Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "21" лютого 2017 р. Справа № 906/1268/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання : Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №2982/11-15 від 29.09.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2 дов. №б/н від 30.12.2016р.

В засіданні суду 16.02.17року оголошувалась перерва до 15:00 год. 21.02.17р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Житомирській області (м. Житомир)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Житомирський завод скловиробів" (м. Житомир)

про стягнення 77641,20 грн.

Державна екологічна інспекція у Житомирській області звернулася до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ТДВ "Житомирський завод скловиробів" (м. Житомир) заподіяної державі внаслідок забруднення земельної ділянки шкоди в сумі 77641,20грн.

Ухвалою від 22.12.2016 р. господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходи по підготовці справи до розгляду в порядку ст. 64-65 ГПК України.

Ухвалою від 17.01.2016р. господарський суд розгляд справи відклав; зобов'язав сторони надати документи, відповідно до резолютивної частини цієї ухвали (а. с. 45).

15.02.2017р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 04.02.2016р., вих. №6 щодо невизнання позовних вимог з підстав у ньому викладених, а також заявлено клопотання про застосування позовної давності (а. с. 48 - 52).

В засіданні суду 21.02.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, надав для долучення до матеріалів справи пояснення у справі з копіями документів щодо обґрунтування позовних вимог (а. с. 59 - 79).

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву; надав через діловодну службу господарського суду письмові пояснення від 21.02.2016, вих. №8 (а. с. 80 - 88).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Державною екологічною інспекцією в Житомирській області (позивач) на адресу ТДВ "Житомирський завод скловиробів" (відповідач) було направлено повідомлення від 04.10.2013 за вих. №483/3 про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у термін з 21 жовтня по 08 листопада 2013 року, яке відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, отримано відповідачем 07.10.2013р. (а. с. 59).

Відповідно до направлення №910, в якому зазначено, що на підставі наказу від 24.10.2013 №99-П, 13 фахівців позивача було направлено для проведення з 24.10.2013р. до 08.11.2013р. планової перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища (а. с. 59 на зв.).

Державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в присутності заступника генерального директора відповідача ОСОБА_6 проведено планову перевірку дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої складено ОСОБА_7 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, в якому зазначено про початок перевірки о 12:00 год. 30.10.2013р. та закінчення об 11:00 год. 08.11.2013р. ( далі - ОСОБА_7 перевірки ) (а. с. 10 -15, 60 - 65).

У вказаному ОСОБА_7 перевірки зазначено, зокрема, такі порушення вимог законодавства, виявлені під час заходу державного нагляду (контролю):

- утворення та розміщення відходів (осад очисних споруд, дошка дерев'яна пакувальна, стрічка металева, шини автомобільні відпрацьовані, продукти від згоряння твердого палива (сажа)), здійснюється за відсутності дозволу на розміщення відходів та лімітів утворення та розміщення відходів;

- не визначені та не погоджені склад і властивості вищевказаних відходів, що утворюються, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища;

- зберігання та видалення відходів (побутові відходи та люмінісцентні лампи) здійснюються з порушенням вимог екологічної безпеки;

- не здійснюються заходи для максимальної утилізації відходів;

- діяльність, пов'язана із зберіганням небезпечних відходів здійснюється за відсутності відповідної ліцензії;

- не розроблено план організації роботи у сфері поводження з відходами;

- допускається спалювання твердих побутових відходів;

- в журнал обліку відходів вносяться не всі види відходів;

- відсутній паспорт місця видалення відходів (битого скла).

До матеріалів справи надано копію ОСОБА_7 відбору проб ґрунтів від 05.11.2013 №35-13, до якого додано схему відбору проб ґрунтів (а. с. 66 - 67, 67 на зв.). У вказаному ОСОБА_7 зазначено, що представником відділу інструментально-лабораторного контролю, старшим державним інспектором з ОНПС у Житомирській області ОСОБА_8 в присутності заступника генерального директора відповідача ОСОБА_6 виконано відбір двох проб ґрунту на території відповідача по вул. Транспортна, 3 у м. Житомирі на таких земельних ділянках:

- 1 пробу ґрунту - біля цеху прирізки скла і дзеркала - площею 315 м. кв., виконано 5 точкових проб, глибина відбору 0,2 м, маса проби 1,0 кг;

- 1 пробу ґрунту - біля адміністративного приміщення (фонову - умовно чисту) - площею 25, м. кв., виконано 5 точкових проб, глибина відбору - 0,2 м, маса проби 1.0 кг.

08.11.2013р. старшим державним інспектором з ОНПС Житомирської області ОСОБА_3 складено протокол 03987 про адміністративне правопорушення, в якому вказано про порушення відповідачем відповідних статей Закону України "Про відходи", Водного кодексу України та Закону України "про охорону атмосферного повітря", в графі "Внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства державі заподіяна шкода" стоїть прочерк, та зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15:00 год. 08.11.2013 (а. с. 72).

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 08.11.2013 №03987 старшого державного інспектора з ОНПС Житомирської області ОСОБА_3, визнано заступника генерального директора ТДВ "Житомирський завод скловиробів" ОСОБА_6 винну у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 82 Кодексу України про адміністративне правопорушення; накладено на неї штраф в розмірі 1071,00 грн. У вказаній постанові зазначено такі правопорушення відповідача: порушено вимоги щодо поводження з відходами; порушено право державної власності на воду та правила ведення її обліку; допускається спалювання відходів та порушено правила ведення їх обліку (а. с. 73).

Як вбачається з копії банківської квитанції, вказана сума фінансової санкції сплачена ОСОБА_6 18.11.2013 (а. с. 74).

У матеріалах справи також є припис №181/3 від 11.11.2013, направлений держінспектором з ОНПС у Житомирській області ОСОБА_3, на адресу відповідача, в якому зазначено, що вказаний припис направляється на усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки, проведеної з 30.10 по 08.11.2013 (а. с. 20).

Через два дні після направлення відповідачу вказаного припису, протоколом вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів № 35-13 від 13.11.2013р. (а. с. 18,19), зафіксовано перевищення вмісту заліза в порівнянні з природним фоновим показником (коефіцієнт 2,6) на земельній ділянці загальною площею 315 м. кв.

Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Житомирській області ОСОБА_9 на підставі вказаних акту та протоколу за Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України із змінами, від 04.04.2007 №149 ( далі - Методика), здійснено розрахунок від 16.12.2013р. розмірів шкоди, зумовленої забрудненням та засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на території ТДВ "Житомирський завод скловиробів", які перевірені старшим державним інспектором з ОНПС ОСОБА_10 (а. с. 21, 22). У вказаному розрахунку розмір шкоди від забруднення земельної ділянки становить 77641.20 грн.

18.12.2013 за вих. №4533/03-14 Державною екологічною інспекцією в Житомирській області було направлено відповідачу претензію №113-29/4 на вказану суму з наданням місячного терміну на добровільне виконання з моменту її отримання (а. с. 23, 79).

Оскільки вказана претензія про сплату шкоди за забруднення земельної ділянки у сумі 77641,20 грн залишена відповідачем без відповіді та задоволення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

ТДВ "Житомирський завод скловиробів" вважає позов безпідставним, з наступних підстав: протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів № 35-13 від 13.11.2013р. складено після фактичного завершення 08.11.2013р. планової перевірки та про який товариству стало відомо лише з отриманої претензії № 113-29/4, що не відповідає п. 4.15 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008р. за № 464 ( далі - Порядок перевірки) , оскільки в ОСОБА_7 перевірки не зазначено про наявність протоколу вимірювань; в ОСОБА_7 перевірки відсутній детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства , зокрема, на забруднення земельної ділянки площею 315 кв.м, що проявилося нібито в перевищенні вмісту заліза в порівнянні з фоновим показником; відповідно до п.п. 4.2 та 4.7 Методики основою розрахунків розміру шкоди від забруднення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки , яка зазнала забруднення, довідку про яку надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів , однак такий доказ у справі відсутній, тому цей показник, який приймає участь у формулі розрахунку, визначений недостовірно; відповідно до п.п. 3.4 та 3.6 Методики визначення обсягу забруднення земельних ресурсів у кожному випадку є самостійним завданням через різноманітність геоморфологічних, геологічних та гідрологічних умов; однак позивачем не дотримано цих вимог Методики, оскільки застосування п. 3.4 самим позивачем допускається за наявності у ньому інформації про кількість (об'єм, маса) забруднюючої речовини, яка проникла у певний шар землі, однак така інформація станом на 08.11.13р. у позивача була відсутня, тому площа забруднення визначена невірно та глибина проникнення також, тоді як право на застосування п.3.6 Методики належить спеціалізованим організаціям , які виконують еколого-геологічні роботи; у позові не доведено всі складові цивільного правопорушення; позов подано до того ж з пропуском позовної давності, строк якої сплинув 16.12.2016р., а позов до суду подано 21.12.2016р.

Спростовуючи вищевикладені заперечення відповідача, Державна екологічна інспекція в Житомирській області вказує на таке: протоколом вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів № 35-13 від 13.11.2013р. виявлено перевищення вмісту заліза в порівнянні з природним фоновим показником , у зв'язку з чим відповідачем забруднено земельну ділянку площею 315 кв. м; відбір проб ґрунтів та вимірювання проведено відповідно до затверджених стандартів, порядків тощо; 08.11.2013року заступника генерального директора притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, який сплачений в добровільному порядку, тому винна відповідача у заподіянні шкоди навколишньому середовищу доведена; розмір шкоди в сумі 77641,20 грн. визначено на підставі Методики вірно; перебіг позовної давності бере початок з моменту отримання претензії - 17.01.2014р. ( ч.1 ст. 261 ЦК України), тому позов подано в межах трьохрічного строку її перебігу.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи таке.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Житомирській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України 12.12.2011р. № 136, остання має право, серед іншого, проводити перевірки з дотримання господарюючими суб'єктами вимог законодавства щодо поводження з відходами:

- дотримання вимог виданих лімітів на утворення і розміщення відходів;

- зберігання, утилізація відходів;

- ведення первинного обліку, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, зберігаються, утилізуються та виділяються та паспортизація таких відходів;

- дотримання певних вимог при виробництві продукції з відходів чи з їх використанням;

- виконання заходів щодо захисту земель від засмічення відходами;

- виконувати відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання ґрунтів;

- здійснювати фотографування і відеозйомку як допоміжний засіб для розкриття порушень вимог природоохоронного законодавства.

Державні інспектори проводять перевірку за оригінальними або належним чином оформленими копіями документів, наданими уповноваженою особою суб'єкта господарювання, щодо якого здійснюється перевірка. Не допускається включення до акту перевірки інформації або висновків, які не підтвердженні документально.

До акту перевірки додаються порівняльні таблиці, графіки, схеми, оформленні належним чином, підписані та надані посадовими особами суб'єкта господарювання що перевіряються.

В акті перевірки також зазначається інформація, пов'язана з проведенням інструментально-лабораторного контролю (відбір проб та вимірювання безпосередньо на об'єкті перевірки), та зазначаються посилання на акти відбору проб та протоколи вимірювань (п.4.15 Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затверджений наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008р. за № 464 ( далі - Порядок перевірки в редакції чинній станом на дату складання ОСОБА_7 перевірки).

Таким чином, ОСОБА_7 перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства субєктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) надається судом у разі його використання, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору ( постанова ВСУ від 24.09.2013 в адміністративний справі № 21-255а13, № в реєстрі 34180770).

Судом встановлено, і ці обставини відповідачем не спростовано, що станом на дату складання ОСОБА_7 перевірки ТДВ "Житомирський завод скловиробів" здійснювало прирізку скла та скловиробів , їх обробку і реалізацію споживачам.

У розділі ОСОБА_7 перевірки " Питання в галузі охорони земельних ресурсів" зазначено, що Товариство має документи , що посвідчують право власності чи право користування на земельну ділянку ( п.4.1), однак чи здійснюються ним заходи щодо запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами - у відповідних графах п. 4.4 не внесено жодної інформації.

У розділі ОСОБА_7 перевірки "Питання у сфері поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами" зазначено, що Товариство має дозвіл на розміщення відходів та ліміти на утворення та розміщення відходів , а склад і властивості відходів, що утворюються, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища - визначені та погоджені.

В ОСОБА_7 перевірки зазначено, що з метою встановлення ймовірного забруднення ґрунтів було проведено їх відбір, про що складено ОСОБА_7 відбору проб ґрунтів від 05.11.2013 №35-13, до якого додано схему відбору проб ґрунтів (а. с. 66 - 67, 67 на зв.).

В цій частині ОСОБА_7 перевірки відповідає вимогам абз. 2 п.4.15 Порядку перевірки, оскільки підпис заступника генерального директора відповідача ОСОБА_6 є на ОСОБА_7 відбору проб ґрунтів від 05.11.2013 №35-13.

В ОСОБА_7 відбору проб ґрунтів від 05.11.2013 №35-13 перед підписом ОСОБА_6 є запис про те, що до нього додається карта схема відбору проб.

Абз. 1 п.4.15 Порядку перевірки передбачав, що до ОСОБА_7 перевірки додаються схеми, оформлені належним чином, підписані та надані посадовими особами суб'єкта господарювання, що перевіряється.

Схема відбору проб ґрунтів , оформлена як додаток 35-13 , підпису ОСОБА_6 не містить, та , на думку суду , не є такою, що о ф о р м л е н а н а л е ж н и м ч и н о м, насамперед з тих підстав, що до ОСОБА_7 перевірки не додано документи , що посвідчували право власності чи право користування на земельну ділянку, тому не зрозуміло за якими вихідними даними визначалась площа обстеженої пробної ( в подальшому - забрудненої) ділянки - 315 ,0 кв.м та якими інструментальними засобами її було визначено саме в такому розмірі та в конфігурації прямокутника.

У позові Інспекції зазначено, що обставини у ньому викладені, підтверджуються також актом обстеження засміченої земельної ділянки ( а.с. 5). Однак у числі додатків до позову та додатково поданих документів, такий акт відсутній. ОСОБА_1 того, відомості про такий акт відсутні в ОСОБА_7 перевірки, що дає підстави суду дійти висновку про його фактичну відсутність, тим більше, що йдеться про забруднення земельної ділянки , а не її засмічення.

Оскільки в ОСОБА_7 перевірки відсутні відомості про факт засмічення земельної ділянки на площі 315 м. кв. біля цеху прирізки скла і дзеркала, суд дійшов висновку, що на період перевірки на цій земельній ділянки відходи були відсутні.

ОСОБА_7 відбору проб ґрунтів від 05.11.2013 №35-13 в частині місця відбору проб ґрунтів , а саме біля цеху прирізки скла і дзеркала (площа 315 м. кв.) та біля адміністративного приміщення (площа 25, м. кв.) , суд одночасно враховує, що до ОСОБА_7 перевірки не додано також всі наявні у Товариства дозвільні документи на розміщення відходів, в тому числі , місця їх тимчасового розміщення , а також документи, які підтверджують склад та властивості відходів, які утворюються в процесі виробничої діяльності Товариства.

Вищевикладене дає суду підстави вважати, що за відсутності в ОСОБА_7 перевірки відомостей про ліміт утворюваних відходів, їх складу та властивостей, а також про дозволене їх місце розміщення, зокрема, тимчасове біля цеху прирізки скла і дзеркала, встановлення позивачем достовірного факту забруднення відповідачем ґрунтів утвореними та розміщеними відходами, не могло відбутися.

І в цій частині суд погоджується з доводами Товариства про те п. 3.4 Методики передбачає, що визначення обсягу забруднення земельних ресурсів у кожному випадку є самостійним завданням через різноманітність геоморфологічних, геологічних та гідрологічних умов. І лише за н а я в н о с т і і н ф о р м а ц і ї про кількість (об'єм, маса) забруднюючої речовини, яка проникла у певний шар землі, визначаються площа, глибина проникнення.

Однак як ОСОБА_7 перевірки, так і ОСОБА_7 відбору проб ґрунтів від 05.11.2013 №35-13 не містять відомостей про будь-яку і н ф о р м а ц і ю про кількість (об'єм, маса) забруднюючої речовини, яка проникла у певний шар землі.

Однак в ОСОБА_7 відбору проб ґрунтів від 05.11.2013 №35-13 зафіксовано, що в обох місцях виконано 5 точкових проб глибиною відбору 0,2 м та масою проби 1,0 кг. Критерії визначення площі забруднення , так і не зрозумілі.

Так, п. 3.4.1 Методики містить правило про те, що якщо за зовнішніми ознаками забруднення земельної ділянки неможливо встановити площу забруднення чи глибину проникнення, ці параметри визначають за підпунктом 3.6 цієї Методики.

В свою чергу, п. 3.6. Методики передбачає визначення обсягу забруднення виключно спеціалізованими організаціями , які виконують еколого-геологічні роботи.

В ОСОБА_7 перевірки чітко зазначено, що відбір проб ґрунтів здійснено саме з метою встановлення ймовірного їх забруднення, що доводить факт відсутності зовнішніх ознак забруднення земельної ділянки, а тому неможливо було встановити площу забруднення інакше, як за п. 3.6 Методики, права на застосування якого Інспекція не мала.

ОСОБА_7 заперечення Товариства щодо невідповідності ОСОБА_7 перевірки абз. 2 п.4.15 Порядку перевірки у зв'язку з відсутністю в ньому посилання на протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів № 35-13 від 13.11.2013р. , який складено після фактичного завершення 08.11.2013р. перевірки, суд враховує наступне.

Аналіз абз. 2 п.4.15 Порядку доводить, що посилання в ОСОБА_7 перевірки на акти відбору проб та протоколи вимірювань могло бути у разі проведення не тільки відбору проб, але й їх вимірювання безпосередньо на об'єкті перевірки.

Водночас безпосередньо на об'єкті перевірки Інспекцією було проведено інструментально-лабораторний контроль у формі відбору проб ґрунтів - 05.11.2013р., а їх вимірювання - поза об'єктом перевірки - 13.11.2013р., та без присутності уповноваженого представника Товариства.

У п. 4.19 Порядку перевірки передбачено, що в останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються державними інспекторами, які проводили перевірку, і всіма членами комісії (якщо перевірка проводилася комісією), керівником або уповноваженою особою суб'єкта господарювання.

Сукупний аналіз абз.1, 2 п. 4.15 та п. 4.19 Порядку перевірки дає суду підстави дійти висновку, що в ОСОБА_7 перевірки мав містити посилання на протокол вимірювань, однак який мав бути складений до дати фактичного завершення перевірки -08.11.13р., тим більше, що перевірка розпочалась 30.10.13р., а проби ґрунту було відібрано лише 05.11.13р., тобто за три дні до дати її закінчення.

Аналіз всіх пунктів Порядку перевірки свідчить, що жоден з них не передбачає права Інспекції проводити вимірювання відібраних проб ґрунтів не тільки без повідомлення суб'єкта перевірки про час, дату та місце проведення даної форми інструментально-лабораторного контролю, але й поза підставами для його здійснення , до яких належить , зокрема, період перевірки. У зв'язку з цим, Інспекцією не доведено, що протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів № 35-13 від 13.11.2013р. складено правомірно та що відомості про його наявність правомірно зазначено лише у претензії № 113-29/4 від 18.12.13р., у числі додатків до якої останній навіть не значився.

Суд, перевіривши розрахунок пред'явленої для стягнення суми 77 641,20 грн, також встановив невідповідність розрахунку шкоди Методиці.

Так, у п. 3.1. Методики передбачено, що землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення).

Згідно п. 3.3. Методики факт забруднення земель встановлюється шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель.

Як судом вже зазначено, в ОСОБА_7 перевірки факт забруднення земель - не встановлено, а протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів № 35-13 від 13.11.2013р. складено неправомірно, тому до уваги судом не приймається як доказ, що підтверджує факт забруднення земель.

Як вже судом зазначено, для застосування Інспекцією п.3.4 Методики мала бути в наявності інформація про кількість (об'єм, маса) забруднюючої речовини, яка проникла у певний шар землі.

Оскільки про наявність такої інформації в ОСОБА_7 перевірки не зазначено, визначена в ОСОБА_7 відбору проб ґрунтів від 05.11.2013 №35-13 площа забруднення - 315, кв.м є недостовірною.

За змістом п. 4.3. Методики розмірною одиницею для розрахунку величини шкоди приймається товща землі в 0,2 м (об'єм ґрунтової маси 2000 куб.м на один гектар земної поверхні). Саме тому Інспекцією глибина відбору проб становила 0,2 м та яка не є глибиною проникнення забруднюю.

За умовою п. 4.1. Методи розмір шкоди внаслідок забруднення земель обчислюється насамперед на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель. Судом вже надано оцінку цим документам як неналежним засобам доказування факту забруднення земель .

Як вірно звернуто увагу Товариством, п. 4.2 Методики основою розрахунків розміру шкоди від забруднення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка зазнала забруднення.

Розмір шкоди від забруднення земель визначено Інспекцією за формулою (1) п. 4.6 Методики, складовими якої є як нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала забруднення , грн/кв.м, так і площа забрудненої земельної ділянки, кв.м.

У п. 4.7. Методики передбачено, що довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що зазнала забруднення, надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

У п. 4.7.1. Методики передбачено, що грошова оцінка земель, по яких не проведено її визначення, здійснюється із застосуванням відповідних понижувальних коефіцієнтів до нормативної г р о ш о в о ї о ц і н к и у г і д ь, зазначених нижче, по відповідному адміністративному району (місту обласного підпорядкування), і зокрема, для забудованих земель - до нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь: 0,2.

Довідку про нормативну грошову оцінку в і д п о в і д н и х у г і д ь по адміністративному району (місту обласного підпорядкування) надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

За таких умов, як передбачає п. 4.7.2. Методики, грошова оцінка, розрахована за підпунктом 4.7.1 цієї Методики використовується в формулі (1) замість нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Судом встановлено, що на запит Інспекції Управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області листом від 05.12.2013р. № 3491/вих. повідомило, що Товариство є постійним землекористувачем земельної ділянки по вул. Транспортна, 3 у м. Житомирі для розміщення виробничої бази (Державний акт на право користування землею Б № 022740, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 87 від 1993року). Базова вартість нормативної грошової оцінки 1 м2 земельної ділянки у м. Житомирі по вул. Транспортна , 3 становить 328 грн. 64коп. ( а. с. 76).

Інспекція використала зазначені дані у розрахунку відносно визначеної недостовірно площі забрудненої земельної ділянки 315 кв.м., однак які суд також оцінює критично , оскільки Методика чітко розрізняє такі поняття як "нормативна грошова оцінка земельної ділянки" та " нормативна грошова оцінка угідь", при цьому остання підлягає застосуванню з відповідним понижувальним коефіцієнтом залежно від виду у г і д д я .

Судом встановлено, що Товариство дотепер користується Державним актом на право користування землею Б № 022740, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 87 від 1993року, виданим на Житомирське орендне підприємство завод скловиробів , та який на плані землекористування позначає ті чи інші будівлі (споруди) без ідентифікації їх найменування та площі. Загальна площа землекористування становить 2,48 га. Оскільки Державний акт подано не у повному обсязі, суд достовірно не встановив, що вносились зміни у землекористування ( а. с. 85-88).

Земельна ділянка як об'єкт земельних відносин є базовим визначенням до інших об'єктів.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з у с т а н о в л е н и м и м е ж а м и, п е в н и м м і с ц е м р о з т а ш у в а н н я, з визначеними щодо неї правами ( ст. 79 Земельного кодексу України).

Таким чином, в дефініції поняття "земельна ділянка" наводяться такі її ознаки, як "певне місце розташування " та " встановлені межі", при цьому, останні мають бути закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками ( ст.ст. 106, 107 та 123 ЗК України).

Хоча в дефініції поняття "земельна ділянка" наводиться така її ознака, як "встановлені межі", вона, однак, не може конкретизувати її просторову характеристику, тобто її розмір. Кількісною характеристикою земельної ділянки служить термін " площа" (ст. 117, 120 , 128, 136 137 ЗК України). Саму площу земельної ділянки можна виражати з точністю від гектара (га) до квадратного метра ( кв.м) або навіть сантиметра (кв.см).

В свою чергу, право Товариства як землекористувача за Державним актом на землю вважається дійсним за правилом ч.4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , а земельна ділянка площею 2,48 га - сформованою незалежно від присвоєння їй кадастрового номеру однак виключно в межах визначених планом землекористування за Державним актом на землю за правилом п. 2 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Разом з тим, судом достовірно встановлено, що земельна ділянка площею 2,48 га Товариством як у Державному реєстрі земель, так і Державному земельному кадастрі, не реєструвалась, кадастровий номер останній не визначався та, відповідно, не присвоювався. Межі землекористування встановлені лише на плані зовнішніх меж землекористування Державного акту на землю . Судом не встановлювались обставини наявності у Товариства акта про закріплення в натурі (на місцевості) м е ж земельної ділянки площею 2,48 га межовими знаками.

Судом встановлено, що Товариство після 01.01.13р. не вжило будь-яких дій для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 2,48 га в натурі (на місцевості) та проведення її державної реєстрації саме як земельної ділянки загальною площею 2,48 га у Державному земельному кадастрі із відповідним видом цільового використання.

Все вищевикладене в сукупності дає підстави суду дійти висновку про недостовірність розрахунку шкоди не лише в частині визначеної площі забрудненої земельної ділянки - 315 кв.м, але й правомірності використаної базової вартості нормативної грошової оцінки 1 м2 земельної ділянки у м. Житомирі по вул. Транспортній , 3 в розмірі 328 грн. 64коп.

В свою чергу, за приписами частин 1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 Цивільного кодексу України. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд України у своїй постанові від 28.01.2015р. у справі №5023/3993/12(5023/9057/11).

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, виходячи з викладеного, вимога Інспекції про стягнення з Товариства шкоди, заподіяної в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 77641,20 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки не доведено три елементи цивільного правопорушення: розмір шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Сплата представником Товариства добровільно штрафу як елементу вини, який Інспекція вважає доведеним, немає вже юридичного значення.

На підставі ч.5 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.02.17р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1- у справу, 2- 3 (сторонам)