ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р.Справа № 923/986/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Колоколова С.І. Савицького Я.Ф.,

при секретарі судового засідання Федорончука Д.О.,

за участю представників сторін:

від позивача не зявився,

від відповідача ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення господарського суду Херсонської області від 14.11.2016

у справі № 923/986/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Тім»

про стягнення 26 294,86 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Представником відповідача в судовому засіданні не було заявлено клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, отже фіксація судового процесу не здійснювалась відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 22.02.2017 року відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП, позивач) звернулась до господарського суду Херсонської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Тім» (далі ТОВ, відповідач) про стягнення 24 581,56 грн. боргу, 1 565,81 грн. пені, 147,49 грн. 3% річних, а також 1 378, 00 грн. судового збору.

Позов обґрунтований тим, що між відповідачем та позивачем було укладено договір про транспортне-експедиторське обслуговування автомобільним транспортом у міжнародному сполученні. 20.01.2015 відповідач надіслав позивачу ОСОБА_3 щодо замовлення автомобіля для міжнародної перевози маршрутом м. Каховка - Kozuchov (ОСОБА_4), вантаж цибуля чищена. На виконання умов вищевказаного договору позивач, уклав договір перевезення вантажу з перевізником ТОВ «Транс-Ковельавто». ФОП ОСОБА_2 зазначає, що замовлене відповідачем перевезення було виконано позивачем у повному обсязі. Позивач також вказує, що ним було виставлено відповідачу рахунок на суму 24 581,56 грн., однак відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань у повному обсязі за надані позивачем послуги не розрахувався.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 14.11.2016 (суддя Нікітенко С.В.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення мотивовано тим, що між сторонами існують зустрічні однорідні (грошові) вимоги, які підлягають зарахуванню, у звязку з чим відсутні підстави для стягнення пені та 3% річних.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ФОП ОСОБА_2 звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позов.

Позивач вважає, що висновки суду в оскарженому рішенні суперечать матеріалам справи та фактичним обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду не надходив.

Представник ФОП ОСОБА_2 в судове засідання 22.02.2017 не зявився, та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом, хоча повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 26.01.2017, про поважні причини неявки суд не повідомив та правами, наданими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Проте, така неявка представника ФОП ОСОБА_2 не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження від 26.01.2017 у даній справі, явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.02.2017, заперечував проти апеляційної скарги та просив суд, рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом 12.01.2015 між ФОП ОСОБА_2 (експедитор) і ТОВ «Грін Тім» (замовник) був укладений договір № 1 про транспортно-експедиторське обслуговування автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, за умовами якого, експедитор за плату і за рахунок замовника виконує або організовує виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів замовника автомобільним транспортом у міжнародному сполученні. Експедитор має право для виконання замовлення відповідача залучати до виконання третіх осіб (п.п. 1.2., 1.3. договору №1).

Згідно п. 2.2. договору №1 на кожні окремі транспортно-експедиторські послуги (ТЕП) оформлюється разовий договір-заявка, за формою узгодженою сторонами перед початком надання послуг, яка містить опис умов і особливостей конкретного перевезення, відповідно до умов договору і яка після узгодження сторонами є невід'ємною його частиною.

Розмір оплати транспортно-експедиційних послуг (ТЕП) встановлюється в сумі, що включає в себе вартість провізної плати і винагороди, що належить експедитору, а також розмір зборів за виконання експедитором пов'язаних з організацією та здійсненням ТЕП, визначається за взаємною згодою сторін і фіксується у заявці. Оплата послуг експедитора за кожну окрему ТЕП здійснюється замовником шляхом банківського переказу коштів на рахунок експедитора на протязі 14 календарних днів з дня виконання ТЕП за умови надання експедитором у цей строк оригіналів документів, зазначених у п. 5.6 договору, що підтверджують виконання ТЕП. По закінченні перевезення сторонами обмінюються оригінальними документами: оригінали рахунків, актів, товаро-транспортних накладних, податкових накладних у термін, що не перевищує 21 добу після виконання ТЕП (п.п. 5.1., 5.2., 5.6. договору № 1).

16.01.2015 ФОП ОСОБА_2 (замовник), уклав договір перевезення вантажу з перевізником ТОВ «Транс-Ковельавто» відповідно до умов якого перевізник доручає замовнику здійснювати пошук і підбір вантажовласників (замовників або їхніх довірених осіб) з метою забезпечення вантажами транспортних засобів перевізника для транспортування їх в міжнародному та міжміському сполученні.

На виконання умов договору №1 сторони 20.01.2015 підписали Замовлення №54 на перевезення вантажу у міжнародному сполученні, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачеві послуги щодо експедитування овочів (цибулі чищеної) за маршрутом м. Каховка, Херсонська область, Україна - Kozuchov (Кожухів), ОСОБА_4 з дотриманням погоджених в Замовленні № 54 температурних та інших умов. Строк доставки - 23 січня 2015 року.

Однак, як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач, в порушення умов договору виконав свої зобов'язання щодо експедирування з простроченням на 4 дні, тобто вантаж був доставлений у місце призначення 27.01.2015, що підтверджується Міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 108642.

Згідно п. 6.3.1. договору № 1 експедитор несе відповідальність перед замовником за втрату та/або пошкодження вантажу. Експедитор відшкодовує замовнику вартість втраченого або пошкодженого вантажу, зазначеного в інвойсі, який супроводжує даний вантаж.

19.02.2015 відповідач надіслав на адресу позивача претензію №11/02-15, в якій вимагав від останнього сплатити штраф у розмірі 3 000,00 грн. у зв'язку із запізненням вантажу, а також вимагав відшкодувати вартість товару у розмірі 760,00 Євро, який був зіпсований в результаті запізнення доставки вантажу. Дана претензія була отримана позивачем 27.02.2015 (а.с. 70).

Факт завдання ТОВ «Грін Тім» збитків, також підтверджується рахунком-фактурою №54, актом рекламації та платіжним дорученням (SWIFT) покупця овочів (цибулі чищеної), з якого вбачається недоплата 760 Євро.

Крім цього, факт завдання та визнання завдання ФОП ОСОБА_2 збитків ТОВ «Грін Тім» у вигляді зіпсованих 20% овочів (цибулі чищеної) у розмірі 760 Євро доведено судом у справі № 903/976/15, а тому в силу ст. 35 ГПК України не підлягає доведенню знову.

26.05.2016 позивач направив відповідачу, рахунок №3а від 27.01.2015 та Міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 108642 по Замовленню №54, які отриманні останнім 01.06.2016 (а.с. 23-26).

10.06.2016 (а.с. 62) позивач отримав від відповідача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.06.2016 (а.с. 59), в якій ТОВ «Грін Тім» заявляє про застосування приписів ст. 601 ЦК України, у зв'язку з чим, суму у розмірі 21 550,73 грн. слід зарахувати в рахунок погашення боргу відповідача перед позивачем за договором №1 від 12.01.2015 про транспортно-експедиторське обслуговування автомобільним транспортом у міжнародному сполученні у розмірі 24 581,56 грн.

Після зарахування зустрічних однорідних вимог, заборгованість відповідача перед позивачем становила 3 030,83 грн., яку відповідачем було сплачено позивачу 07.06.2016, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №1106 від 07.06.2016 (а.с. 58).

Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч.ч. 3, 5 ст. 203 ГК України господарське зобовязання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. Не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосовувати строк позовної давності і строк цей минув, а також в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно до ст. 601 ЦК України зобовязання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Матеріали справи містять докази, з яких вбачається, що зустрічні вимоги однорідні та за ними настало право вимоги. Таким чином, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що між позивачем і відповідачем існують зустрічні однорідні (грошові) вимоги.

Судова колегія вважає вірним висновок суду, що зобовязання відповідача щодо сплати позивачу суми боргу за договором №1 від 12.01.2015 у розмірі 21 550,73 грн. та зобов'язання позивача щодо відшкодування відповідачу вартості пошкодженого (зіпсованого) товару, а саме відшкодування 20% (відсотків) від суми інвойса №54 від 19.012015, що становить 760,00 Євро, що за офіційним курсом НБУ Євро до Гривні станом на 07.06.2016 (2835,6223 Гривні за 100 Євро) становить 21 550,73 грн., припинені на підставі ст. 601 ЦК України, ст. ст. 202, 203 ГК України, у звязку із проведенням зарахування зустрічних однорідних вимог з 10.06.2016, тобто з дати отримання позивачем заяви відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог. Щодо решти заборгованості у розмірі 3 029,83 грн., то як свідчать письмові докази - платіжне дорученням №1106 від 07.06.2016 (а.с. 58), відповідачем перераховано позивачу в рахунок оплати послуг 3 030,83 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, господарський суд правомірно відмовив ФОП ОСОБА_2 у задоволенні позовної заяви щодо стягнення основної суми боргу. Оскільки, відсутня сума основного боргу, то судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення пені та 3% річних, адже дані вимоги є похідними.

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає будь-яких передбачених ст.104 ГПК України правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись cm.cm. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Херсонської області від 14.11.2016 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Колоколов С.І.

ОСОБА_5