номер провадження справи 5/141/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2017 Справа № 908/3405/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7)

До відповідача: Житлово-будівельного кооперативу № 361 Протон 9 (69124, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Дорошенка, 3 (1-2 підїзд)

про врегулювання розбіжностей, які виникли при укладанні договору №925/2 від 18.10.2016

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № Др.-3-0117 від 11.01.2017

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 01.01.2017

СУТНІСТЬ СПОРУ:

21.12.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз до Житлово-будівельного кооперативу № 361 Протон 9 про врегулювання розбіжностей, які виникли при укладанні договору №925/2 від 18.10.2016.

Ухвалою суду від 21.12.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/3405/16, справі присвоєно номер провадження 5/141/16, розгляд якої призначено на 30.01.2017. У судовому засіданні оголошувалась перерва. У судовому засіданні 16.02.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За клопотанням сторін розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: листом від 18.10.2016 № 07/10781 позивач направив на адресу відповідача 2 примірники договору № 925/2 про зняття показань будинкового обліку природного газу, монтажу та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. Листом від 28.11.2016 № 08 відповідач повернув на адресу позивача підписаний примірник договором разом із примірниками проколу розбіжностей до договору від 22.11.2016 з додатком, відповідно до якого відповідач пропонував додати п. 2 у розділ 2 (Предмет) наступного змісту: «Оператор ГРМ за власний рахунок встановлює квартирні лічильники газу згідно з переліком власників квартир, складеним ЖБК № 361 «Протон 9» (1-2 підїзд), який є додатком до даного договору. Встановлення квартирних лічильників газу здійснюється оператором ГРМ до початку реконструкції систем газопостачання, в тому числі, монтажу будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку природного газу, або будь-яких конструкцій або їх елементів, призначених для встановлення будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку природного газу». Позивач просить суд врегулювати розбіжності, які виникли при укладанні договору №925/2 від 18.10.2016 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз та Житлово-будівельним кооперативом № 361 Протон 9 шляхом виключення з договору пункту 2 розділу 2 (Предмет) в редакції ЖБК № 361 «Протон 9», запропонованої відповідно до протоколу розбіжностей від 22.11.2016, оскільки вказаний пункт суперечить чинному законодавству. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Суду надано письмовий відзив, відповідно до якого позивач зобовязаний згідно із нормами діючого законодавства встановити індивідуальні лічильники обліку газу кожному власнику квартири ЖБК № 361 «Протон 9». Крім того, у звязку із встановленням загальнобудинкового лічильника газу мешканці будинку вимушені будуть сплачувати більше коштів за спожитий природний газ. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 18.10.2016 № 07/10781 позивач направив на адресу відповідача 2 примірники договору № 925/2 про зняття показань будинкового обліку природного газу, монтажу та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку (І т. а.с. 9 11, 34 - 35).

Листом від 28.11.2016 № 08 відповідач повернув на адресу позивача підписаний примірник договором разом із примірниками проколу розбіжностей до договору від 22.11.2016 з додатком (І т. а.с. 12 16, 36 - 38), відповідно до якого відповідач пропонував додати п. 2 у розділ 2 (Предмет) у наступній редакції:

«Оператор ГРМ за власний рахунок встановлює квартирні лічильники газу згідно з переліком власників квартир, складеним ЖБК № 361 «Протон 9» (1-2 підїзд), який є додатком до даного договору. Встановлення квартирних лічильників газу здійснюється оператором ГРМ до початку реконструкції систем газопостачання, в тому числі, монтажу будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку природного газу, або будь-яких конструкцій або їх елементів, призначених для встановлення будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку природного газу».

Вказаний лист було отримано позивачем 01.12.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 343 (І т. а.с. 39).

Відповідно до статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Відповідно до абз.4 ч.4 ст.179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Пунктом 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі - Закон).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону передбачено, що комерційним (приладовим) обліком природного газу є визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягу споживання та/або реалізації природного газу, на підставі якого проводяться взаєморозрахунки між споживачами природного газу та субєктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

При цьому обовязок забезпечити встановлення лічильників газу трактується Законом лише з технічної точки зору як виконання робіт і не включає в себе поняття повного фінансування таких робіт за кошти субєкта господарювання.

Враховуючи вищезазначене, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані в термін до 01.01.2018 для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням.

При цьому, у разі не встановлення населенню у строки, зазначені у ч. 1 ст. 6 Закону, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України (положення ч. 1 ст. 6 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок:

- коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території;

- коштів відповідного бюджету;

- інших джерел, не заборонених законодавством.

На сьогодні фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділених бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу.

На сьогодні залишається без обліку категорія споживачів (населення), які використовують природний газ тільки для приготування їжі. Такими споживачем є і відповідач у цій справі. Запровадження індивідуального обліку у абонентів тільки з газовою плитою потребує значних коштів у звязку з високою загальною вартістю встановлення індивідуального обліку та тривалих термінів встановлення індивідуального обліку, а Закон зобовязує забезпечити 100% облік до 01.01.2018.

Враховуючи вище викладене, з метою недопущення зростання тарифів на розподіл природного газу, ліцензіатами з 01.10.2015 проводяться заходи щодо забезпечення споживачів обліком природного газу, зокрема, в частині запровадження масштабного встановлення будинкового обліку природного газу, що потребує значно менше коштів.

Тобто, Регулятором в особі НКРЕКП на ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» покладено обовязок встановити будинковий лічильник газу по вул. Дорошенка, 3 в м. Запоріжжя Запорізької області. Статтею 3 Закону визначено перелік джерел фінансування робіт с оснащення лічильниками газу населення. Тому, аналогічний обовязок в частині встановлення лічильників газу, в тому числі і індивідуальних, перед населенням мають бюджети всіх рівнів та саме ж населення.

Крім того, виходячи зі змісту Закону можна зробити висновок, що у ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» виникає право виконувати роботи з оснащення лічильниками, а у споживача обовязок щодо забезпечення комерційного обліку природного газу, споживачем якого він є, за рахунок різних джерел фінансування (в тому числі спільного фінансування).

Отже, положення протоколу розбіжностей до договору щодо зобовязання ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» здійснити безоплатну установку індивідуальних лічильників всім мешканцям будинку по вул. Дорошенка, 3 (1-2 підїзд) в м. Запоріжжі згідно із переліком не ґрунтується на обставинах справи і суперечить положенням законодавства та нормативних актів, які регулюють спірні правовідносини, зокрема відповідач не надав суду доказів законодавчо встановленого обовязку ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» встановлювати індивідуальні (квартирні) лічильники мешканцям багатоквартирного будинку.

Такий обовязок не передбачений Законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 № 620 (із змінами та доповненнями внесеними постановою КМУ від 27.01.2016 № 46) «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку» передбачено, що у разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Право ЖБК № 361 «Протон 9» по вул. Дорошенка, 3 (1-2 підїзд) в м. Запоріжжі на встановлення індивідуальних лічильників мешканцями будинків за власні кошти позивачем не оспорюється.

Згідно з положеннями глави 1 розділу Х Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) приладовий облік природного газу в ГРМ організовується та здійснюється з метою отримання та реєстрації за допомогою комерційного вузла обліку газу (далі ВОГ) інформації про обєми передачі (розподілу, споживання) природного газу в точках вимірювання та подальшого її використання при забезпеченні комерційного обліку природного газу між субєктами ринку природного газу.

Передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу.

Для визначення обєму спожитого (розподіленого) природного газу по обєкту споживача використовуються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного ВОГ у Оператора ГРМ використовуються дані комерційного ВОГ споживача. Споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти Оператора ГРМ. В іншому випадку розподіл природного газу такому споживачу припиняється в порядку, визначеному розділом VІ Кодексу ГРМ.

При цьому, відповідно до положень глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного обєму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокація) по обєкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного обєму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокація) приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог Кодексу ГРМ здійснювати контрольне зняття показань засобу вимірювальної техніки (далі ЗВТ) (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим) не забезпечений лічильником газу, фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по обєкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

Якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ цього Кодексу ГРМ), фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до Кодексу ГРМ.

Таким чином, заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним та підтверджується матеріалами справи, що споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти Оператора ГРМ. Право обрання способу обліку газу (індивідуальний або загальнобудинковий) належить позивачу у справі ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз». Доказів зворотного суду не надано. Крім того, доводи відповідача відносно того, що оплата спожитого газу з використанням загальнобудинкового лічильника газу буде більшою, ніж за нормами споживання та/або за даними індивідуальних (квартирних) лічильників обліку газу, є необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимим доказами.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на відповідача.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Врегулювати розбіжності, які виникли при укладанні договору №925/2 від 18.10.2016 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7, ) та Житлово-будівельним кооперативом № 361 Протон 9 (69124, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Дорошенка, 3 (1-2 підїзд), ) шляхом виключення з договору пункту 2 розділу 2 (Предмет) в редакції ЖБК № 361 «Протон 9», запропонованої відповідно до протоколу розбіжностей від 22.11.2016, а саме:

«Оператор ГРМ за власний рахунок встановлює квартирні лічильники газу згідно з переліком власників квартир, складеним ЖБК № 361 «Протон 9» (1-2 підїзд), який є додатком до даного договору. Встановлення квартирних лічильників газу здійснюється оператором ГРМ до початку реконструкції систем газопостачання, в тому числі, монтажу будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку природного газу, або будь-яких конструкцій або їх елементів, призначених для встановлення будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку природного газу».

3. Стягнути з Житлово-будівельним кооперативом № 361 Протон 9 (69124, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Дорошенка, 3 (1-2 підїзд), ) на користь Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7, ) судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 21.02.2017.