УХВАЛА

17 лютого 2017 року Справа №913/593/16

Провадження №14/913/593/16

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» №3-17 від 02.02.2017 про розстрочку виконання рішення у справі №913/593/16

за позовом Прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром», м.Лисичанськ Луганської області

за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

- Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

- Лисичанської міської ради Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області

- Луганської обласної військово-цивільної адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення шкоди в розмірі 230286 грн. 15 коп., завданої внаслідок порушення природоохоронного законодавства

орган виконання судових рішень Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області

Суддя Господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А.

при секретарі Дохняк І.В.

У засіданні брали участь:

від заявника: представник не прибув;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 06.01.2017;

від 3-ої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області: представник не прибув;

від 3-ої особи - Лисичанської міської ради Луганської області: представник не прибув;

від 3-ої особи - Луганської обласної військово-цивільної адміністрації: представник не прибув;

від органу виконання рішень: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Луганської області №913/593/16 від 29.06.2016 позовні вимоги Прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Луганській області задоволені повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» на користь держави завдану шкоду 230286 грн. 15 коп., на балансовий рахунок № 0051 спеціального фонду місцевого бюджету м.Лисичанськ, Луганської області, код платежу за бюджетною класифікацією 24062100, банк одержувач УДКСУ в Луганській області, МФО 804013.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» на користь Прокуратури Луганської області витрати на сплачений судовий збір у сумі 3454 грн. 29 коп.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.08.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» задоволено, рішення Господарського суду Луганської області від 29.06.2016 у справі №913/593/16 скасовано.

У задоволені позовних вимог прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Луганській області м. Лисичанськ Луганської області відмовлено.

Стягнуто з Державної екологічної інспекції у Луганській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3799, 72 грн.

Поставною Вищого господарського суду України №913/593/16 від 25.10.2016 касаційну скаргу Першого заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Луганській області задоволено.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.08.2016 у справі №913/593/16 скасовано. Рішення Господарського суду Луганської області від 29.06.2016 у справі №913/593/16 залишено в силі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» на користь прокуратури Луганської області 414,51 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Доручено Господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Господарським судом Луганської області видано відповідні накази.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» звернулось до суду з заявою №3-17 від 02.02.2017, в якій відповідач просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Луганської області від 29.06.2016 у справі №913/593/16 в частині стягнення завданої шкоди в розмірі 230 286,15 грн. на 12 місяців, стягуючи щомісяця грошові кошти згідно наступного графіку:

№Період оплатиСума оплати, грн.
1По 28 лютого 2017 року включно19 200,00
2По 31 березня 2017 року включно19 200,00
3По 30 квітня 2017 року включно19 200,00
4По 31 травня 2017 року включно19 200,00
5По 30 червня 2017 року включно19 200,00
6По 31 липня 2017 року включно19 200,00
7По 31 серпня 2017 року включно19 200,00
8По 30 вересня 2017 року включно19 200,00
9По 31 жовтня 2017 року включно19 200,00
10По 30 листопада 2017 року включно19 200,00
11По 31 грудня 2017 року включно19 200,00
12По 31 січня 2018 року включно19 086,15
В обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» зазначає, що 09.12.2016 Лисичанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Луганської області від 15.11.2016 у справі №913/593/16 про стягнення з Товариства на користь держави завданої шкоди в розмірі 230 286,15 грн.

26.12.2016 Лисичанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відкриті виконавчі провадження з виконання наказів Господарського суду Луганської області від 15.11.2016 у справі №913/593/16 про стягнення з Товариства на користь Прокуратури витрат зі сплати судового збору в розмірі 3454,29 грн. та стягнення з Товариства на користь Прокуратури витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 4 145,15 грн.

27.01.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» сплатило Прокуратурі Луганської області 4145,15 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Як зазначає заявник, на сьогоднішній день Товариство з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» знаходиться, у важкому становищі, що надзвичайно ускладнює виконання рішення суду.

Важке становище обумовлене, зокрема, тим, що Товариство з початку його створення спеціалізувалось на ливарному виробництві, основним видом діяльності є лиття чавуну. Влітку 2014 року м. Лисичанськ деякий час перебувало під контролем незаконних збройних формувань, внаслідок чого підприємство в той час було вимушено тимчасово зупинити свої діяльність.

Контрагентами та споживачами продукції Товариства були підприємства вугільної і металургійної галузей, які знаходяться (знаходились) на територіях Луганської і Донецької областей та на сьогоднішній день перебувають в процесі значної стагнації, через що відсутні замовлення продукції та послуг Товариства.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р та від 02.12.2015 №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. У цьому переліку, окрім іншого, знаходиться місто Лисичанськ.

З 22.10.2010 по теперішній час місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» є: 93100, Луганська обл., м.Лисичанськ, вул. П. Морозова, 58 (населений пункт, на території якого здійснювалася та продовжує здійснюватися антитерористична операція і який знаходиться в безпосередній близькості біля лінії зіткнення).

За результатами діяльності за 2015 рік збитки підприємства склали 1543300,00 грн., за результатами діяльності лише за 6 місяців 2016 року збитки підприємства склали 633100,00 грн.

Як зазначає заявник, на час складання даної заяви на рахунках Товариства у обслуговуючих банках знаходяться 0,15 грн. та 1 640,90 грн.

Внаслідок виникнення суспільно-політичної та економічної кризи в України, проведення антитерористичної операції, відсутності замовлень вугледобувних та металургійних підприємств на продукцію і послуги підприємства, Товариство з метою уникнення його повного припинення було вимушене здійснити пошук нових контрагентів, зміну діяльності та розпочати виробництво нової продукції.

10.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром», як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство» (надалі - ТОВ «ЖЕП»), яке є спеціалізованим підприємством і здійснює відновлення та ремонт пошкоджених комунальних та державних обєктів нерухомості на території Луганської області, зокрема біля лінії зіткнення, як замовником, укладено договір №2017/1-10, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» зобовязується щомісяця виготовляти та передавати ТОВ «ЖЕП» ящики ввідно-облікові ЯВУ-063 та ящики управління (Продукція), а ТОВ «ЖЕП» зобовязується приймати цю Продукцію і своєчасно її оплачувати. Продукція щомісяця повинна бути виготовлена виконавцем та передана замовнику не пізніше 25-го числа відповідного місяця. Щомісячна оплата Продукції здійснюється замовником після отримання кожної партії Продукції до 20 числа місяця, наступного за місяцем отримання Продукції.

Таким чином, починаючи з лютого 2017 року Товариство розпочне періодично щомісяця отримувати грошові кошти, частина яких відразу буде направлена на виконання рішення суду у даній справі, інша частина буде залишатися в розпорядженні підприємства на виплату працівникам заробітної плати, оплату електричної енергії, придбання необхідної сировини та сплату обовязкових платежів до державного бюджету.

Одноразове стягнення всієї зазначеної у рішенні суду розміру шкоди може призвести до блокування роботи підприємства, а також до неможливості виплати заробітної плати працівникам підприємства, яка згідно чинного законодавства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобовязань щодо оплати праці (ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці»). Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості (ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці»).

З огляду на вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» не має можливості негайно в повному обсязі виконати рішення суду зберігаючи при цьому робочі місця, не звільнюючи працівників та не припиняючи юридичної особи.

Враховуючи викладене, заявник зазначає, що розстрочка виконання рішення суду у даній справі надасть можливість виходу підприємства відповідача з кризового стану, налагодити повноцінну господарську діяльність, а також надасть можливість сплати стягнутих рішенням суду у даній справі грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 07.02.2017 заяву прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено на 17.02.2017 о 10 год. 00 хв.

У судове засідання 17.02.2017 прибув представник відповідача, який підтримав вимоги, викладені у заяві.

Інші учасники судового процесу у судове засідання не зявились, витребувані судом документи не надали.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд дійшов до висновку, що в задоволені заяви боржника слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

В п. 7 постанові Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі Постанова ВГСУ), розяснено, що у застосуванні приписів статті 121 ГПК господарським судам необхідно мати на увазі таке.

Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п.п. 7.1-7.2 Постанови ВГСУ).

Як зазначає заявник, на його рахунках у обслуговуючих банках знаходяться 0,15 грн. та 1640,90 грн. В якості доказу даного факту, заявником до заяви додана виписка філії Луганського ОУ АТ «Ощадбанк», якою підтверджується, що на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» №3323 вихідний залишок станом на 02.02.2017 складає 0,15 грн. Згідно довідки відділення ПАТ «КРЕДІАГРІКОЛЬ БАНК» у заявника відкрито рахунок №3567, на якому станом на 01.02.2017 залишок коштів складає 1640 грн. 90 коп. Це судом приймається до уваги, проте заявником не надано доказів відсутності інших рахунків в інших банках.

Слід також зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» звернулось до суду з заявою про надання розстрочки виконання рішення 07.02.2017. В якості доказів ускладнення або неможливості виконання рішення суду, заявником були надані фінансові звіти підприємства за 2015 рік та 1-е півріччя 2016 року, проте до вищезазначеної заяви боржником не надано документів щодо майнового та фінансового становища підприємства станом на дату подачі даної заяви. Таким чином, заявником не надано в повному обсязі належних доказів щодо важкого матеріального стану Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром».

Крім того, суд також звертає увагу відповідача, що за змістом ст. 617 Цивільного кодексу України, відсутність у боржника грошових коштів не звільняє його від відповідальності за порушення своїх зобовязань.

За таких обставин, в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» про надання розстрочки виконання рішення суду по даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 33-36, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» №3/17 від 02.02.2017 про розстрочку виконання рішення Господарського суду Луганської області від 29.06.2016 у справі №913/593/16 відмовити.

Суддя Є.А.Лісовицький