ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" лютого 2017 р.Справа № 916/3356/16

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю „Лузанівка"

Відповідач: Фізична особа- підприємець ОСОБА_1

Про стягнення штрафу

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: Соловйов В.В.- згідно довіреності від 12.09.2016р.

Від відповідача: не з'явився.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „Лузанівка" , звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 (далі- ФОП ОСОБА_1) про стягнення суми заставної вартості устаткування у розмірі 9 615 грн.

07 лютого 2017р., до початку слухання справи по суті, позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої змінив предмет позову та просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1 штраф у сумі 9 615 грн.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач про місце та дату розгляду справи повідомлявся судом за юридичною адресою, але, судову кореспонденцію повернуто поштою з позначкою „за закінченням строку зберігання". За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про місце та дату розгляду справи та розглядає справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача , суд встановив:

На підставі Договору дистриб'юції №0797 від 29.12.2012р., що був укладений між Приватним акціонерним товариством „Індустріальні та дистрибуційні системи" та ТОВ „Лузанівка", останнє отримало товар у власність для його подальшого розповсюдження на території та на умовах, зазначених у Договорі. Крім того, ТОВ „Лузанівка" отримало у тимчасове користування (оренду) торгове обладнання , визначене у додатку №5 до Договору, у тому числі - айс Стрим 800 „Моршинская" (№Н16635 11.22369.036).

05 травня 2014р. між ТОВ „Лузанівка" (Орендар) та ФОП ОСОБА_1 (Суборендар) був укладений Договір суборенди устаткування №337, згідно якого Орендар зобов'язався передати у суборенду, а суборендар прийняти устаткування, рекламну продукцію згідно акту прийому-передачі (додаток №1). Перелік устаткування, його комплектність та заставна вартість зазначаються у акті прийому-передачі, який є невідємною частиною цього Договору.

Згідно акту прийому-передачі до Договору суборенди устаткування №337 від 05.05.2014р. ТОВ „Лузанівка" передало, а ФОП ОСОБА_1 прийняв устаткування - айс Стрим 800 „Моршинская" (№Н16635 11.22369.036) у кількості 1 шт., заставною вартістю 9 615 грн., із місцем розташування: АДРЕСА_2.

Згідно п.5.3. Договору термін дії Договору - один рік з моменту підписання цього Договору та можливістю пролонгації на кожен подальший рік, якщо жодна із сторін не виявила бажання розірвати договір шляхом письмового повідомлення іншої сторони за 30 днів до закінчення терміну договору.

За умовами п. 2.2.13 Договору Суборендар зобов'язаний на першу вимогу Орендаря повернути устаткування відповідно до термінів і умов, встановлених у цьому Договорі. В разі нецільового використання устаткування, несанкціонованого та неузгодженого з Орендарем переміщення устаткування , експлуатації з порушенням технічних норм, перешкоди до допуску представників Орендаря до устаткування, порушення термінів оформлення інвентаризаційних документів- даний Договір автоматично вважається розірваним. У такому разі Суборендар зобов'язаний повернути устаткування Орендарю на протязі трьох робочих днів , попередньо узгодивши умови та час повернення устаткування. При цьому, відповідно до розділу 3 Договору Суборендар несе перед Орендарем майнову відповідальність, зокрема, у разі неповернення або порушень термінів та умов повернення, а також повернення устаткування і рекламної продукції в несправному (пошкодженому) стані, Орендар має право стягнути з Суборендаря штраф у розмірі 100 % заставної вартості устаткування.

Позивач у справі зазначає, що на виконання умов Договору суборенди устаткування №337 від 05.05.2014р. торговим представником ТОВ „Лузанівка" 19.07.2016р. було проведено перевірку торгівельної точки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, але, на час огляду устаткування за цією адресою виявлено не було. 12 серпня 2016р. позивач направив на адресу Суборендаря претензію , у якій просив терміново повернути передане у суборенду устаткування , але відповіді та задоволення не отримав.

Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у зв'язку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 100 % заставної вартості устаткування , що становить 9 615 грн.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Позивач також зазначає, що штраф є господарською санкцією у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідач своїм правом на захист в судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.173 господарським визнається зобов'язання , що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав , передбачених цим Кодексом , в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у томі числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) , або утриматися від певних дій , а інший суб'єкт (управнена сторона , у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку .

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України , відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи , 05 травня 2014р. між ТОВ „Лузанівка" (Орендар) та ФОП ОСОБА_1 (Суборендар) був укладений Договір суборенди устаткування №337, згідно якого Орендар зобов'язався передати у суборенду, а суборендар прийняти устаткування, рекламну продукцію згідно акту прийому-передачі (додаток №1). Перелік устаткування, його комплектність та заставна вартість зазначаються у акті прийому-передачі, який є невідємною частиною цього Договору.

Згідно акту прийому-передачі до Договору суборенди устаткування №337 від 05.05.2014р. ТОВ „Лузанівка" передало, а ФОП ОСОБА_1 прийняв устаткування - айс Стрим 800 „Моршинская" (№Н16635 11.22369.036) у кількості 1 шт., заставною вартістю 9 615 грн., із місцем розташування: АДРЕСА_2.

За умовами п. 2.2.13 Договору Суборендар зобов'язаний на першу вимогу Орендаря повернути устаткування відповідно до термінів і умов, встановлених у цьому Договорі. В разі нецільового використання устаткування, несанкціонованого та неузгодженого з Орендарем переміщення устаткування , експлуатації з порушенням технічних норм, перешкоди до допуску представників Орендаря до устаткування, порушення термінів оформлення інвентаризаційних документів - даний Договір автоматично вважається розірваним. У такому разі Суборендар зобов'язаний повернути устаткування Орендарю на протязі трьох робочих днів, попередньо узгодивши умови та час повернення устаткування. При цьому, відповідно до розділу 3 Договору Суборендар несе перед Орендарем майнову відповідальність, зокрема, у разі неповернення або порушень термінів та умов повернення, а також повернення устаткування і рекламної продукції в несправному (пошкодженому) стані, Орендар має право стягнути з Суборендаря штраф у розмірі 100 % заставної вартості устаткування.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За матеріалами справи, торговим представником ТОВ „Лузанівка" 19.07.2016р. було проведено перевірку торгівельної точки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, але, на час огляду устаткування за цією адресою виявлено не було.

За приписами ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) , яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За таких обставин, позов ТОВ „Лузанівка" щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 100 % заставної вартості устаткування, що становить 9 615 грн. є обгрунтованим , підтверджений матеріалами справи, тому підлягає задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст.44, 49 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Лузанівка" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Лузанівка" (м.Одеса, пляж „Лузанівка", кафе „Лузанівка", ) штраф у сумі 9 615 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 600 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21 лютого 2017 р.

Суддя Н.В. Рога