номер провадження справи 24/123/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 Справа № 908/3090/16

м. Запоріжжя

за позовом: Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 ОСОБА_2» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; адреса для листування: 49044, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, б. 4-Д; ).

до відповідача -1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива плюс» (71154, Запорізька область, Бердянський район, с. Азовське, вул. Леніна,67; ).

до відповідача-2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Теллус-Агро» (71154, Запорізька область, Бердянський район, с. Азовське, вул. Леніна, 91; ).

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 164).

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» (69006, м. Запоріжжя, проспект Металургів, 30; ).

про визнання недійсним договору.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

Від позивача не прибув.

Від відповідача -1 не прибув.

Від відповідача -2 ОСОБА_3 (дов. № 18 від 02.08.2016р.).

Третя особа (на стороні позивача) не прибув.

Третя особа (на стороні відповідачів) - ОСОБА_2 (дов. № 10/16-2089 від 04.02.2016р.).

ВСТАНОВЛЕНО:

Розглядаються позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі продажу рухомого майна № 2 від 24.11.2014р., укладеного між ТОВ «Теллус Агро» () та ТОВ Агрофірма «Нива плюс» (), в особі представника та заставодержателя ПАТ «МетаБанк» ()., треті особи:- Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (на стороні позивача); - Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» (на стороні відповідачів).

Ухвалою від 21.11.2016р. за поданими позовними матеріалами порушено провадження № 24/123/16, розгляд господарської справи № 908/3090/16 був призначений на 12.12.2016р. об 11-45.

Розгляд справи неодноразово відкладався згідно із положеннями ст. 77 ГПК України.

Термін вирішення спору продовжувався в порядку ст. 69 ГПК України.

Позивачем у справі заявлено письмове клопотання про призначення судової технічної експертизи.

Розглянувши подане клопотання суд залишив його без задоволення як необґрунтоване.

Господарським судом представникам сторін, третій особі розяснені права та обовязки передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Відводів складу суду не заявлено.

В судовому засіданні 07.02.2017р. господарським судом відповідно до вимог статті 85 ГПК України оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. 17.08.2016р. на адресу АТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» надійшла позовна заява ТОВ «Теллус Агро» до ПАТ «МетаБанк», ТОВ «Агрофірма «Нива плюс», ПП «Бізон Тенх 2006», ПП «ОСОБА_4. 2012», АТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2», третя особа на стороні відповідача: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності та звільнення з під арешту майна. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Теллус Агро» додав до позову: копію договору купівлі продажу рухомого майна № 2 від 24.11.2014р., укладеного між ТОВ «Теллус Агро» та ТОВ «Агрофірма «Нива плюс», в особі представника продавця АТ «МетаБанк», що діяв на підставі довіреності № 10/13-943 від 02.12.2013р. та розділу 4 договору застави № 70 -13/0001-К/З від 24.01.2013р., відповідно до якого покупець придбав рухоме майно; - копію акту прийому передачі рухомого майна від 24.11.2014р.; - копію платіжного доручення № 9 від 25.11.2014р. За висновками позивача у справі № 908/3090/16, договір купівлі продажу рухомого майна № 2 від 24.11.2014р. порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави, вчинений у результаті зловмисної домовленості представників сторін без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим договором, з метою приховування іншого правочину, що призвело до порушення прав та інтересів АТ « ОСОБА_1 ОСОБА_2», як стягувача за зведеним виконавчим провадженням № 43725320. В рамках зведеного виконавчого провадження № 43725320 було накладено арешти 26.09.2014р., 23.09.2015р. на все рухоме та нерухоме майно боржника на загальну суму 9 769 343, 28 грн. та 10 987 422, 58 грн. Під час виконавчого провадження у боржника було виявлено спірне майно, яке є заставою по зобовязанням АТ «МетаБанк», який є також стягувачем за зазначеним зведеним виконавчим провадженням та представником продавця за спірним договором. Рішеннями Господарського суду Запорізької області по справам № 908/4024/15 та № 908/932/16 було встановлено, що станом на 21.09.2015р. та 12.05.2016р. АТ «МетаБанк» збирався скористатися своїм правом на реалізацію майна. За висновками позивача, метою оформлення договору є позбавлення прав стягувачів на задоволення своїх вимог за рахунок залишку коштів після задоволення повного обсягу вимог заставодержателя та уникнення відповідальності по сплаті до бюджету України обовязкового виконавчого збору за виконавчим провадженням. ОСОБА_5 витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на момент укладення договору були наявні записи щодо обтяжень спірного рухомого майна продавця, а саме: - запис № 4 від 29.01.2013р. за № 13498575: застава рухомого майна, обтяжувач ПАТ «МетаБанк», підстава обтяження договір застави № 70-13/0001-К/З від 24.01.2013р. За даними витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна звернення стягнення за договором застави № 70-13/0001-К/З від 24.01.2013р. АТ «МетаБанк» було зареєстровано 02.12.2013р. На момент реєстрації звернення стягнення до Державного реєстру на спірне майно було вже зареєстровано обтяження: - запис № 6 від 28.03.2013р. за № 13599661: податкова застава, обтяжувач Бердянська ОДПІ Запорізької області Державної податкової служби. У відповідності до статей 26, 27,30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», за висновками позивача, АТ «МетаБанк» зобовязаний був одночасно, тобто не пізніше 02.12.2013р. направити на адресу Бердянської ОДПІ Запорізької області Державної податкової служби повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання. Також, позивач вважає безпідставним використання транзитного рахунку банку та відсутності доказів отримання коштів покупцем за спірним договором. Відповідно до розшифрування класів, рахунків та їх призначень, наведених в Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, призначенням рахунку « 3739» підкласу «Транзитні рахунки» третього класу є облік сум за іншими розрахунками для подальшого зарахування на рахунки банку або рахунки клієнтів. За дебетом і кредитом рахунку проводяться суми, що надалі шляхом розподілу зараховуються на відповідні рахунки за призначенням. Позивач вказує, що за платіжним дорученням № 9 від 25.11.2014р. сума 508 155, 60 грн. була перерахована покупцем не на поточний рахунок продавця (ТОВ АФ «Нива плюс»), а на кредит транзитного рахунку № 101 АТ «МетаБанк». За висновками позивача, зарахування позивачем на транзитний рахунок № 101 суми 508 155, 60 грн. не є належним доказом того, що сума за спірним договором була дійсно перерахована саме продавцю, а отже правочин є фактично удаваним, здійсненим з метою ухилення продавця від виконання обовязків відносно інших кредиторів в рамках зведеного виконавчого провадження. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач -1 заперечує проти заявленого позову з огляду на такі обставини. 24.01.2013р. між Публічним акціонерним товариством «МетаБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива плюс» був укладений кредитний договір № 70-13/0001-К, за яким ТОВ «Агрофірма «Нива плюс» отримало кредит у сумі 4 500 000грн. строком до 23.01.2014р. В забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Агрофірма «Нива плюс» за кредитним договором між ПАТ «МетаБанк» та ТОВ «Агрофірма «Нива плюс», було укладено договір застави № 70-13/0001-К/З від 24.01.2013р. (предметом застави за яким є: транспортні засоби та рухоме майно, які належать на праві власності ТОВ «АФ «Нива плюс»), договір застави № 70-13/0001-К/З-2 від 19.02.2013р. (предметом застави є сільськогосподарська техніка). Місцезнаходження майна: Запорізька область, Бердянський район, с. Луначарське, вул. Леніна, 91. Запис про реєстрацію обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 20.02.2013р. за № 13536892. 24.11.2014р. між ПАТ «МетаБанк», що діяв від імені ТОВ «Агрофірма «Нива-плюс» (продавець), та ТОВ «Теллус Агро» (, покупець) було укладено договір купівлі продажу рухомого майна № 2. В заставі ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» перебуває майно ТОВ «Агрофірма «Нива плюс», а саме: - трактор NEW HOLLAND; - культиватор Great Plains, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Вартість заставного майна значно перевищує розмір вимог ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2». Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач -2 заперечує проти заявлених позовних вимог з огляду на такі обставини.24.11.2014р. між ПАТ «МетаБанк», що діяв від імені ТОВ «Агрофірми «Нива- плюс» (продавець), та ТОВ «Теллус Агро» (покупець) було укладено договір купівлі продажу рухомого майна № 2, відповідно до умов якого продавець передав у власність покупця рухоме майно, зазначене в додатку № 1 до договору купівлі продажу рухомого майна № 2 від 24.11.2014р., а покупець прийняв це майно та сплатив за нього певну грошову суму, що підтверджується платіжним дорученням № 9 від 25.11.2014р. на суму 508 155, 60 грн. Рухоме майно, що є предметом договору, належало на праві власності ТОВ «Агрофірма «Нива- плюс». На виконання умов договору між продавцем та покупцем 24.11.2014р. укладено акт прийому передачі рухомого майна до договору купівлі продажу рухомого майна № 2, відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв рухоме майно згідно акту. Пунктом 7 договору купівлі продажу встановлено, що передача рухомого майна здійснюється продавцем покупцеві у день підписання цього договору і посвідчується актом приймання передачі рухомого майна, який підписується сторонами у день підписання цього договору. Право власності на майно переходить до покупця з моменту його передачі. На виконання умов договору сторонами вжито всіх заходів, передбачених як законом, так і самим договором, направлених на його реальне, повне виконання. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа на стороні позивача (Відділ примусового виконання рішень) в судове засідання не прибула та не повідомила суд про причини неявки.

Третя особа на стороні відповідачів (ПАТ «МетаБанк») заперечує проти позову з огляду на таке. ДПІ у Бердянському районі при внесенні запису про обтяження майна ТОВ «АФ «Нива плюс» податковою заставою, з огляду на те, що частина цього майна вже перебувала у заставі АТ «МетаБанк», було порушено вимоги п. 87.3.1 Податкового кодексу України, згідно якого не може бути використане як джерело погашення податкового боргу платника податків майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави. Третя особа вказує, що АТ «МетаБанк» дотримувалося вимог статей 26-30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», і належним чином повідомляло ДПІ про звернення стягнення, а саме: листом вих. № 55-01/3778 від 14.04.2014р., який було отримано ДПІ, про що свідчить лист ДПІ № 5747/10/08-22-25 від 22.04.2014р.; - листом вих. № 70/7179 від 29.08.2014р., про що свідчить вхідний штамп ДПІ. За висновком третьої особи, твердження позивача про порушення з боку АТ «МетаБанк» прав іншої особи є безпідставними. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.11.2014р. у справі № 808/5142/14 (яка залишена в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015р.), у задоволенні позову Бердянської ОДПІ про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна ТОВ «АФ «Нива-плюс», яка перебуває у податковій заставі, відмовлено у повному обсязі. Посилання позивача на недійсність договору купівлі продажу рухомого майна між АТ «МетаБанк» та ТОВ «Теллус-Агро» внаслідок зарахування грошових коштів від продажу майна на транзитний рахунок, на думку третьої особи, є безпідставним, оскільки постанова НБУ № 280 не забороняє зараховувати на рахунки типу « 3739» кошти від продажу майна. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали господарської справи № 908/3090/16, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи суд -

В С Т А Н О В И В:

24.11.2014р. між Публічним акціонерним товариством «МетаБанк» (заставодержатель за договором застави № 70-13/0001-К/З від 24.01.2013р. та договором застави № 70-13/0001-К/З-2 від 19.02.2013р.), укладеними між АТ «МетаБанк» та ТОВ «Агрофірма «Нива плюс», які містять застереження про задоволення вимог заставодержателя шляхом продажу предмета застави та діє від імені ТОВ «Агрофірма «Нива плюс» (продавець) та ТОВ «Теллус-Агро» (покупець) укладений договір купівлі продажу рухомого майна № 2, відповідно до предмету якого продавець пе6редає у власність покупця рухоме майно, зазначене в додатку № 1, що є невідємною частиною цього договору, а покупець приймає це рухоме майно у власність та сплачує за нього певну грошову суму.

Рухоме майно, що є предметом цього договору, належить на праві власності ТОВ «Агрофірма «Нива плюс» (), яке є заставодавцем за договором застави, що підтверджується балансовою довідкою ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс» від 18.11.2014р. Оціночна вартість рухомого майна 508 155,60 грн., що визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку ринкової вартості рухомого майна субєкта оціночної діяльності ОСОБА_6 (сертифікат субєкта оціночної діяльності № 15017/13 від 29.07.2013р., виданий Фондом державного майна України).

Продаж рухомого майна згідно додатку № 1 сторони здійснюють за 508 155, 60 грн., які покупець зобовязаний перерахувати на транзитний рахунок ТОВ «Агрофірма «Нива-плюс», в АТ «МетаБанк» м. Запоріжжя № 101, МФО 313582, в строк до 25.11.2014р. включно.

В договорі купівлі продажу рухомого майна № 2 від 24.11.2014р. вказано, що сума, вказана в абзаці 1 п. 4 спрямовується на погашення заборгованості ТОВ «Агрофірма «Нива плюс» перед АТ «МетаБанк» за кредитним договором № 70-13/0001-К від 24.01.2013р., в забезпечення якого був укладений договір застави.

Пунктом 5 вказаного договору передбачено, що за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, заставодержателем рухомого майна згідно додатку № 1 є продавець. Відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального зобовязання за договором застави № 70-13/0001-К/З від 24.01.2013р. та договором застави № 70-13/0001-К/З-2 від 19.02.2013р. зареєстровані АТ «МетаБанк» в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 02.12.2013р. та 14.04.2014р.

У відповідності до пункту 7 договору, передача рухомого майна здійснюється продавцем покупцеві у день підписання цього договору і посвідчується актом прийому передачі рухомого майна, який підписується сторонами у день підписання цього договору. Право власності на майно переходить до покупця з моменту його передачі.

Положеннями договору передбачено, що цей договір є підставою для зняття заборони відчуження, накладеної АТ «МетаБанк» на рухоме майно 29.01.2013р. та 20.02.2013р.

Пунктом 11 договору визначено, що представник продавця та представник покупця свідчать, що цей договір відповідає дійсним намірам сторін, не є фіктивним чи удаваним, не є наслідком помилки, насильства, обману, тяжких обставин.

Із змісту договору купівлі продажу рухомого майна № 2 від 24.11.2014р. слідує, що договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств.

Додатком № 1 до договору сторони визначили перелік рухомого майна, який продавець передає у власність покупця.

На виконання умов договору № 2 від 24.11.2014р. сторонами за договором складений акт прийому передачі рухомого майна, який підписаний уповноваженими представниками сторін за договором та скріплений печатками товариств.

ОСОБА_5 платіжного доручення № 9 від 25.11.2014р., ТОВ «Теллус-Агро» на користь ТОВ «Агрофірма «Нива плюс» перерахована суму 508 155,00 грн. (призначення платежу: за рухоме майно у кількості 13 одиниць за договором № 2 купівлі продажу рухомого майна від 24.11.2014р.).

ОСОБА_5 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 48841143 зареєстрована застава рухомого майна 30.06.2011р. № 11336355 (трактор ZARW02712, номер державної реєстрації 09700АР, колісний марки NEW HOLLAND Т8050, 2010р.), термін дії до 30.06.2016р. (звернення стягнення не зареєстровано); - 30.06.2011р. № 11336368 (культиватор марки Great Plains 6544 FS, 2008р. випуску, реєстраційний номер 08-04581, заводський номер GP -1463 СС).

Позивач в позовній заяві вказує, що оформлення спірного договору відбулося з порушенням порядку реалізації заставного майна, передбаченого Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Так, позивач вказує, що згідно даних витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна звернення стягнення за договором застави № 70-13/0001-К/З від 24.01.2013р. АТ «МетаБанк» було зареєстровано 02.12.2013р. На момент реєстрації звернення стягнення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на спірне майно було зареєстровано обтяження: запис № 6 від 28.03.2013р. № 13599661 (податкова застава, обтяжував Бердянська ОДПІ Запорізької області Державної податкової служби).

Посилаючись на статті 203,215, 228,232,234, 235, 236 Цивільного кодексу України позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі продажу рухомого майна № 2 від 24.11.2014р.

Оцінивши надані сторонами документальні докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до положень статті 11 Цивільного кодекс у України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: - договори та інші право чини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до вимог статей 526, 527 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставі, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 228 ЦК України встановлені правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Так, відповідно до положень вказаної статті правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави та суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін в разі виконання правочину обома сторонами в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане ним, і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Статтею 232 ЦК України встановлено, що правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною визнається судом недійсним.

Здійснивши системний аналіз викладених правових норм, суд дійшов висновку, що позивачем станом на день вирішення справи по суті документально не доведений факт порушення сторонами за договором купівлі продажу рухомого майна № 2 від 24.11.2014р. публічного порядку.

Відсутні будь які документальні докази, які свідчать про вчинення договору купівлі продажу рухомого майна № 2 від 24.11.2014р. з метою, що суперечить інтереси держави, у результаті зловмисної домовленості представників сторін без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим договором з метою приховування іншого правочину

Рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/4024/15 (яке набуло законної сили), за позовом ПАТ «МетаБанк» (), знятий арешт з майна, переданого товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива- плюс» (32263039) у заставу публічному акціонерному товариству «МетаБанк», накладений Відділом державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 43561073 від 04.06.2014р., ВП № 43560815 від 04.06.2014р., ВП № 43725320 від 04.07. 2014р., а також Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 43725320 від 22.09.2014р.

Рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2103/16, за позовом ТОВ «Теллус Агро» (), позовні вимоги задоволені. Визнано за ТОВ «Теллус Агро» () право власності на рухоме майно та зняті арешти, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.09.2015р., винесено відділом примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Також, постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 808/5142/14, за заявою Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива плюс», третя особа, яка заявляє самостійні вимоги: публічне акціонерне товариство «МетаБанк» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015р. у справі № 808/5142/14, постанову Запорізького окружного адміністративного суду залишено без змін.

Оскільки позивач не є стороною в договорі купівлі продажу рухомого майна № 2 від 24.11.2014р. та документально не довів факт порушення своїх прав і охоронюваних законом інтересів, суд не знаходить достатні правові підстави для задоволення позовних вимог.

У позові відмовити.

Враховуючи результати розгляду спору, витрати з судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Т.А. Азізбекян

Рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 17.02.2017р.