ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р.Справа № 922/235/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркінг+", м. Харків
до Служби автомобільних доріг у Харківській області, м. Харків
про стягнення 2 493 120,94 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність від 25.05.2015 року;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" (позивач) 12.01.2017 р. звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Служби автомобільних доріг у Харківській області, в якому заявлено до стягнення заборгованість, яка виникла у відповідача внаслідок неналежного виконанням взятих на себе зобов'язань за договорами №СКР 12 по капітальному ремонту вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах, що здійснюється за рахунок коштів субвенції з державного бюджету від 25.08.2011 р. та №СТП 100 з поточного ремонту вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах, що здійснюється за рахунок коштів субвенції з державного бюджету обласному та місцевим бюджетам у 2013 році. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 2 493 120,94 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.01.2017 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/235/17 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 30.01.2017 року о 12:35.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.01.2017 р. заяву відповідача про відкладення розгляду справи задоволено та розгляд справи відкладено на 13.02.2017 р. о 10:00год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Позивач в судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач явку уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не забезпечив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.02.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

25.08.2011 р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" (підрядник) та відповідачем - Службою автомобільних доріг у Харківській області (замовник) було укладено договір № СКР 12 по капітальному ремонту вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету (далі - Договір) (т.с. І а.с. 9-16) відповідно до умов п.1.1. та п. 1.2. якого позивач зобовязався виконати роботи по капітальному ремонту доріг вул. Вернадського в м. Харкові, а відповідач зобовявся прийняти та оплатити виконані роботи у повному обсязі.

Між позивачем та відповідачем були підписані додаткові угоди до вищевказаного Договору № СКР 12 від 25.08.2011 р. від: 01.12.2011 р.,27.12.2011 р., 28.12. 2012 р., 25.12.2013 р. та 05.09.2014 р. № 1-5, якими, у тому числі, були внесені зміни щодо строку (терміну) виконання робіт.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому наголошує про те, що у грудні 2014 року позивач (підрядник) виконав свої зобов'язання відповідно до умов договору, про що вказує на акти виконаних робіт. Також, позивачем наголошено про те, що жодних претензій відносно якості роботи до позивача відповідачем не заявлялися. Не дивлячись на те, що позивач свої обов'язки здійснив у повному обсязі та належним чином, оплата за надані послуги здійснена відповідачем не була.

Відповідно до підписаних актів виконаних робіт згідно договору відповідачем були прийняті роботи на суму 13 504 044,40 грн.

Остання оплата відповідачем здійснювалася в жовтні 2014 року, коли був проведений розрахунок за роботи , що виконані до цього часу. Акти виконаних робіт №12/1,12/2, 12/3, 12/4 від 25.12.2014 р. за грудень 2014 року на загальну суму 2 401 486 грн. 74 коп. залишилися без оплати.

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи здійснюватимуться з урахуванням загальних умов укладання договорів підряду в капітальному будівництві: на підставі актів прийняття виконаних робіт (форма К6-2В) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) проміжними платежами.

Відповідно до п. 4.5 Договору після приймання повного обсягу виконаних робіт замовник проводить остаточний розрахунок за фактично виконані роботи протягом 120 банківських днів.

Проте відповідач вищенаведеного обовязку не виконав, за фактично виконані роботи протягом 120 банківських днів оплату в повному обсязі не здійснив, у зв'язку із чим, у відповідача перед позивачем за вищевказаним Договором № СКР 12 від 25 серпня 2011 року утворилась заборгованість, яка склала 2401486,74 грн.

Крім того, між позивачем та відповідачем 22 липня 2013 року було укладено договір № СТП 100 (далі - Договір) (т.с. І а.с. 25-31), відповідно до умов п.1.1. та п. 1.2. якого позивач зобовязується виконати роботи по поточному ремонту вулиці Арапівка в с. Піщане, Чугуївського району Харківської області, а відповідач зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи у повному обсязі. Також між позивачем та відповідачем були підписані додаткові угоди до вищевказаного договору 31.12.2013р. та 27.11.2014р. №№ 1-2, якими, у тому числі, були внесені зміни щодо строку (терміну) виконання робіт та вартість робіт.

У грудні 2014 року позивач виконав свої зобов'язання відповідно до умов договору, що підтверджується актами виконаних робіт. Жодних претензій відносно якості роботи до позивача відповідачем також не заявлялися. Не дивлячись на те, що позивач свої обов'язки здійснив у повному обсязі та належним чином, оплата за надані послуги здійснена відповідачем лише частково.

Відповідно до підписаних актів виконаних робіт згідно договору відповідачем були прийняті роботи на суму 186549,58 грн. за актами виконаних робіт № 100 в грудні 2014 року.

Позивач в позовній заяві та під час розгляду даної справи наголошував про те, що відповідачем оплачено вартість робіт за зазначеними вище актами частково, а саме, перерахував позивачу 94915,38 грн., залишок суми в розмірі 91634,20 грн. залишилася без оплати.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 2493120,94 грн.

Між сторонами складено та підписано Акт звіряння взаємних розрахунків № 1, в якому сторонами відображена сума заборгованості відповідача в розмірі 2493120,94 грн. (т.с. І а.с. 98).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 статті 837 ЦК України унормовано, що за договором підряду одна сторона зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 статті 846 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормами статті 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 34 ГПК України).

Враховуючи те, що сума заборгованості відповідача перед позивачем за вищезазначеними договорами, яка складає 2493120,94 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про виконання ним на вказану суму підрядних робіт чи погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог останнього про стягнення з відповідача вказаної суми основного боргу, у зв'язку з чим даний позов підлягає задоволенню повністю.

При розподілі господарських витрат, суд керується приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, витрати зі сплати судового збору за майновий характер спору в даному разі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Харківській області (61202, м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 2, п/р 5631 у ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" (61002, м. Харків, вул. Алчевська, 2, п/р 6601 в ПАТ "Альфа-банк", МФО 300346, ) - 2493120,94 грн. основного боргу; 37396,81 грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 20.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_2