ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.02.2017 Справа №905/3453/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В. при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй", м.Київ, ,

до відповідача: Управління житлово-комунального господарства Слов'янської міської ради м.Слов`янськ Донецької області, ,

про стягнення 179 683,89 грн., -

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй, м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою №01/12-пз2 від 01.12.2016р. до відповідача, Управління житлово-комунального господарства Словянської міської ради, м.Слов`янськ Донецької області, про стягнення суми заборгованості у розмірі 179 683,89 грн. за договором №71 від 03.04.2013р..

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/3453/16 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 07.12.2016р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/3453/16.

У подальшому розгул справи відкладався у відповідності до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання із відповідачем договору №71 від 03.04.2013р. та невиконання останнім за ним зобовязання з оплати вартості виконаних робіт.

Нормативно вимоги ґрунтуються на приписах ст.ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.525, 526, 530, 625, 629, 837 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 12, 54-55 Господарського процесуального кодексу України.

04.01.2017р. від відповідача отримано пояснення №01-30/7 від 03.01.2017р., за змістом яких фінансові зобовязання за спірним договором в органах Казначейства не реєструвались оскільки не надходило фінансування з Державного бюджету України; при цьому свідчить про відсутність станом на теперішній час в управлінні інформації на підтвердження фак. виконання робіт за договором №71 від 03.04.2013р., відсутні, непередані підрядником виконавчі схеми виконання робіт, як це передбачено умовами договору; також зауважено на невідповідності актів виконаних робіт представлених суду в частині дати їх підписання тим примірникам, що є наявними у відповідача. Як стверджує останній платіжні доручення до органів Казначейства управлінням не направлялись, бюджетне фінансування не здійснювалось, заборгованість за договором як кредиторська не обліковується. З метою обєктивного розгляду справи просив залучити до участі у розгляді справи колишнього керівника управління ЖКГ ОСОБА_3

До пояснень додано у копіях: розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації №349 від 20.06.2013р. Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації №108 від 05.03.2013р. разом із додатком №1 до нього, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) форма КБ-3, акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), розпорядження міського голови Слов'янської міської ради №111 від 13.07.2011р. Про призначення ОСОБА_3Д., №123 від 04.08.2014р. Про звільнення ОСОБА_3Д., положення про управління житлово-комунального господарства Слов'янської міської ради (нова редакція).

Клопотання відповідача про залучення до участі у розгляді справі ОСОБА_3 задоволено судом, при цьому у порядку ст.30 Господарського процесуального кодексу України, про що 04.01.2017р. винесено відповідну ухвалу суду.

25.01.2017р. представником позивача на електронну адресу суду надіслано копію пояснень вих. №24/01 n від 24.01.2017р., до яких додано у копіях: договір №71 від 03.04.2013р., договірна ціна на поточний ремонт дорожнього покриття вул.Паркова в м.Словянську Донецької області, що здійснюється у 2012р., локальний кошторис №2 1 1 на поточний ремонт дорожнього покриття вул.Паркова у м. Словянськ, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2 1 1 на поточний ремонт, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису №2 1 1 на поточний ремонт, акт обстеження дорожнього покриття автошляху по вул.Паркова в м. Словянську Донецької області; копію супровідного листа вих. №24/01 ш від 24.01.2017р., до якого додано у копіях: акт звірки взаєморозрахунків б/н від 20.01.2017р., накладна курєрської служби, довідки Товариства з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй вих. №24/01 д від 24.01.2017р. про відсутність відомостей щодо існування провадження по справі про банкрутство відносно відповідача, вих. №24/01 д1 від 24.01.2017р. про відсутність відомостей щодо наявності на розгляді у іншого судді даних позовних вимог; копію заяви вих. №24/01 з від 24.01.2017р. про уточнення позовних вимог, якою останні визначено у наступному: стягнути з Управління житлово-комунального господарства Слов'янської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй суму заборгованості за договором №71 від 03.04.2013р. в розмірі 96421,03грн., суму інфляційних втрат в розмірі 74822,72 грн. та суми 3% річних в розмірі 8440,14 грн., що загалом становить 179683,98 грн., посилаючись на те, що окрім суми заборгованості за договором №71 від 03.04.2013 року, яка складає 96 421,03 грн., позивачем нараховано інфляційні втрати та 3%річних, що вбачається з мотивувальної частини позовної заяви та розрахунків, що додані до неї.

Керуючись ст.22 Господарського процесуального кодексу України заяву представника позивача вих. №24/01 з від 24.01.2017р. про уточнення позовних вимог прийнято судом та справа розглядається з урахуванням її змісту.

26.01.2017р. особою, викликаною в порядку ст.30 Господарського процесуального кодексу України колишнім керівником управління житлово-комунального господарства Слов'янської міської ради ОСОБА_3 через канцелярію господарського суду Донецької області подано лист пояснення б/н від 24.01.2017р., за змістом яких підтверджено укладання договору №71 від 03.04.2013р. та складання актів приймання-передачі виконаних робіт (форма КБ-2в) без визначення дати підписання, вказано, що орієнтовно роботи виконувались у серпні - жовтні місяцях.

02.02.2017р. через канцелярію господарського суду Донецької області отримано оригінал заяви вих. №24/01 з від 24.01.2017р. про уточнення позовних вимог, пояснень вих. №24/01 n від 24.01.2017р. та супровідного листа вих. №24/01 ш від 24.01.2017р., які були надіслані 25.01.2017р. електронною поштою, з додатками.

У письмових поясненнях позивач зазначає, що ТОВ Ялта Град Строй до 2015р. знаходилось у м.Донецьк, документи залишено за місцем попереднього розташування підприємства і можливості їх вивезення немає, тому ТОВ Ялта Град Строй не може надати оригінали акту прийняття виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт.

Представник позивача у судовому засіданні 07.02.2017р. підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви вих. №24/01 з від 24.01.2017р. про уточнення позовних вимог, якою останні визначив у наступному: стягнути з Управління житлово-комунального господарства Слов'янської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй суму заборгованості за договором №71 від 03.04.2013р. в розмірі 96421,03грн., суму інфляційних втрат в розмірі 74822,72 грн. та суми 3% річних в розмірі 8440,14 грн., що загалом становить 179683,98 грн.; зазначив про неможливість представити витребувані судом документи податкової звітності, оскільки вони залишились на території проведення антитерористичної операції (м.Донецьк) колишнє місцезнаходження підприємства, де проводиться антитерористична операція і можливість вивести їх відсутня за станом на теперішній час.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.02.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку щодо такого.

За змістом частин першої, другої статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання. Господарські зобов'язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

03.04.2013р. між Управлінням житлово-комунального господарства Словянської міської ради (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй" (Підрядник) укладено договір №71, за умовами якого Підрядник зобовязується у 2013р. виконати роботи з поточного ремонту автодороги по вул.Паркова у м.Словянськ, а Замовник - прийняти й оплатити такі роботи (п.1.1 договору).

Згідно п.1.2 договору, найменування (номенклатура, асортимент) робіт: поточний ремонт автодороги по вул.Паркова у м.Словянськ. Кількість робіт визначається відповідно до проектно-кошторисної документації, затвердженої Замовником.

Підрядник зобовязаний виконати передбачені цим договором роботи якісно, відповідно до ДБН В.2.3-5-2001 Вулиці і дороги населених пунктів. Асфальтобетонна суміш повинна виготовлятися відповідно до ДСТУ Б В. 2.7-119:2011 "Суміші асфальтобетонні й асфальтобетон дорожній та аеродромний. Технічні умови" (п.2.1. договору).

Ціна договору визначена у п. 3.1 та становить 96 421,03 грн.,у тому числі податок на додану вартість.

Відповідно до п.3.2 договору договірна ціна складається за Правилами визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000 (з урахуванням змін та доповнень) та не може змінюватися за винятком випадків, передбачених у п. 3.3 цього договору. Договірна ціна є невідємною частиною цього договору.

За приписами п.5.1. договору строк виконання робіт: з 03.04.2013р. по 31.12.2013р.

Як визначено п.5.2 договору місцем виконання робіт є м.Слов`янськ.

Строк дії договору за визначеннями його п.10.1 з часу його укладання і до 31.12.2013р.

Матеріали справи містять належним чином засвідчену копію договірної ціни, що за змістом документа погоджена у розмірі 96 421,03 грн.

Беручи до уваги ідентичність обєкту, на якому згідно договору слід провести роботи у договорі та означених документах, ціни робіт, суд приходить до висновку щодо складання останнього безпосередньо до договору №71 від 03.04.2013р.

Укладений договір за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, а тому спірні правовідносини, що виникли між сторонами, за правилами абз.2 ч.1 ст.193 Господарського кодексу України - до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, - регулюються відповідними нормами глави 63 Цивільного кодексу України.

Дослідив укладений договір поряд із означеними нормами чинного законодавства, спірна угода не суперечить актам цивільного законодавства, сторонами неоспорена, у судовому порядку недійсною не визнана. Відтак в силу положень статті 629 Цивільного кодексу України договір №71 від 03.04.2013р. є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Таке визначення поняття розкриває сутність зобовязання як правого звязку між двома субєктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 Цивільного кодексу України).

Приписами ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, договір підряду складається із двох взаємопов'язаних між собою зобов'язань: 1)правовідношення, в якому виконавець має виконати роботу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити виконану роботу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За нормою закону належною підставою для виникнення у замовника обов'язку оплатити виконану виконавцем роботу за договором відповідно до чинного законодавства є прийняття замовником виконаних робіт, підтверджене відповідними доказами.

Згідно п.6.1.4 договору Замовник зобовязаний приймати виконані роботи згідно з актом прийняття виконаних робіт (ф. КБ-2в) та довідки (ф. КБ-3). Замовник зобовязаний підписати подані документи чи обґрунтувати причини відмови від їх підписання на протязі трьох робочих днів. Перебіг зазначеного строку починається з наступного робочого дня після надання документів Підрядником.

Як свідчать матеріали справи сторонами підписано акт приймання виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2в) за грудень 2013р. на суму 96 421,03 грн. та відповідна довідка про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ аналогічною вартістю.

В означених акті та довідці міститься посилання на договір №71 від 03.04.2013р., що беззаперечно свідчить про виконання робіт на підставі вказаного договору.

Документи підписані та скріплені печатками з обох сторін за відсутності заперечень стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості.

За змістом представлених пояснень ОСОБА_3 (керівник Управління житлово-комунального господарства Словянської міської ради у грудні 2013 р.) у порядку ст.30 Господарського процесуального кодексу України, підтверджено факт виконання робіт за договором, підписання акту та довідки ним особисто.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження виявлення недоліків у виконанні робіт.

Виходячи з викладеного, підписані сторонами акт приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в та довідка форми №КБ-3 є належними та допустимими доказами факту виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором №71 від 03.07.2013р..

Одночасно, відповідач посилається на той факт, що примірники актів, які в наявності в оригіналі у Замовника, є підписаними, але дати підписання не містять, що унеможливлює визначення строку оплати робіт.

ОСОБА_3 у зв'язку з давністю події повідомити конкретну дату підписання акту приймання виконаних будівельних робіт у грудні 2013 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт не може; факт підписання документів підтвердив.

За результатами огляду оригіналів актів, які наявні у відповідача, останні взагалі не підписані. Даний факт істотно не впливає на оцінку доказів у справі внаслідок того, що відповідач та посадова особа останнього ОСОБА_3, яка безпосередньо приймала роботи, фактично підтверджують виконання та прийняття робіт у грудні 2013 року, невстановленою є дата підписання документів останнім.

З копій акту виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що останні підписані з обох сторін 25.12.2013р. за грудень 2013р., що виходячи з п.5.1 договору, не суперечить його умовам.

Згідно п.6.3.3 договору Підрядник зобов"язаний надавати Замовнику разом з актом виконаних робіт виконавчу схему, підписану відповідним працівником підприємства та скріплену печаткою підприємства.

Відповідач стверджує, що за відсутності доказів передачі означеної схеми, роботи не можна вважати виконаними та прийнятими, відповідно вони не повинні сплачуватись.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, оскільки умовами п.6.1.4 договору обумовлено обовязок Замовника протягом 3 робочих днів з моменту передачі Підрядником документів або прийняти виконані за актом роботи, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання, тому, підписавши акт без заперечень Замовник підтвердив наявність всіх необхідних документів для прийняття робіт, за відсутності яких відповідач не мав би можливості належним чином прийняти роботи, оцінити їх обсяг, перевірити обсяг використаних матеріалів. Крім того, суд приймає до уваги, що будь-якої переписки з приводу відсутності виконавчих схем матеріали справи не містять.

За приписами ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п.4.1 договору розрахунки за виконані роботи проводяться в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Замовника на рахунок Підрядника.

Як встановлено п.4.2 договору, Замовник здійснює оплату протягом 7 (семи) банківських днів, після підписання сторонами акту прийняття виконаних робіт (ф КБ 2в). До акта прийняття виконаних робіт додається довідка про вартість виконаних робіт Бюджетні зобовязання за договором виникають у разі наявності та в межах відповідних асигнувань. Фінансування робіт здійснюється за рахунок місцевого бюджету.

Таким чином, враховуючи положення п.4.2 договору, з огляду на підписання акту та довідки 25.12.2013 року, Замовник мав сплатити вартість виконаних Підрядником робіт протягом семи банківських днів, до 10.01.2014р. включно.

Відповідач не надав суду доказів оплати заборгованості за договором у встановленому порядку та строк.

У письмових поясненнях відповідач посилається на те, що згідно умов договору джерелом фінансування за цим договором є кошти бюджету, які не були виділені.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Разом з тим, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Спірний договір фактично містить умову, відповідно до якої виконання зобовязання з оплати коштів за виконані роботи повязано з фактом фінансування з державного бюджету.

За змістом статті 511 Цивільного кодексу України зобовязання не може створювати обовязку для третьої особи.

Навіть у випадку покладення виконання обовязку боржником на іншу особу, відповідно з вимогами ч.2 ст.528 Цивільного кодексу України, відповідальним за виконання зобовязання залишається боржник, а не така особа.

Наявність чи відсутність фінансування відповідача не залежить від волі та дій позивача, що порушує його право на отримання коштів за виконані роботи за вказаним вище договором.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутність бюджетних коштів не є законною підставою для звільнення від виконання договірного зобовязання. Аналогічна позиція викладена у постанові від 15 травня 2012 року № 11/446 Верховного Суду України та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД та Оліус проти України від 18 травня 2005 року.

Таким чином, Управління житлово-комунального господарства Слов'янської міської ради м.Слов`янськ Донецька область не звільняється від виконання грошового зобовязання, неналежне виконання якого зумовлено відсутністю фінансування.

Відтак, матеріалами справи доведено факт виконання позивачем своїх зобовязань у відповідності до умов зазначеного вище договору, строк виконання зобовязання відповідача на момент звернення з позовом настав, з огляду у відповідача виникло зобовязання здійснити оплату вартості виконаних робіт на суму 96 421,03 грн.

Проте, як вбачається з обставин справи, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, грошове зобовязання Замовника перед Підрядником у сумі 96 421,03 грн. у встановлені договором строки не виконано.

Доказів, що свідчать про сплату цієї суми заборгованості в повному обсязі чи частково у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу у повному обсязі.

Прострочення відповідачем грошового зобовязання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обовязок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обовязку щодо сплати відповідних сум.

За розрахунком позивача сума інфляційних витрат за прострочення основного зобовязання у загальній сумі становить 74822,72 грн. за період прострочення з 01.2014р. по 10.2016р. на суму основного боргу 96 421,03 грн.

В частині нарахування інфляційних витрат за несвоєчасне виконання грошових зобовязань слід виходити з наступного.

За приписами ч.2 п.3.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Таким чином, застосований позивачем розрахунок інфляційних витрат в частині визначення періоду їх нарахування суперечить вищевикладеним приписам постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями), та дійсним обставинам справи, і тому є невірним та не може бути прийнятий судом.

Здійснив перерахунок інфляційних витрат за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», на суму основного боргу 96421,03 грн. за належний період з 02.2014р. по 10.2016р., встановлено, що їх дійсний розмір становить суму більше, ніж заявлено до стягнення позивачем, а саме 91954,56 грн. При цьому, враховуючи межі позовних вимог, суд дійшов висновку про їх задоволення у розмірі визначеному позивачем, тобто в сумі 74822,72 грн.

Одночасно позивачем заявлено до стягнення 3% річних з простроченої суми 8440,14грн. за наступним розрахунком: на суму 96421,03 грн. у період з 01.01.2014р. по 30.11.2016р.

Перевіривши розрахунок даних позовних вимог, встановлено невідповідність визначеного позивачем періоду, з огляду на встановлений момент виникнення права вимоги, а саме, за викладених вище обставин, першим днем прострочення є 11.01.2014р., а відтак, дійсним є період з 11.01.2014р. по 30.11.2016р. Отже, здійснив перерахунок 3% річних, суд дійшов висновку про їх розмір у загальній сумі 8360,89грн.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй", м.Київ, до відповідача, Управління житлово-комунального господарства Слов'янської міської ради, м.Слов`янськ Донецька область, про заборгованості за договором №71 від 03.04.2013р. в розмірі 96421,03грн., суму інфляційних втрат в розмірі 74822,72 грн. та суми 3% річних в розмірі 8440,14 грн., що загалом становить 179683,98 грн., задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Слов'янської міської ради (84100, Донецька область, м.Слов'янськ, пл.Соборна (пл.Жовтневої революції), буд.3, , банківські реквізити не вказано) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй" (02152, м.Київ, пр.Тичини, буд.20, , р/р3545 в Краматорській філії ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 335548) 179604,64 грн., у тому числі суму заборгованості у розмірі 96421,03 грн., 3% річних у розмірі 8360,89грн., інфляційні втрати у розмірі 74822,72 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 2694,08 грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. У судовому засіданні 07.02.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено та підписано 13.02.2017р.

Суддя О.В. Кротінова