ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. Справа № 922/2461/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя

ОСОБА_1 , суддя Пуль О.А.

за участю секретаря судового засідання Марченко В.О.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 (довіреність №11/01/17 від 11.01.2017), ОСОБА_3М (довіреність №11/01/17 від 11.01.2017),

відповідача - ОСОБА_4 (довіреність №3251 від 26.12.2016),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №2918 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2016 у справі № 922/2461/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екофункція", м.Харків,

до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м.Харків,

про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення 1188,48 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.10.2016 (суддя Аріт К.В.) відмовлено у задоволенні позову про визнання незаконним блокування відповідачем - Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" поточного рахунка №0500 Товариства з обмеженою відповідальністю "Екофункція", відкритого відповідно до договору - анкети відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) № від 23.04.2014 в період з 21.01.2016 до 05.02.2016 та з 04.05.2016; зобовязання відповідача на наступний день після набуття судовим рішенням законної сили розблокувати поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Екофункція", відкритий відповідно до договору-анкети відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) № від 23.04.2014; стягнення з відповідача пені в розмірі 1188,48 грн.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Скарга обґрунтована тим, що судом при винесенні оскаржуваного рішення не взято до уваги, що на цей час будь-яка особа, у тому числі і відповідач мають змогу безперешкодно та безкоштовно отримати, перевірити та зберегти дані про будь-яку юридичну особу зареєстровану в Україні.

Крім того, не надано правової оцінки тій обставині, що рахунок відповідачем блокувався двічі. До того ж вдруге - за наявності у відповідача всіх витребуваних ним документів.

15.12.2016 до суду від позивача надійшло клопотання (вх.№12698) про долучення додаткових документів.

10.01.2017 до суду від відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№212), в яких відповідач проти апеляційної скарги заперечував та просив у її задоволенні відмовити, посилаючись, зокрема, на те, що у банку виникли сумніви щодо того, що заявлений позивачем кінцевий беніфіціар не є таковим, а також той факт, що позивач жодним чином не відреагував на неодноразові звернення банку про необхідність надати необхідну інформацію (такою міг бути лист на адресу банку з підтвердженням того, що заявлена особа все ж таки є кінцевим бкніфіціаром), банк правомірно зупинив проведення операцій за поточним рахунком позивача.

Крім того, як зазначає відповідач, чинним законодавством України однією з підстав для відмови у проведенні операції є (в тому числі) факт виникнення сумнівів щодо особи кінцевого беніфіціара, при цьому, законодавство не ставить обовязок банка відмовити клієнту в проведенні платіжної операції у випадку виникнення сумнівів в залежність від обґрунтованості/необґрунтованості таких сумнівів.

27.01.2017 до суду від позивача надійшло клопотання (вх.№904) про долучення додаткових документів.

13.02.2017 до суду від відповідача надійшли додаткові заперечення на апеляційну скаргу (вх.№1539).

Представники позивача у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

В липні 2016 ТОВ "Екофункція" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до ПАТ "УкрСиббанк", в якому просило: 1.Визнати незаконним блокування ПАТ "УкрСиббанк" поточного рахунка №0500 ТОВ "Екофункція", відкритого відповідно до договору - анкети відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) № від 23.04.2014 в період з 21.01.2016 до 05.02.2016 та з 04.05.2016; 2. Зобовязати відповідача на наступний день після набуття судовим рішенням законної сили розблокувати поточний рахунок ТОВ "Екофункція" відкритий відповідно до договору-анкети відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) № від 23.04.2014 та стягнення з відповідача пені в розмірі 1188,48 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 23.04.2014 між ТОВ "Екофункція", клієнтом, та ПАТ "УкрСиббанк", банком, укладено договір-анкету №1 на відкриття обслуговування банківського рахунку (з Правилами) №0500, відповідно до умов п.1.1. якого, підписуючи цей договір, клієнт погоджується з викладеною у Правилах (договірних умовах) відкриття та обслуговування банківського рахунків суб'єктів господарювання - клієнтів АТ "УкрСиббанк" (далі - Правила) затверджених згідно з внутрішніми процедурами банку, із усіма змінами та доповненнями, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank com та на інформаційних стендах у приміщенні банку, пропозицією банку надавати клієнту послуги з відкриття та обслуговування банківського рахунку, на умовах, встановлених у цьому договорі та Правилах.

До таких послуг входить:

-відкриття, обслуговування, закриття поточного рахунку в національній та/або іноземній валюті суб'єкта господарювання, бюджетної організації, нотаріуса та адвоката;

- надання послуги приймання та розміщення на поточному рахунку готівкової

виручки (готівки) для її зарахування на Рахунок(-и) у банку встановлюються клієнтом самостійно згідно запропонованих банком строків, що зазначені у Правилах;

- підключення та обслуговування відкритого поточного рахунку за допомогою системи "StarAccess".

17.08.2015 товариством було прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу Товариства та внесення засновником - Компанією "Ф.С.А. Еко Технолоджи Лімітед" додаткових грошових коштів на поповнення статутного капіталу, і, відповідно з цим рішенням внесено зміни до установчих документів товариства.

19.01.2016 на поточний рахунок ТОВ "Екофункція" від засновника товариства - Компанії "Ф.С.А. Еко Технолоджи Лімітед" надійшли грошові кошти для поповнення статутного капіталу товариства у сумі 48 366,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.01.2016 складало 1 191597,98 грн. (24,6371 грн. за 1 дол. США).

20.01.2016 відповідачем продано 75% від суми валютних коштів, що надійшли на рахунок товариства 36 274,50 доларів США, на міжбанківському валютному ринку за курсом 24,5 грн 1 дол.США (при цьому офіційний курс НБУ на 20.01.2016 складав 24,8443 грн. за 1 дол.США) та зарахував виручені грошові кошти у гривні в сумі 888725,25 грн на поточний рахунок товариства. На поточному рахунку позивача станом на 20.01.2016 залишалися грошові кошти у валюті - доларах США на суму 12 091,50 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.01.2016 складало 300404,85 грн.

Отже, загальна сума у гривнях, що знаходилася на поточному рахунку позивача станом на 20.01.2016 складала 1 186766,83 грн.

20.01.2016 відповідач без будь-якого письмового попередження заблокував всі грошові кошти на поточному рахунку товариства позивача. Позивач виявив вказані обставини при спробі проведення перерахувань грошових коштів 21.01.2016, 25 січня та 28 січня 2016 року, однак поточний рахунок залишався заблокованим.

21.01.2016 позивач звернувся до відповідача з листом за вих.№3 від 21.01.2016 з вимогою надати офіційну відповідь стосовно причин та терміну блокування рахунку.

Листом за вих.№4 від 21.01.2016 позивачем надано відповідачу додаткові документи: анкету-опитувальник; копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; копію статуту (дата реєстрації 17.08.2015); копію протоколу №1/15 загальних зборів учасників.

26.01.2016 позивачем листом за вих. №5 було надано копію офіційного перекладу листа "Ф.С.А. ЕКО Технолоджи Лімітед" від 25.09.2015, проте протягом вказаного терміну будь-якої відповіді від банку не надходило, поточний рахунок позивача залишався заблокованим.

01.02.2016 позивач знову звернувся до відповідача з листом за вих. №6 із нагадуванням про блокування рахунка та повідомленням про те, що з вини банку позивач не може виконати свої зобовязання перед постачальниками, виплатити податки та заробітну плату.

08.02.2016 на електронну адресу позивача електронною поштою від відповідача надійшов лист за вих. № 15/2573 від 01.02.2016, в якому відповідач рекомендував позивачу надати документи на підтвердження схеми структури власності.

Як зазначив позивач, вказані документи були надані ним 21.01.2016 як додаток до листа №4.

05.02.2016 рахунок було розблоковано, він функціонував до 20.04.2016, після чого був заблокований відповідачем до моменту подання даного позову до суду.

Щойно рахунок було розблоковано, позивачем були здійснено наступні банківські операції: 05.02.2016 платіжним дорученням сплачено 136524,80 грн; 08.02.2016 платіжним дорученням сплачено 606915,10 грн; 09.02.2016 платіжним дорученням сплачено 141294,28 грн.

11.02.2016 позивачем на міжбанківському валютному ринку продано 12091,50 доларів США за комерційним курсом 26,05 грн. за 1 долар США та зараховано на поточний рахунок 314983,58 грн.

Також, протягом 12.02.2016 - 19.04.2016 на поточний рахунок позивача від контрагентів надійшли грошові кошти на суму 237000,00 грн.

Протягом цього ж проміжку часу, тобто, з 12.02.2016 по 19.04.2016 позивачем з рахунку товариства було перераховано 550597,24 грн.

20.04.2016 відповідачем було відхилено платежі позивача на загальну суму 498,56 грн, а рахунок заблоковано.

29.04.2016 відповідачем з рахунка позивача списано 179,00 грн в якості комісії за обслуговування рахунка, залишок грошових коштів на поточному рахунку позивача станом на 02.05.2016 складав 1711,40 грн.

Як зазначає позивач, своїми незаконним діями відповідач порушив свої зобовязання за вказаним вище договором-анкетою №1 на відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) №0500 від 23.04.2014, оскільки вказані дії відповідача унеможливили списання грошових коштів позивача на його власний розсуд, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідач у запереченні на позовну заяву (вх.№27119 від 16.08.2016) проти позову заперечував, посилаючись на те, що банком в січні 2016 року на адресу позивача був надісланий лист з проханням надати певний перелік документів для здійснення ідентифікації клієнта. До моменту надання необхідних документів проведення операцій за рахунком було зупинено. Після надання вказаних документів з 05.02.2016 за рахунком виконувались всі операції клієнта. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частинами 1, 3 статті 1068 ЦК України встановлено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідач своє право відмови від здійснення фінансових операцій по рахунку позивача (блокування рахунку) обґрунтовує посиланням на ст. 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ч.7 ст. 9, ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Згідно з ч.ч. 2 - 6 ст. 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк зобов'язаний ідентифікувати та верифікувати відповідно до вимог законодавства України: клієнтів (крім банків, зареєстрованих в Україні), що відкривають рахунки в банку; клієнтів, які здійснюють фінансові операції, що підлягають фінансовому моніторингу; клієнтів (осіб) у разі виникнення підозри в тому, що їх фінансові операції (фінансова операція) можуть (може) бути пов'язані (пов'язана) з фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення; клієнтів, які проводять перекази без відкриття рахунка на суму, що дорівнює чи перевищує 15000 гривень, або на суму, еквівалентну зазначеній сумі, в тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, одиницях вартості, але є меншою ніж 150000 гривень, або на суму, еквівалентну зазначеній сумі, в тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, одиницях вартості; клієнтів, що здійснюють фінансові операції з готівкою без відкриття рахунка на суму, що дорівнює або перевищує 150000 гривень, або у сумі, еквівалентній зазначеній сумі, в тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах; клієнтів, у яких банк залучає кошти на умовах субординованого боргу; клієнтів, що укладають з банком кредитні договори, договори про зберігання цінностей або надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; осіб (крім банків, зареєстрованих в Україні), з якими банк як професійний учасник ринку цінних паперів укладає договори для здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів (фондовому ринку). З дня укладення договору така особа є клієнтом банку; осіб, уповноважених діяти від імені зазначених клієнтів/осіб (представника клієнта); клієнтів (осіб), визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення фінансового моніторингу.

Банк здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті.

Банк має право витребувати, а клієнт (особа, представник клієнта) зобов'язаний надати документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством документи та відомості, які витребує банк з метою виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

У разі ненадання клієнтом (особою, представником клієнта) документів, необхідних для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, рахунок не відкривається, зазначені в частині другій цієї статті договори (фінансові операції) не укладаються (не здійснюються).

Банк має право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Згідно з п.п. 3, 17, 18 ч. 1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" верифікація клієнта - встановлення (підтвердження) суб'єктом первинного фінансового моніторингу відповідності особи клієнта (представника клієнта) у його присутності отриманим від нього ідентифікаційним даним; ідентифікація - отримання суб'єктом первинного фінансового моніторингу від клієнта (представника клієнта) ідентифікаційних даних; ідентифікаційні дані - це: для фізичної особи - підприємця - відомості, зазначені у пункті 3 частини дев'ятої, та пункті 2 частини десятої статті 9 цього Закону.

Пунктом 3 ст. 9 наведеного Закону передбачено, що суб'єкти первинного фінансового моніторингу під час ідентифікації та верифікації резидентів встановлюють для юридичної особи - повне найменування, місцезнаходження; дату та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про проведення державної реєстрації, відомості про виконавчий орган; ідентифікаційні дані осіб, які мають право розпоряджатися рахунками та/або майном, дані, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів); ідентифікаційний код згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України; реквізити банку, в якому відкрито рахунок, і номер поточного рахунка.

Пунктом 2 ч.10 ст. 9 наведеного Закону передбачено, що під час ідентифікації та верифікації нерезидентів субєкти первинного фінансового моніторингу встановлюють для юридичної особи - повне найменування, місцезнаходження; реквізити банку, в якому відкрито рахунок, номер банківського рахунка; зясовують відомості про органи управління; ідентифікаційні дані осіб, які мають право розпоряджатися рахунками та/або майном, дані, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів). Субєкту первинного фінансового моніторингу надається також копія легалізованого витягу з торгового, банківського чи судового реєстру або нотаріально засвідчене реєстраційне посвідчення уповноваженого органу іноземної держави про реєстрацію відповідної юридичної особи.

Абзацами 1, 8 ч.1 ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" передбачено, що субєкт первинного фінансового моніторингу зобовязаний: відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі, коли здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта (у тому числі встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), є неможливим або якщо у субєкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені.

У випадках, передбачених цією частиною статті, субєкт первинного фінансового моніторингу зобовязаний протягом одного робочого дня, але не пізніше наступного робочого дня з дня відмови, повідомити спеціально уповноваженому органу про проведення операцій щодо зарахування коштів, які надійшли на рахунок такого клієнта, та про осіб, які мають або мали намір встановити ділові відносини та/або провести фінансові операції.

Відповідно до абз. 5-7 ч.1 ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися: від проведення фінансової операції у разі, якщо фінансова операція містить ознаки такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу; від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" банку надано право відмовитися від проведення фінансових операцій (обслуговування) у разі, коли клієнт на запит суб'єкта первинного фінансового моніторингу щодо уточнення інформації про клієнта не подав відповідну інформацію (офіційні документи та/або належним чином засвідчені їх копії).

Відповідно до п.п.3 ч.1 п.63 постанови Національного Банку України від 26.06.2015 №417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» банк зобовязаний проводити додаткове уточнення інформації щодо ідентифікації та вивчення клієнта в разі унесення змін до установчих документів.

Відповідно до п.п.1 ч.1 п.64 даної постанови банк у випадках передбачених Законом, Законом про банки та цим Положенням, зобовязаний здійснити ідентифікацію, верифікацію клієнта, у тому числі встановити дані про фізичних осіб, що дають змогу встановити кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи-клієнта банку, представників клієнта, осіб, від імені або за дорученням яких проводиться фінансова операція (щодо клієнтів, зазначених у пункті 58 цього розділу, - спрощену ідентифікацію).

Як вже зазначалось, 17.08.2015 позивачем було прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу Товариства та внесення засновником - компанією "Ф.С.А. Еко Технолоджи Лімітед" додаткових грошових коштів на поповнення статутного капіталу, і, відповідно з цим рішенням внесено зміни до установчих документів товариства.

20.01.2016 відповідач без письмового попередження позивача заблокував всі грошові кошти на поточному рахунку позивача.

21.01.2016 позивач звернувся до відповідача з вимогою надати офіційну відповідь стосовно причин та терміну блокування рахунку. Того ж дня позивач надав відповідачу додаткові документи: анкету-опитувальник; копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; копію статуту (дата реєстрації 17.08.2015); копію протоколу №1/15 загальних зборів учасників.

03.02.2016 позивач надав відповідачу анкету-опитувальник та схематиче зображення структури власності ТОВ "Екофункція" (а.с.55-56).

05.02.2016 рахунок позивача було розблоковано.

08.02.2016 на електронну адресу позивача електронною поштою від відповідача надійшов лист за вих. № 15/2573 від 01.02.2016, в якому відповідач рекомендував позивачу надати документи на підтвердження схеми структури власності, в той час як вказані документи були надані позивачем ще 03.02.2016.

Тобто, колегія суддів зазначає, що у відповідача були всі необхідні дані, які стосуються ідентифікації та верифікації позивача. Доказів витребування у позивача інших офіційних документів щодо уточнення інформації про клієнта відповідачем не надано.

21.04.2016 відповідачем рахунок позивача був заблокований знову.

Частина 6 ст. 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" надає банку право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Разом з тим ч. 7 даної статті надає банку право витребувати інформацію, яка стосується ідентифікації клієнта (в тому числі керівників клієнта - юридичної особи, представника клієнта), вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта, здійснення поглибленої перевірки клієнта, в органів державної влади, державних реєстраторів, банків, інших юридичних осіб, а також здійснювати заходи щодо збору такої інформації з інших джерел.

А ч. 8 ст. 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зобов'язує банк витребувати в органів державної влади, державних реєстраторів, банків, інших юридичних осіб інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для аналізу відповідності фінансової операції змісту його діяльності та фінансовому стану, які відповідно до частини 9 даної статті зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту безоплатно надати банку таку інформацію.

Однак, банком жодним чином не доведено встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику та не надано жодних доказів використання свого права та виконання обов'язку, передбачених ч.ч. 7 та 8 ст. 64 вищезазначеного Закону, для здійснення поглибленої перевірки клієнта та аналізу відповідності фінансової операції змісту його діяльності та фінансовому стану за період з дня блокування рахунку до цього часу.

Відповідно до п.п.6 - 8 ст. 9 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а державні органи, державні реєстратори зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідно до законодавства інформацію, що стосується ідентифікації та/або що необхідна для вивчення клієнта, уточнення інформації про нього або проведення поглибленої перевірки клієнта. Зазначена інформація подається безоплатно. Порядок подання інформації визначається Кабінетом Міністрів України.

Суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов'язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для ідентифікації, верифікації, вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта, а також для виконання таким суб'єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

З метою встановлення кінцевого бенефіціарного власника (контролера) суб'єкт первинного фінансового моніторингу витребовує у клієнта - юридичної особи інформацію та/або документи, що підтверджують наявність структури власності такого клієнта.

Ідентифікація та верифікація клієнта здійснюються до/або під час встановлення ділових відносин, вчинення правочинів (крім випадків, передбачених цим Законом), але до проведення фінансової операції, відкриття рахунка.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" фінансова операція підлягає обовязковому фінансовому моніторингу у разі, якщо сума, на яку вона здійснюється, дорівнює чи перевищує 150 000 гривень (для субєктів господарювання, які проводять лотереї або проводять та надають можливість доступу до азартних ігор у казино, будь-яких інших азартних ігор, у тому числі електронне (віртуальне) казино, - 30 000 гривень) або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну 150 000 гривень (для субєктів господарювання, які проводять лотереї або проводять та надають можливість доступу до азартних ігор у казино, будь-яких інших азартних ігор, у тому числі електронне (віртуальне) казино, - 30 000 гривень), та має одну або більше таких ознак.

Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 16 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" фінансова операція підлягає внутрішньому фінансовому моніторингу, якщо у субєкта первинного фінансового моніторингу виникають підозри, які ґрунтуються, зокрема, на критеріях ризиків, визначених самостійно субєктом первинного фінансового моніторингу з урахуванням критеріїв ризиків, встановлених центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму;

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до пяти робочих днів, про що зобовязаний негайно повідомити субєкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Як зазначено у п. 104 "Положення про здійснення банками фінансового моніторингу", затвердженого постановою правління Національного банку України від 26.06.2015 N 417 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), банк відповідно до частини першої статті 17 Закону:

1) має право зупинити здійснення фінансової(их) операції(ій), яка/які містить(ять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України;

2) зобов'язаний зупинити здійснення фінансової(их) операції(ій), якщо її/їх учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних із провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій).

Зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (уключно).

Згідно з п. п. 115, 119 вказаного Положення загальний строк зупинення проведення фінансової операції у випадках, передбачених статтею 17 Закону, не може перевищувати 30 робочих днів.

Банк поновлює проведення фінансових операцій:

1) на третій робочий день із дня зупинення фінансової операції в разі неотримання протягом строку, передбаченого частиною першою статті 17 Закону, рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової(их) операції(ій);

2) наступного робочого дня після дати закінчення строку зупинення відповідної(их) фінансової(их) операції(ій), зазначеної(их) у рішенні спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідної(их) фінансової(их) операції(ій) (видаткових фінансових операцій).

Банк поновлює проведення відповідної(их) фінансової(их) операції(ій) наступного робочого дня після дня отримання:

файла-рішення / рішення на паперовому носії про скасування спеціально уповноваженим органом рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або про зупинення видаткової фінансової операції, отриманого протягом строку, зазначеного в цьому рішенні, але не пізніше 31 робочого дня з дня зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій);

файла-рішення / рішення на паперовому носії про поновлення фінансових операцій, зупинених на виконання відповідного запиту уповноваженого органу іноземної держави.

Доказів звернення відповідача до спеціально уповноваженого органу з відповідним повідомленням матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, як вже зазначалось, відповідачем не надано доказів повідомлення спеціально уповноваженого органу про проведення операцій щодо зарахування коштів, які надійшли на рахунок позивача, не доведено встановлення позивачу неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи перевірці ризику, витребування від позивача інформації, необхідної для ідентифікації, верифікації, вивчення позивача, уточнення інформації про позивача, тобто не надано доказів на підтвердження існування обставин, які давали б йому право зупинити проведення фінансових операцій на рахунку позивача на такий тривалий строк, про який зазначено вище.

Колегія суддів зазначає, що можливість відновлення права позивача щодо користування своїми коштами на рахунку (розблокування рахунку), тобто відновлення становища, яке існувало до порушення його права (до 20.01.2016), відповідає способам захисту порушеного права, передбаченим ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України.

На все вищезазначене місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення уваги не звернув та прийняв рішення при неправильному застосуванні норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що вимога позивача щодо зобовязання ПАТ "УкрСиббанк" розблокувати поточний рахунок ТОВ "Екофункція", відкритий відповідно до договору-анкети відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) № від 23.04.2014, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в звязку з чим рішення місцевого господарського суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині про задоволення позову щодо зобовязання ПАТ "УкрСиббанк" розблокувати поточний рахунок ТОВ "Екофункція", відкритий відповідно до договору-анкети відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) № від 23.04.2014.

Щодо вимоги позивача в частині зобовязання відповідача розблокувати поточний рахунок ТОВ «Екофункція» саме на наступний день після набуття судовим рішенням законної сили, то чинним процесуальним законодавством передбачено певний порядок виконання рішення суду, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконним блокування ПАТ "УкрСиббанк" поточного рахунка №0500 ТОВ "Екофункція", відкритого відповідно до договору - анкети відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) № від 23.04.2014 в період з 21.01.2016 до 05.02.2016 та з 04.05.2016, колегія суддів зазначає, що даний спосіб захисту права не відповідає способам захисту порушеного права, передбаченим законом або договором, в звязку з чим обставини законності або незаконності блокування доводяться в межах позовних вимог щодо зобовязання ПАТ "УкрСиббанк" розблокувати поточний рахунок ТОВ "Екофункція", тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 1188,48 грн, колегія суддів зазначає наступне.

В силу положень ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені ст.611 ЦК України, зокрема, щодо сплати неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до п.8.4. Правил (договірних умов) відкриття та обслуговування банківського рахунку субєктів господарювання, відокремлених підрозділів юридичних осіб, самозайнятих осіб, представництв клієнтів АТ «Укрсиббанк» за несвоєчасне списання/зарахування грошових коштів з/на рахунку/ок, якщо це відбулося з вини банку при порушенні ним умов договору, останній сплачує клієнту пеню у розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 0,1% від суми переказу.

Як свідчать матеріали справи, позивач відповідно до платіжних доручень: №56 від 20.04.2016 намагався перерахувати 18,42 грн, №6 від 28.01.2016 намагався перерахувати 100,00 грн (а.с.72,74), однак у перерахуванні було відмовлено у звязку з блокуванням рахунка - фінансовий моніторинг.

Також позивач 29.01.2016 платіжним дорученням №7 намагався перерахувати грошові кошти (з копії платіжного доручення, доданого до матеріалів справи, не вбачається, яку саме суму позивач бажав перерахувати), однак у перерахуванні було відмовлено у звязку з блокуванням рахунка - фінансовий моніторинг (а.с.73).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування цієї частини позовних вимог нараховано пеню за затримку перерахування грошових коштів з 20.01.2016 до 05.02.2016 (15 днів): 1 186 766,83 грн (загальна сума у гривнях, що знаходилась на поточному рахунку позивача станом на 20.01.2016) х 0,01% х 15 днів =1780,15 грн. Однак, з врахуванням максимального розміру пені, позивач просив стягнути 1186,77 грн.

Крім того, як зазначив позивач, станом на 02.05.2016 на рахунку позивача знаходяться 1711,40 грн, якими він не може розпорядитися з вини відповідача. Пеня за період з 05.05.2016 до 20.07.2016, тобто за 77 календарних днів складає: 1711,40 грн х 0,01% х 77 днів =13,18 грн. Однак, з врахуванням максимального розміру пені, позивач просив стягнути 1,71 грн.

Всього позивач просив стягнути 1188,48 грн. пені.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до умов договору пеня за несвоєчасне списання/зарахування грошових коштів з/на рахунку/ок, передбачена саме від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а не від залишку грошових коштів на рахунку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2016 у справі № 922/2461/16 підлягає скасуванню, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково, в звязку з чим рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2016 у справі № 922/2461/16 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення по справі.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.2 статті 103, п.4 ч.1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екофункція" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2016 у справі № 922/2461/16 скасувати та прийняти нове рішення по справі.

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ПАТ "УкрСиббанк" розблокувати поточний рахунок ТОВ "Екофункція", відкритий відповідно до договору-анкети відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) № від 23.04.2014.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повний текст постанови складено 20.02.2017

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Пуль О.А.