ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" лютого 2017 р. Справа № 911/203/17

за позовом публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", м. Київ

до відповідача приватного акціонерного товариства "Пласт", м. Миронівка,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз

України",м. Київ

про стягнення 4 350 400,96 грн.

Суддя О.В. Конюх;

за участю представників учасників провадження:

від позивача: ОСОБА_1, уповноважений, довіреність від 27.12.2016 №29;

ОСОБА_2, уповноважений, довіреність від 20.02.2017 №5;

від відповідача ОСОБА_3, уповноважений, довіреність від 16.02.2017;

від третьої особи: ОСОБА_4, уповноважена, довіреність від 18.04.2014 №14-108

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ухвалою від 30.01.2017 порушено провадження у справі № 911/203/17 за позовом публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" до приватного акціонерного товариства «Пласт» про стягнення 4 350 400,96 грн. за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14, укладеним між позивачем та відповідачем з метою кооперації і координації спільних зусиль в сфері видобутку, постачання і транспортування нафти, газу і газового конденсату, експлуатації Стрілкового та Архангельського газових родовищ тощо. Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

17.02.2017 відповідачем подано відзив на позовну заяву від 14.02.2017 №42, у якому відповідач вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 20.02.2017 прийнято до розгляду заяву позивача від 16.02.2017 №157/17 про збільшення позовних вимог та зазначено, що справа розглядатиметься в редакції позовних вимог відповідно до вказаної заяви про стягнення з ПрАТ «Пласт» на користь ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» 13 773 215,25 грн. за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14.

Представником позивача в судовому засіданні 20.02.2017 подано суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову від 17.02.2017 №169/17, в якій заявник просить суд:

- задовольнити заяву про вжиття заходів до забезпечення позову та накласти арешт на природний газ, видобутий за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 (ІПН 288940445), обсягом 5 809,413 тис. куб.м., шо знаходиться в підземному сховищі газу за договором на зберігання (закачування, зберігання) природного газу від 20.08.2015 № між ПАТ "Укртрансгаз" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (код 30019801) та ПрАТ "Пласт" (код 25168700),

- заборонити приватному акціонерному товариству "Пласт" (код 25168700) вчиняти будь-які дії щодо відчуження природного газу обсягом 5 809,413 тис. куб.м., видобутого за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 (ІПН 288940445), що знаходиться в підземному сховищі газу за № між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (код 30019801) та приватним акціонерним товариством "Пласт" (код 25168700).

Представником відповідача в судовому засіданні 20.02.2017 подано клопотання про витребування доказів від 20.02.2017 в порядку ст. 38 ГПК України, яке судом взято до уваги та зазначено, що клопотання підлягає розгляду в процесі з'ясування судом всіх обставин справи.

В судовому засіданні 20.02.2017 розпочато розгляд заяви позивача про забезпечення позову та в порядку частини третьої ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 21.02.2017, про що присутні представники всіх учасників провадження були повідомлені особисто під розпис.

В судовому засіданні 21.02.2017 ПрАТ "Пласт" подано до суду заяву про здійснення в судових засіданнях фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, додаткові пояснення до відзиву від 20.02.2017 та заперечення на клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, в яких відповідач просить суд у задоволенні заяви ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Заперечення ПрАТ "Пласт" мотивовані тим, що захід щодо забезпечення позову у вигляді арешту 5 809,413 тис.куб.м. природного газу є неадекватним заявленим позовним вимогам позивача, оскільки перевищує суму позовних вимог більш ніж у два рази. Крім того, вказує, що не може здійснити будь-яких дій щодо ухилення від виконання своїх зобов'язань, оскільки накладено арешти на рахунки та майно відповідача, а відтак, відповідач позбавлений можливості реалізовувати природний газ, який знаходиться на зберіганні "Укртрансгаз", а отже і відсутня потреба у його арешті.

Додатково, звертає увагу суду, що на його думку, метою безпідставного збільшення розміру позовних вимог до 13 773 215,25 грн. і є накладення арешту на природний газ. Відтак, вважає, що оскільки заява про вжиття заходів забезпечення позову подана у судовому засіданні одразу після задоволення заяви про збільшення позовних вимог, то вказане свідчить про зловживання позивачем процесуальними правами задля досягнення власного інтересу.

В усних поясненнях представник відповідача заперечив проти задоволення заяви про вжиття запобіжних заходів, з підстав викладених в запереченнях на заяву від 21.02.2017.

Представник позивача в судовому засіданні в усних поясненнях подану заяву про вжиття заходів до забезпечення позову від 17.02.2017 №169/17 підтримав у повному обсязі та просив її задоволити.

Третя особа, в усних поясненнях наданих в судовому засіданні підтримала подану позивачем заяву про вжиття заходів до забезпечення позову з огляду на те, що в разі задоволення позовних вимог ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз", буде реальна можливість фактичного виконання судового рішення та стягнення заявлених коштів. Обґрунтовуючи свою позицію, представник третьої особи звернула увагу на те, що ПрАТ "Пласт" не виконував умови договору про спільну діяльність: як сторона договору - в частині здійснення внесків у спільну діяльність та, як оператора спільної діяльності - щодо здійснення розрахунку з податковими органами (внаслідок чого у відповідача утворилась значна заборгованість зі сплати податків, яка на разі є узгодженою). Крім того, єдиним майном на яке можливо звернути стягнення це є саме газ спільної діяльності обсягом 5 809,413 тис.куб.м, який зберігається у підземному сховищі, яке оцінюється приблизно в двадцять з половиною мільйонів гривень та який є спільною частковою власністю. Частка відповідача становить 60%, що приблизно становить п'ятнадцять мільйонів гривень, а позовні вимоги складають 13 773 215,25грн., а відтак третя особа вважає, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на вказаний природний газ є співрозмірним та адекватним заходом забезпечення виконання судового рішення про стягнення коштів в сумі 13 773 215,25 грн. на користь позивача ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз".

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову від 17.02.2017 №169/17, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 ГПК України господарський суд за заявою сторони або із своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу, забороною відповідачеві вчиняти певні дії. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Види забезпечення позову можуть використовуватися господарським судом лише в межах предмета позову.

За таких обставин, заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання зобовязань, а діють виключно як засіб забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду. Втім, не виключається можливість вжиття заходів до забезпечення позову й після порушення провадження у справі.

Стаття 67 ГПК передбачає лише винесення ухвали про забезпечення позову і не містить припису про обов'язковість проведення у зв'язку з цим судового засідання; відтак відповідне питання вирішується самим господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи. Строк розгляду заяви про вжиття заходів до забезпечення позову процесуальним законом не встановлено; отже, суду слід виходити з того, що цей строк має бути розумно необхідним для ефективного запобігання цим негативним явищам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. (пункт 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Так, ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" в заяві про забезпечення позову твердить, що 05.03.2014 між публічним акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" та приватним акціонерним товариством "Пласт" було укладено договір про спільну діяльність №272-14, відповідно до умов якого сторони зобов'язались спільно діяти без створення юридичної особи шляхом об'єднання своїх вкладів та зусиль в сфері видобутку, постачання транспортування нафти, газу і газового конденсату для досягнення господарських цілей. Учасники зобов'язались робити внески в спільну діяльність в формі грошей, майна, права користування майном, професійних і інших знань, навичок та умінь, а також ділової репутації та ділових зв'язків.

Внаслідок порушення ПрАТ "Пласт" умов договору (пункти 3.10.3, 3.10.10, пункту 3.10), щодо виконання рішень Комітету з управління спільною діяльністю, визначення результатів спільної діяльності та виплати сторонами належної їм частини прибутку, заявником не отримано кошти вже розподіленого прибутку в сумі 3 328 496,00 грн.

Заявник твердить, що в порушення пунктів 7.2, 7.7 Договору відповідач не відшкодував заявнику витрати, повязані із здійсненням спільної діяльності в сумі 1 021 904,23 грн.

Крім того, заявник твердить, що дії керівництва ПрАТ "Пласт" свідчать про вчинення дій, спрямованих на виведення майна та доходів, отриманих від спільної діяльності, в результаті чого заявник без вжиття заходів забезпечення позову буде позбавлений можливості захистити свої права, зокрема в разі задоволення позову, виконати рішення суду.

Так, заявник твердить, що відповідачем не сплачується в повному обсязі рентна плата за користування надрами, що підтверджується судовими рішеннями у справах №810/857/16, №810/1677/16, №810/1880/16, №810/1803/16, які набрали законної сили. Враховуючи наведене, податкові зобов'язання за податковими повідомленнями-рішеннями, які були предметом оскарження у цих справах, є узгодженими, оскільки рішення по вказаних справах набрали законної сили, як наслідок накопичено податкових борг в сумі 48 731 406,42 грн. та 23 557 035,73 грн. нарахованих штрафних санкцій.

Суд зазначає, що відповідно до абзацу четвертого пункту 56.18 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п.57.3 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Позивач твердить, що відповідач, користуючись своєю більшістю у Комітеті з управління спільною діяльністю, не допускає позивача до участі в управлінні спільною діяльністю, позбавляє позивача права контролю ведення фінансового та податкового обліку, оскільки не скликає засідання Комітету, не виконує вимог про проведення аудиту тощо. Позивач твердить, що відповідач не виконує рішення Комітету, а також свідомо накопичує борги спільної діяльності, вже повідомивши позивача листами (від 02.12.2016 №672) про свій намір розірвати договір.

Разом з тим, судом встановлено, що НАБУ проводиться досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000002 від 04.12.2016.

В рамках цього кримінального провадження ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10.10.2016, накладено арешт на природний газ, що зберігається у газотранспортній системі та газосховищах ПАТ "Укртрансгаз" та належить будь-яким з наступних власників: договір про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 - уповноважена особа ПрАТ "Пласт" ІПН 288940445. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.11.2016 , якою ухвалу слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 10.10.2016, в частині накладеного арешту на природний газ, що зберігається у газотранспортній системі та газосховищах ПАТ "Укртрансгаз" та належить ПрАТ "Пласт", договір про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14- - уповноважена особа ПрАТ "Пласт", з передачею арештоване майно передано ПАТ "Укргазвидобування" для реалізації - скасовано та постановлено нову ухвалу, якою в частині накладення арешту на природний газ, що зберігається у газотранспортній системі та газосховищах ПАТ "Укртрансгаз" та належить суб'єктам , у тому числі ПрАТ "Пласт", договір про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 - уповноважена особа ПрАТ "Пласт" залишено без задоволення. Ухвалу слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 10.10.2016 в іншій частині - залишено без змін.

В рамках цього кримінального провадження ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21.10.2016, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2016 залишена без змін, накладено арешт на майно та накладено арешт на банківські рахунки в банківській установі ПАТ "Діамантбанк", а також наявні на цих рахунках грошові кошти, які належать юридичній особі - приватному акціонерному товариству "Пласт", припинивши по зазначених рахунках усі видаткові операції, шляхом заборони (позбавлення права) власнику та/або іншим уповноваженим ним особам на відчуження, розпорядження та користування вказаними банківськими рахунками.

В рамках кримінального провадження ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15.11.2016, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.12.2016 залишена без змін, накладено арешт на майно та накладено арешт на природний газ, що зберігається у газотранспортній системі та газосховищах ПАТ "Укртрансгаз" та належить ПрАТ "Пласт" (ідентифікаційний код 25168700), з передачею арештованого майна ПАТ "Укргазвидобування" для подальшої реалізації.

Разом із тим, судом встановлено, що на природній газ, видобутий за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 (ІПН 288940445), обсягом 5 809,413. куб.м., що знаходиться в підземному сховищі газу за договором зберігання (закачування, зберігання) природного газу від 20.08.2015 № між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"(код 30019801) та приватним акціонерним товариством "Пласт" (код 25168700) арешт в рамках вище зазначеного кримінального провадження не накладено, у звязку з чим, зазначений природний газ спільної діяльності є єдиним ресурсом відповідача, за рахунок якого можливе реальне виконання судового рішення в господарській справі.

Разом з тим, відповідно до підпункту 3.10.6 Договору, оператор - ПрАТ "Пласт" здійснює видобуток та реалізації вуглеводної сировини (природного газу). Оператор має від імені сторін договору представляти інтереси спільної діяльності у взаємовідносинах з органами державної влади та управління, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, що стосується Спільної діяльності, укладати необхідні угоди від імені Спільної діяльності, виконувати інші дії, передбачені чинним законодавством та цим договором,спрямовані на досягнення мети спільної діяльності (пункт 3.12 договору). У відносинах з третіми особами повноваження оператора здійснювати правочини від імені всіх учасників підтверджується цим договором (пункт 3.14 договору).

Від так, за умовами договору ПрАТ "Пласт" має право користуватись та розпоряджатись природним газом, що на праві спільної часткової власності належить позивачу та ПрАТ "Пласт".

Судом встановлено, що 20.08.2015 між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (виконавець) та приватним акціонерним товариством "Пласт" (замовник) укладено договір №, відповідно до умов якого замовник зобов'язався внести плату за надані виконавцем послуги із зберігання (закачування, зберігання) в підземних сховищах газу замовника в сезонах зберігання 2013-2014 років та 2014-2015 років у встановлені договором строки.

14.04.2016 між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та приватним акціонерним товариством "Пласт" укладено додаткову угоду №1 до договору на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу від 20.08.2015 № відповідно до умов якої, сторони погодили, що строк зберігання газу замовника в сезоні зберігання газу 2016-2017 років визначатиметься з дати початку закачування газу в ПСГ або передачі газу на зберігання виконавцю до закінчення періоду відбору, але не пізніше дати, яка настане раніше, а саме 15.04.2017 або дати введення в дію тарифів на послуги зберігання природного газу шляхом надання доступу до потужності газосховища, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на виконання Закону України.

Згідно листа публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" від 17.02.2017 №2108/64-009, відповідно до алокацій ПрАТ "Пласт", як оператора спільної діяльності за договором ПрАТ "Пласт" СД в 2016 з січня по вересень були передані іншим замовникам послуг транспортування, а починаючи з жовтні 2016 року по січень 2017 року були закачані до ПСГ ПАТ "Укртрансгаз", а саме в жовтні 2016 - 819,005 тис. куб.м., листопад 2016 - 1215,559 тис. куб.м., грудень 2016 - 1855,088 тис. куб.м., січень 2017 - 1919,761 тис. куб.м. природного газу, що в загальній сумі становить 5 809,413 тис. куб. м.

Крім того, судом враховано ч.7 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, в якій вказується, що арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відтак, за змістом ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України накладення арешту на грошові кошти та майно в рамках кримінального провадження є пріоритетними поряд з арештами, накладеними в рамках інших проваджень.

Судом встановлено, що:

- доводи заявника про те, що накладення арешту на рахунки із забороною вчинення будь-яких видаткових операцій, накладення арешту на рухоме і нерухоме майно та природній газ ПрАТ "Пласт" в рамках кримінального провадження у разі задоволення позовних вимог унеможливить виконання судового рішення у господарській справі, до закінчення кримінального провадження підтвердились;

- наявна встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили, зокрема: №810/857/16, №810/1677/16, №810/1880/16, №810/1803/16 податкова заборгованість спільної діяльності та заборгованість по штрафних санкціях, нарахованих Миронівською ОДПІ;

- у відповідача відсутні грошові кошти та інше майно, за рахунок якого можливо реальне виконання судового рішення у справі, окрім природного газу, видобутого за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 (ІПН 288940445), обсягом 5 809,413.тис. куб.м., що знаходиться в підземному сховищі газу за договором зберігання (закачування, зберігання) природного газу від 20.08.2015 № між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"(код 30019801) та приватним акціонерним товариством "Пласт" (код 25168700).

- у відповідача наявні повноваження на розпорядження видобутим природним газом як оператора спільної діяльності відповідно до умов договору про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14, при тому, що відповідач листом від 02.12.2016 №672 повідомив позивача про намір розірвати зазначений договір;

господарський суд дійшов висновку про доцільність вжиття заходів до забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на природний газ, видобутий за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 (ІПН 288940445), обсягом 5,809,413 тис. куб.м., що знаходиться в підземному сховищі газу за договором зберігання (закачування, зберігання) природного газу від 20.08.2015 № між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"(код 30019801) та приватним акціонерним товариством "Пласт" (код 25168700) з метою забезпечення реального виконання судового рішення в господарській справі № 911/203/17.

Беручи наведене вище до уваги, керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про вжиття заходів до забезпечення позову від 17.02.2017 №169/17 задовольнити.

2. Вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на природний газ, видобутий за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 (ІПН 288940445), обсягом 5 809,413. тис. куб.м., що знаходиться в підземному сховищі газу за договором зберігання (закачування, зберігання) природного газу від 20.08.2015 № між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"(код 30019801) та приватним акціонерним товариством "Пласт" (код 25168700).

3. Дана ухвала набирає чинності з дати її винесення, а саме з 21.02.2017 та підлягає негайному виконанню.

Стягувачем за цією ухвалою є Публічне акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (ідентифікаційний код 00153117, адреса 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 26, офіс 505).

Боржником за цією ухвалою є Приватне акціонерне товариство "Пласт" (ідентифікаційний код 25168700, адреса 08800, Київська обл., Миронівський район, місто Миронівка, вул. Леніна, буд. 48).

Суддя О.В. Конюх