеріали та докази в цій частині, суддя приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 66 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.11.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Згідно з указаною постановою Пленуму Вищого господарського суду України у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (п. 1).

При цьому адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

З позову вбачається, що ТОВ ВК "Гірничодобувна промисловість" просить суд: 1) визнати недійсним правочин, оформлений листом Мінагрополітики від 12.09.2016 року № 37-27-4-15/14452 про відмову в погодженні продовження терміну дії договору оренди № 10-ЦМК цілісного майнового комплексу державного підприємства "Полупанівський кар'єр" від 10.12.2004 року; 2) визнати недійсним односторонній правочин, оформлений листом РВ ФДМУ по Тернопільській області від 16.12.2016 року № 18-14-04819 про припинення дії договору оренди № 10-ЦМК цілісного майнового комплексу державного підприємства "Полупанівський кар'єр" від 10.12.2004 року та повернення майна; 3) визнати укладеним на новий строк - 4 (чотири) роки та 10 (десять) місяців, а саме з 13 грудня 2016 року по 13 жовтня 2021 року, договір оренди № 10-ЦМК цілісного майнового комплексу державного підприємства "Полупанівський кар'єр" від 10.12.2004 року.

Отже, зі змісту матеріалів позовної заяви вбачається, що фактично між сторонами існує спір про чинність (дію) укладеного між ними договору оренди та наявність правових підстав для користування позивачем державним майном (цілісним майновим комплексом).

У той же час, подана позивачем заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що за умови припинення дії договору оренди № 10-ЦМК цілісного майнового комплексу ДП "Полупанівський кар'єр" від 10.12.2004 року та повернення орендованого державного майна, рішення, яке буде прийняте за результатами розгляду даного позову, виконати буде неможливо. При цьому у випадку витребування відповідачами у позивача спірного майна, що є предметом договору оренди та/чи передачі його третім особам, існує очевидна небезпека спричинення значної матеріальної шкоди правам та законним інтересам позивача, яка може виразитись у вилученні, без проведення відповідної процедури розмежування майна, що належить державі, і майна орендаря, об'єктів майна, які належать на праві приватної власності позивачу та які були запровадженні позивачем до господарської діяльності на цілісному майновому комплексі ДП "Полупанівський кар'єр".

За таких обставин суд вважає, що звертаючись з даним позовом до суду за захистом порушеного права, ТОВ ВК "Гірничодобувна промисловість" має на меті захистити свої права та інтереси щодо користування орендованим майном, чому буде сприяти вжиття адекватних заходів забезпечення позову, про які просить позивач.

Крім того, суд враховує роз'яснення пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26 грудня 2011 року, де зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду.

З матеріалів поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що 29.12.2016 року Мінагрополітики видано наказ № 586 «Про припинення ліквідаційної процедури державного підприємства «Полупанівський кар'єр», яким визнано таким, що втратив чинність, наказ Державного департаменту продовольства від 18.01.2003 року № 3 «Про припинення діяльності державного підприємства «Полупанівський кар'єр», в якому останнього зобов'язано у тижневий строк розробити та подати статут Державного підприємства "Полупанівський кар'єр" до Мінагрополітики для затвердження, забезпечити його державну реєстрацію.

А згідно наказу Мінагрополітики № 587 від 29.12.2016 року «Про прийняття до сфери управління Мінагрополітики державного майна» цілісний майновий комплекс ДП "Полупанівський кар'єр" закріплено за державним підприємством "Полупанівський кар'єр" на праві господарського відання.

При цьому виходячи зі змісту наказу Мінагрополітики № 587 «Про прийняття до сфери управління Мінагрополітики державного майна» та наказу № 231-ок «Про призначення виконуючим обов'язки директора ОСОБА_1.» від 29.12.2016 року, дії, пов'язані з поверненням орендованого майна слід закінчити до 28 лютого 2017 року, оскільки спливає строк, на який обрано ОСОБА_1 і якому доручено провести комплекс заходів з повернення майна.

Крім того, суд зважає на посилання позивача про те, що витребування/повернення майна фактично призведе до ліквідації його відокремленого структурного підрозділу - Полупанівської філії, так як діяльність філії здійснюється на підставі переданого в оренду цілісного майнового комплексу ДП "Полупанівський кар'єр" згідно з укладеним договором оренди, а також призведе до припинення видобутку корисних копалин на Полупанівському родовищі вапняків, що є підставою анулювання спеціального дозволу на користування надрами, виданого орендарю до 2029 року.

Отже, суд вважає, що подані позивачем докази свідчать про те, що відповідачами вчиняються дії, спрямовані на відчуження майна, яке використовується TOB ВК «Гірничодобувна промисловість» для здійснення господарської діяльності згідно договору оренди № 10-ЦМК від 10.12.2004 року та передачі у користування третім особам, а в такому випадку - у разі задоволення позову, фактичне виконання рішення суду буде утруднене або стане неможливим.

Також суд приймає до уваги, що відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позов" суду слід враховувати при вирішенні питання про забезпечення позову, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У даному випадку суд вважає, що обраний позивачем захід про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам, а також іншим особам, вилучати, витребовувати, забирати та/чи вчиняти будь-які інші дії, пов'язані з поверненням майна, яке перебуває у користуванні TOB ВК "Гірничодобувна промисловість", не перешкоджає діяльності відповідачів та не порушує права інших осіб, а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволяє створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. У той же час, невжиття зазначеного заходу до забезпечення позову утруднить та зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи викладене, суд задовольняє заяву ТОВ ВК "Гірничодобувна промисловість" про вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 66-67, 86 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Тернопільській області та Міністерству аграрної політики та продовольства України, а також іншим особам, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, вилучати, витребовувати, забирати та/чи вчиняти будь-які інші дії, пов'язані з поверненням майна, яке перебуває у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість", а саме - цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Полупанівський кар'єр", що розташований за адресою: с. Полупанівка, Підволочиський район, Тернопільська область, 47875, та/чи передавати цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Полупанівський кар'єр" в користування чи у власність третім особам.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 15.02.2020 р.

Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" (вул. Червона, 37, прим. 2, м. Дніпро, 49069, ідентифікаційний код 31261769).

Боржниками за даною ухвалою є: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області (вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль, 46008, ідентифікаційний код 14037372), Міністерство аграрної політики та продовольства України (вул. Хрещатик, 24, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 37471967).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя Головіна К.І.