ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017р. Справа№ 914/63/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В.П.,

при секретарі судового засідання Краєвському І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі,
позивач 1:Міністерства оборони України, м. Київ,
позивач 2:Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів,
до відповідача:Приватного підприємства "Твердиня", село Ставчани, Львівська область,
про: стягнення 71.553,60 грн.
Представники:
прокурор:ОСОБА_1,
позивача 1:ОСОБА_2 представник (довіреність від 22.12.2016 р.),
позивача 2:ОСОБА_3 представник (довіреність від 21.01.2017 р.),
відповідача:не зявився.

Присутнім представникам учасників судового процесу права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28, 29 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), розяснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Приватного підприємства "Твердиня" про стягнення 71.553,60 грн. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.01.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 25.01.2017 р. Ухвалою суду від 25.01.2017 р. розгляд справи було відкладено на 08.02.2017 р., а також відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення у справі. Ухвалою суду від 08.02.2017 р. розгляд справи було відкладено на 22.02.2017 р. Рух справи відображено у попередніх ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у порушення умов договору оренди №54/2014/КЕВ від 19.06.214 р. не сплачував орендної плати, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 27.328,44 грн. Крім того, відповідачу нараховано 877,10 грн. пені, 43.348,06 грн. компенсації земельного податку.

Прокурор, представники позивачів 1 та 2 в судове засідання зявились, позовні вимоги підтримали.

Представником позивача 2 подано суду письмове пояснення щодо формули розрахунку суми компенсації земельного податку.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, причин неприбуття не повідомив, хоч був належно повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень листів, якими надсилались копії ухвал суду про призначення справи до розгляду та відкладення розгляду справи у судовому засіданні (долученими до матеріалів справи), проти позову не заперечив, інших письмових пояснень не подав.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (підпункт 3.9.2 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 (із змінами та доповненнями).

Згідно з положеннями статті 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Судом надано учасникам процесу належні можливість висловити власні вимоги та заперечення, подати докази, реалізувати право на захист своїх прав та інтересів. Таким чином, суд вважає долучені до матеріалів справи докази достатніми для прийняття рішення та розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх прокурора, представників позивача 1 та позивача 2, суд встановив наступне.

Між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Львова та Приватним підприємством "Твердиня" укладено договір оренди від 19.06.2014 р. №54/2014/КЕВ (надалі Договір). Згідно з умовами цього Договору орендодавець (позивач у справі) передає, а орендар (відповідач у справі) приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення загальною площею 263,5 кв.м., а саме: площею 168,8 кв.м. в будівлі №19, площею 94,7 кв.м. в будівлі №20 військового містечка №21, що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, розташоване за адресою: м. Львів, вул. Лисенка, 23-А, вартість якого визначена на 31.10.2013 р. за незалежною оцінкою та становить згідно з актом оцінки 255.500,00 грн. (без ПДВ), в тому числі: будівля №19 159.000,00 грн. (без ПДВ), будівля №20 96.500,00 грн. (без ПДВ) та відповідає актуалізованому висновку станом на 31.12.2013 р.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк 3 роки і більше не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна (пункт 2.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (грудень 2013 року) на рівні 4.200,00 грн. за результатами конкурсу (домовленості) з урахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних обєктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. №786 (надалі Методика), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (грудень 2013 року) 3.216,14 грн. та відповідно до актуалізованого висновку станом на 31.12.2013 р. за базовий місяць (грудень 2013 р.) 3.193,75 грн.

Згідно з п.3.6 Договору орендна плата у розмірі 100% перераховується орендарем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок орендодавця в територіальному органі державного казначейства не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному пунктом 3.6 Договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п. 3.7 Договору).

Пунктом 5.15 Договору передбачено, що орендар зобовязується щомісячно компенсувати орендодавцю кошти у розмір частини податку на землю пропорційно площі землі, яку займає здане в оренду нерухоме майно, а також прилегла до будівлі чи споруди земельна ділянка площею 0,14 Га, на яку орендарю відповідно до чинного законодавства надається право користування для досягнення мети оренди.

На виконання умов Договору позивач надав, а відповідач прийняв в орендне користування майно, про що складено відповідний акт від 19.06.2014 р., який підписано представниками обох сторін та скріплено їх печатками.

Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова скеровано на адресу ПП "Твердиня" претензію від 29.07.2016 р. №3714 про сплату орендної плати та компенсацію земельного податку.

Позивачем 2 додано до матеріалів справи докази сплати земельного податку з березня по вересень (включно) 2016 року.

Станом на час прийняття судом рішення, відповідачем не подано суду доказів сплати боргу у сумі 27.328,44 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Між сторонами у справі виникло зобовязання з приводу оренди нерухомого майна на підставі Договору оренди в силу пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 283 Господарського кодексу України.

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною першою статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Сторонами встановлено у пункті 3.6 Договору оренди, що орендна плата у розмірі 100% перераховується орендарем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок орендодавця в територіальному органі державного казначейства не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Як убачається із розрахунку орендної плати, заборгованість відповідача перед позивачем за умовами виконання Договору за період з серпня 2016 року по жовтень 2016 року становить 27.328.44 грн. Відповідач цих обставин не заперечив та не спростував.

Таким чином, відповідач допустив порушення умов Договору оренди, яке полягало у несплаті та несвоєчасній сплаті орендних платежів. За таких обставин вимоги позивача про стягнення 27.328,44 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з п.3.7 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному пунктом 3.6 Договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення 877,10 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Пунктом 5.15 Договору передбачено, що орендар зобовязується щомісячно компенсувати орендодавцю кошти у розмір частини податку на землю пропорційно площі землі, яку займає здане в оренду нерухоме майно, а також прилегла до будівлі чи споруди земельна ділянка площею 0,14 Га, на яку орендарю відповідно до чинного законодавства надається право користування для досягнення мети оренди.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення 43.348,06 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статей 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводи позовної заяви, не надано суду інших доказів, які би свідчили про належне виконання зобовязання та не встановлено інших обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Як зазначено в пункті 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7 (із змінами та доповненнями) у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача (пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Твердиня" (адреса: вулиця Біла Гора, будинок 21, село Ставчани, Пустомитівський район, Львівська область, 81118; ідентифікаційний код 35653696) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (адреса: вулиця Батуринська, будинок 2, місто Львів, Львівська область, 79007; ідентифікаційний код 07638027) 27.328,44 заборгованості з орендної плати, 877,10 грн. пені, 43.348,06 грн. компенсації земельного податку.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Твердиня" (адреса: вулиця Біла Гора, будинок 21, село Ставчани, Пустомитівський район, Львівська область, 81118; ідентифікаційний код 35653696) в доход Державного бюджету України 1.600,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.02.2017 р.

Суддя Трускавецький В.П.