РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017Справа №910/22427/16

За позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про розірвання договору та виселення з орендованого приміщення

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Кривошей В.В. - за довіреністю №7/вих. від 04.01.2017 року;

від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та виселення з орендованого приміщення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після зміни власника майна відповідач відмовився від зміни розміру орендної плати та порушив взяті на себе зобов'язання щодо страхування об'єкту оренди згідно умов Договору №734/2 оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва від 06.09.2010 року.

З цих підстав, позивач просив задовольнити позов:

1) розірвавши Договір №734/2 оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва від 06.09.2010 року;

2) виселивши відповідача з нежитлового приміщення загальною площею 10,9 кв.м., розташованого в будинку АДРЕСА_2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 18.01.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2017 року, в зв'язку з нез'явленням представника відповідача, відкладено розгляд справи на 07.02.2017 року.

В судове засідання 07.02.2016 року представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 08.12.2016 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 07.02.2017 року представники позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 07.02.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2010 року між Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради (далі по тексту - Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, орендар) укладено Договір №734/2 оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) Орендодавець на підставі Розпорядження голови Шевченківської районної у м. Києві ради № 67 від 13.08.2010р. зобов'язується передати, а Орендар - прийняти у строкове платне користування (оренду) нежиле приміщення (будівлю, споруду) (надалі - об'єкт оренди) загальною площею 10.9 кв. м, а саме 2 поверх з орендованою площею 10.9 кв. м, згідно поверхового плану приміщення, розміщене за адресою Саксаганського вул., 106/11.

Відповідно до п. 2.1. Договору орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку і порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади Шевченківського району м. Києва, затвердженої рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради.

Згідно з п. 2.2. Договору за користування об'єктом оренди Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату, розмір якої за перший місяць складає 554.81 грн. (П'ятсот п'ятдесят чотири гривні 81 копійка) та ПДВ 110.96 грн. всього 665.77 грн. (Шістсот шістдесят п'ять гривень 77 копійок), далі - згідно невід'ємного додатку до даного договору. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць.

Розмір орендної плати підлягає обов'язковому перегляду у разі зміни власника майна, а також може бути змінений на вимогу орендодавця у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Відмова Орендаря від зміни розміру орендної плати є підставою для дострокового розірвання даного договору (п. 2.3. Договору).

Орендар зобов'язаний в день укладання даного договору за власний рахунок застрахувати об'єкт оренди шляхом укладання 3-х стороннього договору страхування за участю орендодавця на весь термін дії даного договору. Відмова орендаря від укладання 3-х стороннього договору страхування є підставою для дострокового розірвання даного договору (п. 3.2.12. Договору).

Рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради «Про ліквідацію Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради» від 23.10.2010 №973 вирішено припинити діяльність Управління з питань комунального мийна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради.

У відповідності до п.1.8 зазначеного рішення за КП «Керуюча дирекція» закріплено на прані господарського відання майно територіальної громади Шевченківського району м. Києва (жилий та нежилий фонд).

У зв'язку зі зміною орендодавця на підставі розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про питання організації управління районами в місті Києві» від 10.12.2010р. №1112 та «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень» майно комунальної власності територіальної громади Шевченківського району м. Києва передане до сфери управління новоствореної Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.01.2011 №121 та розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» від 09.02.2011 №80 діючі договори оренди передано до Комунального підприємства «Керуюча дирекція» 14.02.2011р. укладена додаткова угода №1 про зміни до Договору.

У зв'язку зі зміною назви орендодавця, на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014р. №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» назву Підприємства було змінено на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі по тексту - позивач) 02.02.2015р. укладена додаткова угода № 3 про зміни до Договору.

Строк дії Договору встановлено з 06.09.2010 по 13.08.2011 (п. 8.2. Договору).

Відповідно до п. 8.3. Договору у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну договору оренди протягом місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що після зміни власника майна відповідач відмовився від зміни розміру орендної плати та порушив взяті на себе зобов'язання щодо страхування об'єкту оренди, з врахуванням чого позивач просить суд розірвати договір, виселити відповідача з об'єкту оренди.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760 ЦК України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», істотними умовами договору оренди є: орендна плата з урахуванням її індексації; виконання зобов'язань; страхування орендарем взятого ним в оренду майна.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до с. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з ч. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Страхування об'єкту оренди є одними з істотних умов договору оренди, і зобов'язання відповідача щодо страхування об'єкту оренди встановлено безпосередньо в Договорі та закріплено ст.ст. 18, 19, 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Отже, істотне порушення Орендарем такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення страхування об'єкту оренди, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушено істотну умову Договору (п. 3.2.12. Договору) та не застраховано об'єкт оренди, а також після зміни власника майна відповідач відмовився від зміни розміру орендної плати.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що після зміни власника майна відповідач відмовився від зміни розміру орендної плати та порушив взяті на себе зобов'язання щодо страхування об'єкту оренди згідно умов Договору, що є підставою для дострокового розірвання Договору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання Договору - нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про виселення відповідача з об'єкту оренди та повернення його по акту приймання-передачі позивачу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Враховуючи те, що Договір №734/2 оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва від 06.09.2010 року є таким що припинив свою дію (розірвано судом), то відповідач на підставі приписів ч. 1 ст. 785 ЦК України та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зобов'язаний повернути об'єкт оренди позивачу та звільнити об'єкт оренди, а тому позовні вимоги про виселення відповідача з об'єкту оренди - є нормативно та документально доведені та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір №734/2 оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва від 06.09.2010 року, укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (03179, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) та орендодавцем Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради (01030, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 26/6; ), яким (орендодавцем) в подальшому стало Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ БІЛОРУСЬКА, будинок 1; ).

3. Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (03179, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) з нежитлового приміщення загальною площею 10.9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03179, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ БІЛОРУСЬКА, будинок 1; ) 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. - судового збору.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 15.02.2017 року.