РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017Справа № 910/23892/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за первісним позовом Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік"
Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
пророзірвання контракту суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв, стягнення 2 719 450 російських рублів заборгованості за контрактом суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв та про зобов'язання вчинити дії
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік"
доЗакритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик"
Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
прозобов'язання вчинити дії
Представники:
від позивача (відповідача-1 за зустрічним позовом): Ромашкан Р.В.- представник за довіреністю
від відповідача-1 (позивача за зустрічним позовом): Яковенко І.М. - представник за довіреністю
від відповідача-2 (за первісним та зустрічним позовами): Туренко Н.В. - представник за довіреністю
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.12.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про розірвання контракту суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв, про стягнення 17 244 000 російських рублів заборгованості за контрактом суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв та про зобов'язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем в порушення контракту суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати наданих послуг сублоренди, у зв'язку у чим позивач просить суд розірвати контракт суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв та стягнути з відповідача 17 244 000 російських рублів заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2016 порушено провадження у справі № 910/23892/16 та справу призначено до розгляду на 16.01.2017.

05.01.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

11.01.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява у справі № 910/23892/16 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" з вимогами до Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов'язання вчинити дії, а саме: про зобов'язання Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" передати за контрактом суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв та додатковою угодою № 35 від 27.07.2016 напіввагони у кількості 1827 одиниць, та про зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" внести Товариство з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" до автоматизованої бази даних вантажних вагонів компаній-операторів оператором напіввагонів у кількості 1827 одиниць згідно переліку.

В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог Закрите акціонерне товариство "РТХ-Логістик" в порушення контракту суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв та додаткової угоди № 35 від 27.07.2016 до нього не виконало взяті на себе зобов'язання щодо передачі у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" визначене додатковою угодою майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 порушено провадження у справі та прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" з вимогами до Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов'язання вчинити дії для спільного розгляду з первісним позовом Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про розірвання контракту суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв, про стягнення 17 244 000 російських рублів заборгованості за контрактом суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв та про зобов'язання вчинити дії.

11.01.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" надійшло клопотання про забезпечення позову, відповідно до якої позивач за зустрічним позовом просить суд заборонити Закритому акціонерного товариства "РТХ-Логістик", Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" та будь-яким іншим особам передислокацію на територію Російської Федерації, Республіки Білорусь, Республіки Казахстан та курсування на території України у будь-якому стані напіввагонів у кількості 1827 одиниць згідно переліку, шляхом проставлення відповідної ознаки в автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) до набрання рішенням у справі № 910/23892/16 законної сили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" про забезпечення позову, шляхом заборони Закритому акціонерному товариству "РТХ - Логістик", Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" та будь-яким іншим особам передислокацію на територію Російської Федерації, Республіки Білорусь, Республіки Казахстан та курсування на території України у будь-якому стані на піввагонів згідно наданого переліку.

16.01.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-1 за первісним позовом надійшло клопотання про залучення доказів до матеріалів справи.

16.01.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

У судове засідання 16.01.2017 з'явились представники позивача за первісним позовом (відповідача-1 за зустрічним позовом) та відповідача-1 за первісним позовом (позивача з зустрічним позовом).

Представник позивача за первісним позовом в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог в частині стягнення заборгованості, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість у гривнях в сумі, еквівалентній сумі 2 719 450 російських рублів 00 копійок за офіційним курсом НБУ на дату винесення рішення.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Таким чином, суд приймає зменшення позовних вимог та розглядає вимоги позивача про розірвання контракту суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв, стягнення заборгованість у гривнях в сумі, еквівалентній сумі 2 719 450 російських рублів 00 копійок за офіційним курсом НБУ на дату винесення рішення, та про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2017 розгляд справи відкладено на 06.02.2017 у зв'язку з неявкою представника відповідача-2 та невиконання сторонами вимог ухвали суду.

03.02.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання 06.02.2017 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи.

Представник позивача за первісним позов подав заяву про відмову від позову та припинення провадження у справі в частині заявлених вимог Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про розірвання контракту суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв, про стягнення 17 244 000 російських рублів заборгованості за контрактом суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв та про зобов'язання вчинити дії.

Представник відповідача-1 (позивача за зустрічним позовом) надав пояснення відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені зустрічні позовні вимоги заявлених зустрічних позовних вимог та просить суд їх задовольнити.

Представники відповідачів за зустрічним позовом надали пояснення відповідно до яких не заперечують проти заявлених зустрічних позовних вимог.

У судовому засіданні 06.02.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2015 між Закритим акціонерним товариством "РТХ-Логістик" (надалі - орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" (надалі - суборендар) укладено контракт суборенди майна № 181-з/ар/пв, відповідно до умов якого орендар передає, а суборендар приймає за плату в тимчасове володіння і користування (суборенду) технічно справні і комерційно придатні вагони, що мають мережеві номера, право виходу і курсування на коліях загального користування залізниць, доріг Російської Федерації, Азербайджану, Вірменії, Білорусії, Казахстану, Киргизії, Молдавії, Таджикистану, Туркменії, Узбекистану, України, Грузії, Китаю, Монголії, Польщі, Латвії, Литви, Естонії, зобов'язується стежити за його збереженням, проводити оплату орендної плати в порядку і в терміни, встановлені контрактом і не допускати відправлення майна на станцію приписки.

У відповідності до пункту 6.1 контракту сторони погодили, що строк дії контракту встановлюється до 01.06.2017, а в частині розрахунків, повернення майна з суборенди орендатору - до повного їх виконання.

Відповідно до пункту 2.1. контракту майно передається орендарем в суборенду суборендареві на узгоджених сторонами станціях приймання-передачі є, станціями першого навантаження суборендаря. Сторони зобов'язуються підписати акт прийому-передачі майна в суборенду суборендареві в дату прибуття на станцію першого навантаження суборендаря за відвантажувальними реквізитами зазначеними суборендарем. Дата прибуття визначається згідно з даними «ІВЦ ЖА» В акті прийому-передачі в оренду вказуються мережеві номера майна, станція, дорога прийому-передачі, дата прийому-передачі майна і місце складання акту прийому-передачі - місто Київ.

Положеннями пункту 5.1 контракту передбачено, що за користування майном суборендар сплачує орендарю суборендну плату в розмірі, встановленому сторонами. Розмір суборендної плати узгоджується сторонами шляхом підписання відповідних додаткових угод до цього контракту щомісяця згідно протоколів узгодження договірної ціни, які є його невід'ємною частиною. Ставка суборендної плати встановлюється в рублях РФ, в розрахунку за одну одиницю майна на добу.

Період нарахування плати за суборенду встановлений з дня, наступного за датою, вказаною в акті прийому-передачі майна в суборенду, до дати підписання акта прийому- передачі майна з суборенди. Дата підписання актів прийому передачі в суборенду не рахується датою оренди майна (пункт 5.2.1 контракту).

У відповідності до пункту 5.4. контракту за перший місяць суборенди суборендар зобов'язується перерахувати орендатору 100% орендної плати за користування майном за контракту згідно акту наданих послуг і протоколу узгодження договірної ціни. Оплата суборендарем перераховується на підставі рахунку, виставленого орендарем, протягом .5 (п'яти) календарних днів з дати його отримання суборендарем факсом чи електронною поштою.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором суборенди.

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк

Згідно з нормами частин 1, 3, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов укладеного контракту суборенди майна № 181-з/ар/пв від 01.06.2015 позивачем за період з 01.09.2016 по 31.10.2016 були надані відповідачц-1 послуги суборенди на загальну суму 17 244 000 руб. 00 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними представниками сторін актами надання послуг № 9 від 30.09.2016 та № 10 від 31.10.2016

Судом встановлено, що відповідач-1 в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати орендних платежів, у зв'язку з чим, станом на день подання позову, у відповідача-1 перед позивачем виникла заборгованість з оплати орендних платежів у розмірі 17 244 000 руб. 00 коп.

В судовому засідання 06.02.2017 представник позивача за первісним позов подав заяву про відмову від позову та припинення провадження у справі в частині заявлених вимог Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про розірвання контракту суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв, про стягнення 17 244 000 російських рублів заборгованості за контрактом суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв та про зобов'язання вчинити дії.

Судом встановлено, що подана заява позивача про відмову від позову підписана представником Ромашканом Р.В., що діє на підстав довіреності № 77 А В 2945316 від 09.12.2016, виданої генеральним директором Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" ОСОБА_5 та засвідченої нотаріусом міста Москви ОСОБА_4

Відповідно до норм частини 1 та частини 2 статті 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Згідно з частиною 4 статті 78 Господарського процесуального кодексу України про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Нормами пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Відповідно до частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши повноваження представника позивача на вчинення зазначеної дії, а також те, що вказана дія не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд приймає заяву позивача про відмову від позову та у зв'язку з чим припиняє провадження у справі в частині заявлених вимог Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про розірвання контракту суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв, про стягнення 17 244 000 російських рублів заборгованості за контрактом суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв та про зобов'язання вчинити дії.

Щодо заявлених зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" до Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" про зобов'язання передати напіввагони за додатковою угодою № 35 від 27.07.2016 до контракту суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв у кількості 1827 одиниць, та до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов'язання внести Товариство з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" до автоматизованої бази даних вантажних вагонів компаній-операторів оператором напіввагонів згідно переліку у кількості 1827 одиниць, суд зазначає наступне.

01.06.2015 між Закритим акціонерним товариством "РТХ-Логістик" (надалі - орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" (надалі - суборендар) укладено контракт суборенди майна № 181-з/ар/пв, відповідно до умов якого орендар передає, а суборендар приймає за плату в тимчасове володіння і користування (суборенду) технічно справні і комерційно придатні вагони, що мають мережеві номера, право виходу і курсування на коліях загального користування залізниць, доріг Російської Федерації, Азербайджану, Вірменії, Білорусії, Казахстану, Киргизії, Молдавії, Таджикистану, Туркменії, Узбекистану, України, Грузії, Китаю, Монголії, Польщі, Латвії, Литви, Естонії, зобов'язується стежити за його збереженням, проводити оплату орендної плати в порядку і в терміни, встановлені контрактом і не допускати відправлення майна на станцію приписки.

Згідно з пунктом 1.2 контракту кількість переданого суборендарю на умовах цього контракту майна із зазначенням мережевих номерів, моделей, дати побудови і заводу-виготовлювача встановлюється сторонами, в додаткових угодах до цього контракту є його невід'ємною частиною.

27.07.2016 між Закритим акціонерним товариством "РТХ-Логістик" (надалі - орендатор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" (надалі - суборендатор) укладено додаткову угоду № 35 до контракту суборенди майна № 181-з/ар/пв від 01.06.2015, відповідно до умов якої орендатор зобов'язується передати, а суборендатор зобов'язується прийняти за контрактом на підставі пункту 1.2 в суборенду майно згідно наведеного переліку у кількості 1827 одиниць.

Відповідно до пункту 2.10 контракту орендатор зобов'язаний передати майно суборендареві протягом 30 календарних, днів після письмового узгодження пономерного списку вагонів, надання реквізитів (в тому числі ГУ-12) для оформлення та відправки вагонів.

Судом встановлено, що Закрите акціонерне товариство "РТХ-Логістик" в порушенням умов додаткової угоди № 35 від 27.07.2016 до контракту суборенди майна № 181-з/ар/пв від 01.06.2015 та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" напіввагонів згідно визначеного переліку у кількості 1827 одиниць.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, приймаючи до уваги, що за приписами статей 4-3, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи встановлення факту невиконання відповідачем-1 за зустрічним позовом обов'язку щодо передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" в суборенду напіввагонів, вимоги позивача про зобов'язання відповідача-1 передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" напіввагони у кількості 1827 одиниць згідно визначеного переліку визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з статтею 68 Господарського процесуального кодексу України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Керуючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст. 68, ч. 1, 2, 4 ст. 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Прийняти відмову Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" від первісного позову.

2. Припинити провадження у справі в частині заявлених вимог Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про розірвання контракту суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв, про стягнення 17 244 000 російських рублів заборгованості за контрактом суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв та про зобов'язання вчинити дії.

3. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" до Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов'язання вчинити дії задовольнити.

4. Зобов'язати Закрите акціонерне товариство "РТХ-Логістик" (115432, Російська Федерація, м. Москва, пр-т. Андропова, буд. 18, корп.1, кім. 41, приміщення ХV, ідентифікаційний код ) передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10, літера Г, ідентифікаційний код 39778889) за контрактом суборенди майна № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 напіввагони у кількості 1827 одиниць.

5. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" (115432, Російська Федерація, м. Москва, пр-т. Андропова, буд. 18, корп.1, кім. 41, приміщення ХV, ідентифікаційний код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10, літера Г, ідентифікаційний код 39778889) судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

7. Скасувати заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 у даній справі.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 16.02.2016

Суддя Н.Б. Плотницька