номер провадження справи 5/131/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2017 Справа № 908/3321/16

За позовом: Приватного підприємства Бізон Тех 2006 (АДРЕСА_1; поштова адреса: 69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Я. Новицького, 11)

До відповідача: Державного підприємства Дослідне господарство ІЗВЄСТІЯ Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (72250, Запорізька область, с. Широке, вул. Комсомольська, 1)

про стягнення 1 148 780, 07 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 20/17 від 03.01.2017

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 21.09.2016

СУТНІСТЬ СПОРУ:

12.12.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного підприємства Бізон Тех 2006 до Державного підприємства Дослідне господарство ІЗВЄСТІЯ Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України про стягнення 1 148 780,07 грн.

Відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області від 20.01.2017 №05-08/133-416 судовий збір у розмірі 17231,70 грн., сплачений платіжним дорученням від 09.12.2016 №8729, зараховано до державного бюджету України (ІІ т. а.с. 25).

Ухвалою суду від 12.12.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/3321/16, справі присвоєно номер провадження 5/131/16, розгляд якої призначено на 23.01.2017. У судовому засіданні оголошувалась перерва. У судовому засіданні 13.02.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За клопотанням сторін розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 05.03.2014 між Приватним підприємством «БІЗОН - ТЕХ 2006» та Державним підприємством Дослідне господарство ІЗВЄСТІЯ Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України було укладено договір поставки пестицидів № ТК-П-37. Позивач виконав свої зобовязання щодо поставка товару на загальну суму 1098060,00 грн., що підтверджується видатковими накладними. Відповідач, в свою чергу, оплатив отриманий товар з порушенням строку 15.10.2014, та з порушення умов договору щодо сплати індексації ціни товару. Позивач просить суд стягнути з відповідача індексацію ціни товару у розмірі 864069,26 грн. Також, відповідно до п.п. 8.1.3., 8.2., 8.3. договору позивачем нараховано пеню у розмірі 25 490,04 грн. та штраф у розмірі 259220,77 грн. Просить позовні вимоги задовольнити. Проти клопотання відповідача, про відмову у стягненні штрафу заперечує в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, суду надано письмовий відзив на позовну заяву. Відповідач заперечує проти стягнення штрафу, оскільки одночасне стягнення штрафу та пені є подвійною відповідальністю за одне й теж саме порушення. Адже, штраф та пеня це один вид цивільно-правової відповідальності. ОСОБА_3 правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі№6-2003цс15. Просить в частині стягнення штрафу у розмірі 259220,77 грн. відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2014 між Приватним підприємством «БІЗОН - ТЕХ 2006» (далі - постачальник) та Державним підприємством Дослідне господарство ІЗВЄСТІЯ Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (далі - покупець) було укладено договір поставки пестицидів № ТК-П-37 (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до п.п. 1.1., 2.1., 2.2., 2.4. якого у порядку, строки та на умовах, визначених цим договором і Специфікаціями до нього, постачальник зобовязується поставити та передати у власність покупця пестициди (засоби захисту рослин) і мікродобрива (надалі пестициди або товар), а покупець зобовязується приймати цей товар та оплачувати його. Найменування (асортимент) товару, його кількість та ціна вказуються в Специфікаціях до договору, які є невідємними його частинами. Кожна наступна специфікація після першої регулює окрему поставку товару в рамках цього договору й не скасовує та не змінює попередніх специфікацій ні повністю, ні частково, якщо тільки інше не вказано в ній. Усі підписані представниками сторін у період дії цього договору специфікації та накладні з поставки (відпуску) покупцю пестицидів є невідємними частинами цього договору, навіть якщо в них немає посилання на реквізити цього договору. Умови поставок, оплати товару за ними та відповідальність покупця за прострочення оплати товару регулюється цим договором.

Пунктами 5.1., 5.2., 5.4., 5.6., 5.6.1. 5.6.4., 5.6.6. договору передбачено, що покупець зобовязується оплатити постачальнику товару у строки, вказані у специфікаціях, а також зобовязується сплатити постачальнику суму індексації ціни товару в порядку та строки, визначені цим договором. Якщо в специфікаціях не вказано дату (термін, строк) оплати товару, то такий товар оплачується покупцем у день його отримання від постачальника. Такий же строк оплати товару діє, між сторонами фактично відбулась поставка товару по накладній, але на такий товар не була підписана специфікація і він попередньо не був оплачений покупцем. Оплата товару здійснюється покупцем в українських гривнях у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням на поточний рахунок постачальника. Підставою для платежу є даний договір. Покупець, здійснюючи оплату за товар, зобовязаний вказувати в призначення платежу вид товару, що оплачується («за пестициди»), реквізити (номер і дату) цього договору, а також реквізити (номер і дату) специфікації до договору (накладної, якщо специфікація не була підписана). Якщо покупець цього не дотримується, то постачальник має право сам, на власний розсуд, визначити в рахунок якого виду товару, специфікації, договору або іншого зобовязання зарахувати платіж покупця, незалежно від вказаного в платіжному документі призначення платежу. Незалежно від призначення платежу у разі порушення покупцем грошових зобовязань за цим договором постачальник має право самостійно зарахувати грошові кошти, що надійшли від покупця, в оплату штрафних санкцій та/або простроченої заборгованості з повідомленням покупцеві про таке зарахування.

Ціна товару, що вказана в специфікаціях, визначена на дату їх складання. У звязку з тим, що товару буде оплачуватись покупцем не вдень складання специфікацій, то всі платежі покупця постачальнику за товар підлягають індексації. Проіндексована сума платежу визначається таким чином: ПСП = (К2/К1)хап, до ПСП проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті покупцем постачальнику; СП сума платежу за товар; К2- середній курс продажу банками доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати платежу день; К1 курс гривні до долару США на дату складання специфікації, за яким визначалась ціна товару в ній (вказується в специфікаціях). Якщо показник К1 не вказаний у специфікації, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України на дату складання специфікації. Якщо на якусь дату Національним банком України не встановлений офіційний курс гривні до долару США, то сторони беруть офіційний курс гривні до долару США встановлений НБУ в найближчий до такої дати попередній день.

Для показника К2 сторони використовують середній курс продажу банками доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів в найближчий попередній до дати платежу день, інформацію про який сторони одержують із веб-сторінки http: // www.udinform.com/, в огляді фінансового дня. Якщо показник К2 не можливо встановити з причин непрацездатності веб-сторінки, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долара США, встановленого НБУ у найближчий попередній до дати платежу день.

У день здійснення платежу покупець самостійно, без предявлення йому рахунку з боку постачальника, проводить його індексацію у вище встановленому порядку та перераховує постачальникові проіндексовану суму платежу. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП дорівнює СП.

У випадку прострочення покупцем сплати платежу, визначеного договором, то проіндексована сума такого платежу визначається у вищезазначеному порядку, але вона у цьому випадку не може бути меншою від проіндексованої суми платежу на дату здійснення цього платежу за договором.

При звернення постачальника до суду із позовною заявою про стягнення з покупця заборгованості за цим договором, суми прострочених і несплачених покупцем платежів індексуються у вищевказаному порядку, але показник К2 для них визначається станом на дату складання позовної заяви постачальником про стягнення з покупця заборгованості за цим договором. Проіндексована сума прострочених і несплачених покупцем платежів не може бути меншою від проіндексованої суми таких платежів на дату їх здійснення за договором. Якщо показник К2 під час розгляду справи в суді зменшується, то перерахунок суми індексації ціни товару не проводиться. Якщо показник К2 під час розгляду справи в суді збільшується порівняно із таким показником на дату складанні позовної заяви, то постачальник має право провести перерахунок суми індексації ціни товару на день подання заяви про збільшення позовних вимог.

Зобовязання покупця щодо сплати проіндексованих сум платежів є грошовим зобовязанням покупця перед постачальником з оплати товару. Сплачені покупцем постачальнику суми у звязку з виконанням цього пункту, що перевищують ціну товару вказану в специфікаціях, є індексацією (тобто збільшенням) ціни товару.

Покупець зобовязується оплати товар (у т.ч. сплатити суму індексації товару) в порядку, строки та в розмірах згідно з договором та специфікаціями (п 7.1.1. договору), сплатити проценти за користування товарним кредитом у порядку, строки та в розмірах згідно з договором та специфікаціями, якщо інше не буде зафіксоване постачальником (п. 7.1.2. договору); перед здісненням будь-якого платежу в оплату товару провести його індексацію в порядку, визначеному цим договором (п. 7.1.3. договору).

Відповідно до п.п. 8.1.3., 8.2., 8.3. договору за прострочення строків виконання грошових зобовязань покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,05 % від простроченої суми грошового зобовязання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 календарних днів покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 30 % від простроченої суми. Пеня та штраф на суму попередньої оплати, якщо товар не був отриманий покупцем, не нараховується.

Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобовязань за цим договором не обмежується шістьома місяцями, а здійснюється до моменту їх фактичного виконання (виключення з ч. 6 ст. 232 ГК України), а строк позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за такими зобовязаннями сторонами згідно зі ст. 259 ЦК України збільшується до 3 років.

Сторона, яка порушила зобовязання, повинна усунути ці порушення, не чекаючи предявлення претензії (позову) з боку другої сторони, та сплатити проценти, штрафні санкції, що передбачені цим договором та законодавством України, лише за наявності письмової вимоги сторони про це. Кожна зі сторін залишає за собою право застосовувати штрафні санкції та інші правові наслідки порушення зобовязань повністю або частково, або взагалі їх не застосовувати.

За приписами ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено 19 Специфікацій до договору на загальну суму 1098060,00 грн., а саме: № 1 від 05.03.2014 на суму 26 000,00 грн., № 2 від 11.03.2014 на суму 48 800,00 грн., № 3 від 15.04.2014 на суму 307 101,00 грн., № 4 від 22.04.2014 на суму 31680,00 грн., № 5 від 28.04.2014 на суму 108327,00 грн., № 6 від 05.05.2014 на суму 14400,00 грн., № 7 від 06.05.2014 на суму 10980,00 грн., № 8 від 13.05.2014 на суму 120640,00 грн., № 9 від 16.05.2014 на суму 62250,00 грн., № 10 від 19.05.2014 на суму 5605,00 грн., № 11 від 20.05.2014 на суму 70680,00 грн., № 12 від 21.05.2014 на суму 8670,00 грн., № 13 від 26.05.2014 на суму 9355,00 грн., № 14 від 28.05.2014 на суму 39105,00 грн., № 15 від 02.06.2014 на суму 68760,00 грн., № 16 від12.06.2014 на суму 37113,00 грн., № 17 від 24.06.2014 на суму 91890,00 грн., № 18 від 04.07.2014 на суму 24504,00 грн., № 19 від 06.10.2014 на суму 12 200,00 грн. (І т. а.с. 25 - 43). У вказаних специфікаціях визначено строки оплати не пізніше 15.10.2014.

Факт поставки та отримання товару відповідачем на суму 1098060,00 грн. підтверджується видатковими накладними: № ЗП337 від 11.03.2014 на суму 26000,00 грн., №ЗП381 від 17.03.2014 на суму 24500,00 грн., №ЗП652 від 17.03.2014 на суму 24300,00 грн., №ЗП3085 від 25.04.2014 на суму 8820,00 грн., №ЗП4212 від 25.04.2014 на суму 298281,00 грн., №ЗП3956 від 25.04.2014 на суму 31680,00 грн., №ЗП4727 від 30.04.2014 на суму 49465,00 грн.,№ЗП4728 від 15.05.2014 на суму 34600,00 грн., №ЗП5030 від 15.05.2014 на суму 24262,00 грн., №ЗП5034 від 15.05.2014 на суму 14400,00 грн., №ЗП5107 від 15.05.2014 на суму 10980,00 грн., №ЗП5790 від 15.05.2014 на суму 120640,00 грн., №ЗП6219 від 26.05.2014 на суму 62250,00 грн., №ЗП6440 від 26.05.2014 на суму 5605,00 грн., №ЗП6606 від 26.05.2014 на суму 70680,00 грн., №ЗП6640 від 26.05.2014 на суму 8670,00 грн., №ЗП7273 від 28.05.2014 на суму 9355,00 грн., №ЗП7496 від 28.05.2014 на суму 1665,00 грн., №ЗП7498 від 06.06.2014 на суму 37440,00 грн., №ЗП7777 від 06.06.2014 на суму 68760,00 грн., №ЗП8475 від 19.06.2014 на суму 37113,00 грн., №ЗП9255 від 27.06.2014 на суму 91890,00 грн., №ЗП9721 від 07.07.2014 на суму 24504, 00 грн., №ЗП12282 від 09.10.2014 на суму 12200,00 грн. та довіреностями на отримання товару № 32 від 07.03.2014, № 39 від 11.03.2014, № 47 від 14.03.2014, № 81 від 15.04.2014, № 95 від 22.04.2014, № 113 від 30.04.2014, № 135 від 14.05.2014, № 150 від 16.05.2014, № 153 від 26.05.2014, № 156 від 29.05.2014, № 165 від 02.06.2014, № 187 від 12.06.2014, № 195 від 24.06.2014 № 214 від 05.07.2014, № 349 від 08.10.2014, які містяться в матеріалах справи (І т. а.с. 44 - 82).

Відповідач сплатив отриманий товар у сумі 940 562,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку та на суму 157500,00 грн. відповідач поставив позивачу насіння ячменю відповідно до договору № 22/02 від 22.02.2016 купівлі-продажу.

23.02.2016 між сторонами було укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до п. 5.2. якої зобовязання відповідача перед позивачем за договором є припиненими лише в частині 157500,00 грн. При цьому, припинення грошового зобовязання в сумі 157 500,00 грн. не звільняє відповідача від виконання грошового зобовязання по сплаті позивачу суми індексації ціни товару, що обраховується з усієї суми основного не проіндексованого боргу (І т. а.с. 84 - 95).

В матеріалах справи міститься ОСОБА_3 звірки взаєморозрахунків від 04.07.2014 на суму 373859,43 грн., підписаний обома сторонами (І т. а.с. 83).Відповідно до п. 3 вказаного ОСОБА_3 звірки підписуючи цей акт покупець підтверджує, що постачальник свої зобовязання з поставки товару за договором виконав повністю та належним чином. Претензій щодо постачальника стосовно виконання ним договору, стосовно кількості, асортименту та якості поставленого товару в покупця немає. Покупець, крім визнання суми основного не проіндексованого боргу, що вказана вище, також визнає всі інші свої обовязки за договором.

Також, в матеріалах справи міститься ОСОБА_3 звірки взаєморозрахунків від 23.12.2016, підписаний позивачем, відповідно до якого заборгованість відповідача станом на 23.12.2016 складає 0,00 грн. (І т. а.с. 154). ОСОБА_3 було направлено відповідачу супровідним листом №409/16-юр від 29.12.2016 (І т. а.с 153).

28.09.2016 позивач направив на адресу відповідача претензію № 330/16-юр від 28.09.2016 на суму 117694,95 грн., яка була отримана відповідачем 04.10.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №059 (І т. а.с. 96, 97). У відповіді на претензію (лист № 365 від 06.10.2016) відповідач визнав суму боргу у розмірі 117977,95 грн. та зобовязався сплатити грошові кошти не пізніше 20.10.2016 (І т. а.с. 98).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.

З постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобовязання", вбачається, що кредитор вправі вимагати, в т.ч. в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, як разом зі сплатою суми боргу, так і окремо від неї.

Як вказано вище, пунктами 5.1., 5.2., 5.4., 5.6., 5.6.1. 5.6.4., 5.6.6. передбачено, що покупець (відповідач) зобовязується сплатити позивачу індексацію ціни товару.

Позивач просить суд стягнути з відповідача індексації ціни товару у розмірі 864069,26 грн. Судом перевірено розрахунок індексації ціни товару, розрахунок є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства. Сум індексації ціни товару у розмірі 864069,26 грн. підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню.

Відповідно до п.п. 8.1.3., 8.2., 8.3. договору за прострочення строків виконання грошових зобовязань покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,05 % від простроченої суми грошового зобовязання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 календарних днів покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 30 % від простроченої суми. Пеня та штраф на суму попередньої оплати, якщо товар не був отриманий покупцем, не нараховується.

Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобовязань за цим договором не обмежується шістьома місяцями, а здійснюється до моменту їх фактичного виконання (виключення з ч. 6 ст. 232 ГК України), а строк позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за такими зобовязаннями сторонами згідно зі ст. 259 ЦК України збільшується до 3 років.

Сторона, яка порушила зобовязання, повинна усунути ці порушення, не чекаючи предявлення претензії (позову) з боку другої сторони, та сплатити проценти, штрафні санкції, що передбачені цим договором та законодавством України, лише за наявності письмової вимоги сторони про це. Кожна зі сторін залишає за собою право застосовувати штрафні санкції та інші правові наслідки порушення зобовязань повністю або частково, або взагалі їх не застосовувати.

Згідно із розрахунками позивача відповідачу нарахована пеня за період з 08.10.2016 по 05.12.2016 у розмірі 25 490,04 грн. та штраф у розмірі 259 220,77 грн. Судом перевірено розрахунки штрафних санкцій позивача за допомогою КП «Законодавство», та встановлено, що розрахунки є вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають стягненню у повному обсязі.

Заперечення відповідача щодо неможливості одночасного стягнення штрафу та пені, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне стягнення за одне й те саме порушення є неправомірним, та посилання при цьому, на правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15, викладений у постанові від 21.10.2015, судом до уваги не приймаються з огляду на те, що у згаданій постанові Верховним Судом України зроблено висновок про застосування ст. 549 ЦК України. Штраф та пеня відповідно до ст. 549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 230 ГК України, яка передбачає, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статті 216-219, 223 Господарського кодексу України для учасників господарських відносин передбачають саме господарсько-правову відповідальність, а також містять визначення цього поняття, її заходи впливу у вигляді господарських санкцій, умови, принципи, підстави, строки її застосування тощо.

У сфері господарювання (ч. 2 ст. 217 ГК) заходами впливу господарсько-правої відповідальності до правопорушника є господарські санкції, які поділяються на такі види: відшкодування збитків; штрафні санкції: оперативно-господарські санкції. У сфері господарювання також передбачена можливість одночасного застосування до правопорушника (тобто разом) всіх видів господарських санкцій, що передбачені Господарським кодексом України, за одне й те саме правопорушення.

Відтак, одночасне застосування до правопорушника різних заходів впливу, що передбачені в рамках одного виду юридичної відповідальності, навіть всіх разом, але кожний з них один раз, за одне й те саме правопорушення, не є подвійним застосування до правопорушника одного виду юридичної відповідальності.

Позивач у своєму позові в цій справі просить суд застосувати господарсько-правову відповідальність один раз у вигляді штрафної санкції (певної грошової суми) у вигляді пені і штрафу, що передбачені Договором за порушення строків виконання грошового зобов'язання.

Так, за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть саме господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 і ч. 1 ст. 218 ГК).

Одним із видів господарських санкцій відповідно до ч. 2 ст. 217 ГК є штрафні санкції, до якої віднесено як штраф, так і пеню, що підтверджується ч. 1 ст. 230 ГК.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

У справі, що розглядається, договором передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу, а отже, відповідач лише один раз притягнений до відповідальності за порушення строків оплати поставленого товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 09.04.2012 у справі№3-88нс11, від 27.04.2012 у справі №3-24гс12

Також, відповідачем не надано ані контррозрахунку суми позову, ані арифметичних зауважень до розрахунків позивача.

Доказів сплати суми боргу в повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на відповідача.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства Дослідне господарство ІЗВЄСТІЯ Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (72250, Запорізька область, с. Широке, вул. Комсомольська, 1, р/р 3097 в ПАТ КБ «Правекс Банк», МФО 380838, р/р 1 в ПАТ «Мегабанк», м. Харків, МФО 351629, ) на користь Приватного підприємства Бізон Тех 2006 (АДРЕСА_1; поштова адреса: 69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Я. Новицького, 11, п/р 6 в ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», м. Київ, МФО 380805, ) суму індексації ціни товару у розмірі 864 069 (вісімсот шістдесят чотири тисячі шістдесят девять) грн. 26 коп., штраф у розмірі 259 220 (двісті пятдесят девять тисяч двісті двадцять) грн. 77 коп., пеню у розмірі 25 490 (двадцять пять тисяч чотириста девяносто) грн. 04 коп., судовий збір у розмірі 17 231 (сімнадцять тисяч двісті тридцять одна) грн. 70 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 17.02.2017.