УХВАЛА

09.02.2017Справа № 910/22988/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Мобільні ТелеСистеми";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МТС" (відповідач 1);

Державної служба інтелектуальної власності України (відповідач 2);

про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Дрюк Н. О., довіреність № 3-663 від 07.12.16 р. ;

Мамуня О. С., довіреність № 3-663 від 07.12.16 р.;

Лиштва Ю. В., довіреність № б/н від 29.12.16 р. ;

Лук'янов О.Л., довіреність № 3-663 від 07.12.16 р.;

Від відповідача 1: Сорока О. О., довіреність № б/н від 23.05.16 р.;

Від відповідача 2: Потоцький М. Ю., довіреність № 1-8/8565 від 21.11.14 р.;

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду м. Києва подано позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Мобільні ТелеСистеми" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МТС" та Державної служби інтелектуальної власності України про визнання свідоцтва України № 49992 на знак для товарів і послуг недійсним повністю, зобов'язання відповідача-2 внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання свідоцтва України № 49992 недійсним повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2016 року порушено провадження у справі № 910/22988/16.

У судовому засіданні 02.09.2017 року представником позивача подано клопотання про призначення у справі судової експертизи.

У судовому засіданні 09.02.2017 р. представником позивача та представником відповідача були подані клопотання про призначення судової експертизи.

Позовні вимоги у справі № 910/22988/16 мотивовано невідповідністю знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № 49992 умовам надання правової охорони, оскільки, на думку позивача, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 49992 є схожим настільки, що його можна сплутати з комерційним (фірмовим) найменуванням позивача, яке є відомим в Україні та право на яке позивач отримав до дати подачі заявки на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 49992 стосовно тотожних чи споріднених із ним товарів і послуг. Також позивач вважає, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 49992 є таким, що може ввести в оману стосовно особи, яка надає послугу.

Відповідно до чинного законодавства України суд вирішує спір та встановлює істину на основі всебічного з'ясування всіх суттєвих моментів спірних правовідносин та об'єктивного дослідження фактичних даних, що визначають наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Закон України "Про статус суддів"). Засобом встановлення фактичних даних, що потребують спеціальних знань, як то визначення обсягів поставленої питної води для потреб холодного і гарячого водопостачання та їх стоків розрахунковим способом та частково за даними приладів обліку, виходячи з розділу 5 Господарського процесуального кодексу України, є висновок судового експерта. Так, ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті ці дані встановлюються, зокрема, висновками судових експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

З метою правильного і однакового застосування господарськими судами законодавства, яке регулює призначення судової експертизи, Пленум Вищого господарського суду України надав роз'яснення у формі постанови "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012 р. пунктом 2 якої передбачено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши правові позиції сторін, суд дійшов висновку, що для всебічного та об'єктивного з'ясування спірних правовідносин у справі № 910/22988/16, а також юридичної оцінки достеменності посилань позивача і відповідача, необхідним є призначення у справі судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 р. у справі № 910/22988/16 призначено судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Як визначено пунктом 1 частини 2 статті 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Враховуючи вищезазначені обставини, господарський суд вважає за необхідне провадження у даній справі зупинити.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 79, 86 ГПК України, господарський суд,-

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі № 910/22988/16 до закінчення проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Суддя О.В. Мандриченко