РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017Справа №910/17564/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавест Енд Комплексні Рішення", Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавест-Комп'ютерний Світ"

треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_2

про стягнення 2644326,38 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Коваленко О.Д. (представник за довіреністю);

від відповідача 1 - не з'явився;

від відповідача 2 - Зарубін В.Б. (представник за довіреністю);

від третьої особи 1 - не з'явився;

від третьої особи 2 - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 Публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест енд Комплексні рішення» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест - комп'ютерний світ» про стягнення заборгованості за Договором овердрафту стягнення 2644326,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 15.08.2013 між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «Діавест енд Комплексні рішення» укладено Договір про надання овердрафту № 5400-О-1 (далі - Договір), у забезпечення виконання зобов'язань за яким між ПАТ «Радикал Банк», ТОВ «Діавест енд Комплексні рішення» та ОСОБА_1 (як поручителем) укладено Договір поруки № ДП-5400-О-1-1 від 15.08.2013 (далі - Договір поруки).

Відповідно до умов вказаного Договору та додаткових угод до нього, позивач надав відповідачу 1 овердрафт з лімітом 1 300 000,00 грн. із терміном користування до 14.08.2014 включно, з процентною ставкою 24,00 процентів річних.

Відповідач 1, у свою чергу, умови Договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування у встановлений строк неналежним чином виконав. Крім того, сплачені ним 09.07.2015 суми грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1 299 916,12 грн. та процентів за користування за користування кредитом у розмірі 40 905,85 грн. за Договором були повернуті відповідачу 1 позивачем 22.01.2016, внаслідок визнання 06.11.2015 уповноваженою особою Фонду вищевказаних трансакцій нікчемними.

У зв'язку з цим, станом на 16.03.2016 за відповідачем 1 утворилася заборгованість за Договором у сумі 2 644 326,38 грн., з яких 1 299 916,12 грн. - основна сума заборгованості за кредитом, 400 545,77 грн. - прострочена заборгованість зі сплати процентів, 120 078,68 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та пеня в розмірі 823 785,81 грн. за несвоєчасну сплату тіла кредиту.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача зазначені суми заборгованості.

У судовому засіданні 14.02.2017 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Додатково вказав, що заборгованість за спірним договором було погашено позичальником та поручителем за вказаним договором, проте зазначені транзакції Банком визнано нікчемними та поновлено заборгованість відповідача. Крім того, на час вчинення спірних транзакцій, у Банку не було підстав для стягнення заборгованості за договором поруки, оскільки позичальником не порушувались умови кредитного договору, простроченої заборгованості не було.

Відповідач 1 заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві, зокрема зазначив, що заборгованість за Договором погашена 09.07.2015 у повному обсязі, а обґрунтування Фондом нікчемності даних трансакцій зводиться до неможливості перерахування грошових коштів поза банківським часом, що було й порушено самим позивачем при поверненні спірних сум 22.01.2016 на рахунок відповідача 1 після повідомлення про нікчемність від 06.11.2015. Крім того, відповідач 1 зауважує, що період нарахування позивачем процентів та пені за прострочення виконання зобов'язань за Договором становить з 15.08.2014 по 16.03.2016 та не відповідає дійсним обставинам справи, зважаючи на сплату відповідачем 1 заборгованості 09.07.2015.

На підставі викладеного відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні 14.02.2017 також заперечував проти задоволення даного позову з підстав, викладених у відзиві на позов, аналогічних запереченням відповідача 1.

Представники третіх осіб 1, 2 у судове засідання 14.02.2017 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 15.08.2013 між ПАТ «Радикал Банк» (банк) та ТОВ «Діавест енд Комплексні рішення» (позичальник) укладено Договір про надання овердрафту № 5400-О-1, згідно умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування шляхом сплати з поточного рахунку позичальника № НОМЕР_1, відкритого в банку, платіжних документів на суму, що перевищує залишок на такому рахунку (овердрафт) в межах визначеного Договором ліміту, а позичальник зобов'язався повернути банку заборгованість за овердрафтом та сплатити проценти за користування овердрафтом та інші платежі на умовах, передбачених цим Договором (п.1.1. Договору).

У відповідності до п.1.2. Договору, ліміт овердрафту складає 300 000,00 грн. При цьому, станом на перше число кожного місяця ліміт овердрафту складає суму фактичної заборгованості за ним.

Відповідно до п.1.4. Договору, розмір плати за користування овердрафтом складає 21 % річних.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що термін користування овердрафтом закінчується 14.08.2014 включно, якщо він не наступить раніше, відповідно до умов п.7.3. Договору. Максимальний безперервний термін (строк) користування овердрафтом не більше 45 днів з дня початку користування овердрафтом чи його частиною.

У подальшому між сторонами було укладено додатковий договір від 03.12.2013 № 1 до Договору про надання овердрафту № 5400-О-1 від 15.08.2013, відповідно до п.1 якого сторони погодили викласти п.1.2. та п.1.3. Договору в наступній редакції: « 1.2. Ліміт овердрафту за цим Договором складає 1 300 000,00 грн. При цьому, станом на перше число кожного місяця ліміт овердрафту складає суму фактичної заборгованості за овердрафтом. 1.3. Розмір плати за користування овердрафтом складає 24 % річних.».

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що проценти нараховуються щомісячно в останній робочий день місяця, виходячи із фактичної кількості днів користування овердрафтом і фактичних залишків по дебетовому сальдо за поточним рахунком. При розрахунку процентів використовується фактична кількість днів у році. Нарахування процентів за користування овердрафтом починається з першого дня утворення дебетового залишку на поточному рахунку позичальника і припиняється в передостанній день терміну користування овердрафтом, зазначеного у п.1.4. цього Договору, але в будь-якому випадку нараховуються до передостаннього дня строку (терміну) повернення овердрафту (включно). У випадку, якщо позичальник не поверне загальну заборгованість за овердрафтом у термін, зазначений у п.1.4 Договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у відповідності до п.9.1. цього Договору.

Згідно з п.9.1. Договору, за повне або часткове не повернення у строки (терміни), що передбачені цим Договором, загальної заборгованості за овердрафтом, позичальник зобов'язався сплатити банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п.1.3. цього Договору, від суми неповернутого у строк (термін) овердрафту за кожний день прострочення.

Відповідно до п.9.2. Договору, за повне або часткове прострочення сплати процентів за користування овердрафтом позичальник зобов'язався сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що 09.07.2015 відповідачем 1 перераховано позивачу в рахунок погашення заборгованості за Договором 1 299 916,12 грн. - тіла кредиту та 40 905,85 грн. - процентів за користування кредитом, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками з рахунку відповідача 1, наданими позивачем. Таким чином, з наявних документів вбачається, що 09.07.2015 відповідач 1 здійснив повне погашення заборгованості за Договором, про що також свідчить відсутність з боку позивача будь-яких претензій щодо погашення заборгованості до 06.11.2015 - дати прийняття уповноваженою особою Фонду рішення про нікчемність вищевказаних трансакцій.

Так, Постановою Правління Національного банку України № 452/БТ від 09.07.2015 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних» позивача було віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі постанови Правління Національного банку України, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 130 від 09.07.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк». Даним рішенням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 10.07.2015 по 09.10.2015. У подальшому, 30.09.2015 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 178 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», відповідно до якого уповноваженою особою Фонду призначено Савельєву Анну Миколаївну.

У результаті перевірки уповноваженою особою правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів) що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», 06.11.2015 виявлено трансакції банку щодо перерахування коштів, які здійснені поза межами робочого часу та операційного часу банку, що свідчить, на думку Уповноваженої особи Фонду, про умисне виведення активів з банку та надання одному кредитору переваг над іншими. На підставі зазначеного визнано нікчемними трансакції, зокрема, щодо погашення відповідачем 1 за Договором тіла кредиту у розмірі 1 299 916,12 грн. та 40 905,85 грн. процентів за користування кредитом, здійснені в 09.07.2015 о 18:17 год.

06.11.2015 уповноваженою особою Фонду на підставі п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» направлено на адресу відповідача 1повідомлення № 3205/15 та на адресу третьої особи 1 повідомлення № 3206/15 про нікчемність трансакцій.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав, визначених у п.7 ч.3 вказаної статті, а саме: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

З урахуванням аналізу вищезазначених норм чинного законодавства, здійснені 09.07.2015 трансакції не є такими, що погіршують фінансовий стан банку або зниження його неплатоспроможності, та не є укладеними правочинами, умовами яких передбачено платіж чи передача іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг, оскільки грошові кошти з банку виведені не були, а навпаки, за їх рахунок здійснено погашення зобов'язань за Договором. Крім того, приписи наведених норм не обумовлюють нікчемність правочину (договору) вчиненням його в післяопераційний час банку. Доказів протилежного позивачем суду не надано.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачем 1 заборгованість за Договором погашена в повному обсязі 09.07.2015, а твердження позивача про наявність цієї заборгованості за Договором обумовлюється нікчемністю проведених трансакцій по погашенню вказаного боргу, що однак під встановлені ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ознаки нікчемності не підпадає, то наведені позивачем підстави звернення з даним позовом є необґрунтованими та недоведеними, що зумовлює суд відмовити в його задоволенні.

Безпідставні також твердження позивача щодо відсутності порушень зі сторони позичальника щодо сплати кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим відсутні були підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя, оскільки як вбачається з матеріалів справи, станом на час вчинення спірних транзакцій у липні 2015 року строк погашення заборгованості за договором овердрафту вже сплив, відповідно було наявне прострочення позичальником сплати отриманого кредиту.

Крім того судом встановлено, що між ПАТ «Радикал Банк» (кредитодавцем), ТОВ «Діавест енд Комплексні рішення» (позичальником) та ОСОБА_1 (поручителем) укладено Договір поруки № ДП-5400-О-1-1 від 15.08.2013, за умовами якого поручитель зобов'язався перед кредитодавцем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредитів, наданих у межах ліміту овердрафту, сплати процентів за користування кредитами, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та випадках, передбачених Договором про надання овердрафту № 5400-О-1 від 15.08.2013 (п.1.1. вказаного Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору поруки, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками юридичних осіб і діє до повного виконання позичальниками та поручителем своїх зобов'язань перед кредитодавцем.

Також, між вказаними сторонами укладено Додатковий договір від 03.12.2013 № 1 до Договору поруки, відповідно до умов якого пункти 2.1.1 та 2.1.2. Договору поруки викладені в наступній редакції: « 2.1.1. повернення кредитів, наданих в межах овердрафту, ліміт якого складає 1 300 000,00 грн. у строки (терміни) та на умовах, визначених у Кредитному договору та додаткових договорах (угодах) до Кредитного договору, що можуть бути укладені в майбутньому, при цьому загальний термін користування по 14.08.2014. 2.1.2. сплата процентів за користування кредитами в розмірі 24 % річних, комісій та інших платежів, визначених Кредитним договором з урахування змін та доповнень до кредитного договору, якщо такі будуть прийняті».

Згідно з положеннями ч.4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до правової позиції, викладеної в п. 4.1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» від 24.11.2014 № 1, умова договору про дію поруки до повного виконання забезпеченого зобов'язання не може розглядатися як установлення строку дії поруки. У цьому випадку відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що позивач у встановлений чинним законодавством та умовами Договору поруки строк - протягом шести місяців після дати закінчення строку користування лімітом овердрафту 14.08.2014, не звернувся до поручителя з вимогою про повернення сум кредиту та нарахованих процентів і штрафів за Договором, що свідчить про припинення зобов'язань третьої особи 1за вказаним Договором поруки.

Враховуючи викладене, зокрема погашення позичальником та поручителем заборгованості за договором овердрафту, відсутність підстав для визнання нікчемними транзакцій щодо сплати заборгованості, а також пропуск позивачем строку звернення до поручителя - відповідача 2, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 22.02.2017

Суддя Я.В. Маринченко