ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 лютого 2017 р. Справа № 918/61/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу

за позовом Дубровицького районного центру зайнятості

до відповідача ОСОБА_1 митниці ДФС

про стягнення в сумі 11 546 грн. 01 коп.

За участю представників:

від позивача: представник ОСОБА_2;

від відповідача: представник ОСОБА_3;

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Дубровицький районний центр зайнятості (надалі - Позивач) звернувся в господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 митниці ДФС (надалі - Відповідач) в якому просить стягнути з останнього кошти, виплачені гр. ОСОБА_4 в сумі 11 546,01 грн.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що 22.04.2015 року в Дубровицький районний центр зайнятості звернувся гр. ОСОБА_4 за сприянням у працевлаштуванні в звязку із звільненням з роботи ОСОБА_1 митниці ДФС відповідно до п. 7 - 2 ст. 36 КзпПУ, з підстав, передбачених ЗУ "Про очищення влади". Гр. ОСОБА_4 22.04.2015 р. був наданий статус безробітного та призначена допомога по безробіттю. Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 10.07.2015 р. по справі № 817/1121/15 суд встановив поновити гр. ОСОБА_5 на посаді головного митного інспектора митного поста "Удрицьк" ОСОБА_1 митниці ДФС з 26.03.2015 року. Наказом ОСОБА_1 митниці від 03.08.2015 р. № 204-к гр. ОСОБА_4 поновлений на посаді головного державного інспектора митного поста "Удрицьк" ОСОБА_1 митниці ДФС з 26.03.2015 року. ОСОБА_4 з 22.04.2015 року по 03.08.2015 року перебував на обліку у Дубровицькому районному центрі зайнятості як безробітний (ПС №00008). Дубровицьким районним центром зайнятості йому було виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 11 546,01 грн. Листом від 11.08.2016 року за № 773 ОСОБА_1 митниці ДФС було запропоновано добровільно сплатити кошти за поновленого на роботі за рішенням суду гр. ОСОБА_5, однак дана пропозиція була проігнорована, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Відповідач надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому проти вимог Позивача заперечив, пославшись на те, що наказом ОСОБА_1 митниці ДФС від 25.03.2015 №82-к ОСОБА_4 звільнено з ОСОБА_1 митниці ДФС з підстав, визначених Законом України "Про очищення влади". 10.07.2015 року ОСОБА_1 окружним адміністративним судом скасовано наказ ОСОБА_1 митниці ДФС від 25.03.2015 № 82-к, поновлено ОСОБА_4 га посаді головного державного інспектора митного поста "Удрицьк" ОСОБА_1 митниці ДФС. Наказом ОСОБА_1 митниці ДФС від 03.08.2015 року № 204-к ОСОБА_4 поновлено на посаді. Середня заробітна плата за час вимушеного прогулу ОСОБА_4 ОСОБА_1 митницею ДФС не виплачувалась. 06.08.2015 року в звітності про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (таблиця 5. Відомості про трудові відносини осіб) подані скасовуючі дані щодо закінчення трудових відносин з ОСОБА_4 - 25.03.2015 року, тобто в звітності щодо єдиного внеску відображений факт поновлення з 26.03.2015 року на ОСОБА_1 митниці ДФС ОСОБА_4 Разом з тим, видатки на утримання митниці ДФС у поточному році та 2015 році зокрема, плануються з дотриманням Бюджетного кодексу України, Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 року №333. Видатки на утримання митниці ДФС мають плануватись виходячи із першочергової необхідності, доцільності та наявності законодавчих підстав для здійснення останніх. На сьогоднішній день у кошторисі ОСОБА_1 митниці ДФС не передбачені кошти для відшкодування центру зайнятості виплаченої допомоги по безробіттю.

Представник позивача в судовому засіданні 22.02.2017 р. підтримав позовні вимоги, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.02.2017 року заперечив проти позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

22.04.2015 року до Дубровицького районного центру зайнятості звернувся гр. ОСОБА_4 із заявою про надання останньому статусу безробітного (а.с. 9).

Наказом Дубровицького районного центру зайнятості № НТ 150423 "Про прийняття рішень службою зайнятості, передбачених Законами України "Про зайнятість населення" і "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та нормативними актами щодо їх застосування" надано ОСОБА_4 статусу безробітного (а.с. 6).

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 10.07.2015 р. у справі №817/1121/15 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України, Дубровицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області визнано протиправним та скасовано висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" від 24.02.2015 року № 368/541/17-29, визнано протиправним та скасовано наказ № 82-к від 25.03.2015 року про звільнення ОСОБА_4, поновлено ОСОБА_4 на посаді головного державного інспектора митного поста "Удрицьк" ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України.

На виконання вищезазначеної постанови суду наказом ОСОБА_1 митниці ДФС № 204-к від 03.08.2015 року "По особовому складу" скасовано п. 1 наказу ОСОБА_1 митниці ДФС від 25.03.2015 № 82-к "Про звільнення ОСОБА_4Р." та поновлено ОСОБА_4 на посаді головного державного інспектора митного поста "Удрицьк" з 26.03.2015.

Дубровицьким районним центром зайнятості було виплачено ОСОБА_4 допомогу по безробіттю в розмірі 11 546,01 грн., що підтверджується відомістю виплат за видами забезпечення № 93 за квітень 2015, № 122 за травень 2015, № 149 за червень 2015, № 212 за липень 2015, № 259 за липень 2015 та довідкою № 53 від 19.01.2017 р. (а.с. 5, 28 34).

У звязку з поновленням гр. ОСОБА_4 на роботі за рішенням суду, позивач звернувся до відповідача з листом № 773 від 11.08.2016 р. з пропозицією сплатити кошти за поновленого на роботі за рішенням суду гр. ОСОБА_4, які були сплачені останньому в якості допомоги по безробіттю. Однак, даний лист був залишений відповідачем без відповіді та належного реагування.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (надалі - Закон) загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи (ч. 1 ст. 6 Закону).

Згідно пп. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р. № 198 центр зайнятості припиняє реєстрацію, зокрема, з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Частиною 1 статті 34 Закону визначено, що фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

У відповідності до ч. 4 ст. 35 Закону із роботодавця утримуються, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, положеннями статей 34, 35 Закону передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму виплачених грошових коштів (допомогу) безробітному, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов'язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Ст. 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Дубровицького районного центру зайнятості до ОСОБА_1 митниці ДФС про стягнення в сумі 11 546 грн. 01 коп., є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Твердження Відповідача, що видатки на утримання митниці ДФС у поточному році та 2015 році зокрема, плануються з дотриманням Бюджетного кодексу України, Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 року № 333 та мають плануватись виходячи із першочергової необхідності, доцільності та наявності законодавчих підстав для здійснення останніх, є безпідставними, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями сторін, а відтак судом відхиляються.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Дубровицького районного центру зайнятості задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 митниці ДФС (33000, м. Рівне, вул. Соборна, 104, ) на користь Дубровицького районного центру зайнятості (34100, Рівненська обл., м. Дубровиця, вул. Гольшанських, 23а, ) 11 546,01 (одинадцять тисяч п'ятсот сорок шість гривень 01 коп.).

3. Стягнути з ОСОБА_1 митниці ДФС (33000, м. Рівне, вул. соборна, 104, ) в доход Державного бюджету України 1 378 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано "24" лютого 2017 року.

Суддя Марач В.В.