ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017 року Справа № 904/9615/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Чередка А.Є., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Абадей М.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №14-109 від 18.04.2014 року;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №08/260 від 15.03.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 року у справі № 904/9615/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат", смт. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

про стягнення 452 032,39 грн.

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просило стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат" заборгованість за поставлений природний газ у сумі 227 431,85 грн., пеню за прострочення виконання грошового зобовязання у сумі 17 132,88 грн., 7% штрафу у сумі 15 920,23 грн., інфляційні втрати у сумі 174 357,81 грн., всього 452 032,39 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016 року у справі №904/9615/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням від 28.01.2016 року повернуто Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з Державного бюджету України зайво сплачену суму судового збору у розмірі 2 260,31 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016 року у справі №904/9615/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2016 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016 року у справі №904/9615/15 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

За результатами нового розгляду справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 року у справі №904/9651/15 (суддя Загинайко Т.В.) в задоволенні позовних вимог відмолено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідачем визначений обсяг спожитого природного газу у період жовтень-грудень 2012 року відповідно до умов договору №12/498-БО-3 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 року та технічної угоди. Вказані обсяги природного газу також зазначені у наданих самим позивачем та підписаних газорозподільним підприємством Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровськгаз" та відповідачем актах приймання передачі природного газу у жовтні 2012 року, у листопаді 2012 року та у грудні 2012 року. Отриманий у період жовтень-грудень 2012 року природний газ був повністю оплачений відповідачем, тому є безпідставними позовні вимоги про стягнення заборгованості та нарахованих штрафних санкцій.

Місцевим господарським судом відхилені акти приймання-передачі природного газу, які надані позивачем в обґрунтування позовних вимог за договором (від 30.11.2012 року за листопад 2012 року в обсязі 64,931 тис.м3 на суму 302 691,18 грн. та від 31.12.2012 року за грудень 2012 року в обсязі 96,460 тис.м3 на суму 449 671,06 грн.), оскільки вони не підписані, як самим позивачем так і газорозподільним підприємством та відповідачем.

Також, місцевим господарським судом зазначено, що умовами договору не передбачено права позивача самостійно визначати обсяги поставленого газу; обовязок з підготовки та надання актів приймання-передачі газу, підписаних та скріплених печатками покупця і газотранспортного підприємства, покладено саме на відповідача, оскільки кількість газу, що подається, визначається за показами саме його вузлів обліку газу з урахуванням вимог Методики, затвердженої наказом Мінпаливенерго від 15.07.2010 року №288.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 року у справі №904/9615/15 та прийняти нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права та норм процесуального права, без дослідження всіх істотних обставин у справі. Апелянт зазначає, що упродовж жовтня-грудня 2012 року відповідачем спожитий природний газ на загальну сумі 449 671,06 грн., однак відповідачем в порушення умов договору не оформлені акти приймання-передачі природного газу в порядку передбаченому пунктами 3.3, 3.4, 4.1 договору. Відповідачем не надано, а місцевим господарським судом не досліджено, на підставі яких саме документів та нормативних актів відповідачем визначений обсяг природного газу. Оскільки відповідач належним чином не оформив акти приймання-передачі природного газу, позивач самостійно у відповідно до умов договору та Методики №288 визначив обсяги газу, що фактично прийняті відповідачем у жовтні-грудні 2012 року, тому позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 року у справі № 904/9615/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Верхогляд Т.А., суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б., розгляд скарги призначений у судове засіданні на 17.11.2016 року.

Розгляд справи був відкладений з 17.11.2016 року на 15.12.2016 року.

Згідно розпорядження керівника апарату суду у звязку із перебуванням судді Верхогляд Т.А. на лікарняному призначено повторний автоматичний розподіл справи №904/9615/15.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справи між суддями від 15.12.2016 року для розгляду справи №904/9615/15 визначено колегію суддів у складі головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.12.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 року у справі № 904/9615/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б., розгляд скарги призначений на 31.01.2017 року.

Згідно розпорядження керівника апарату суду у звязку із перебуванням судді Білецької Л.М. у відпустці призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №904/9615/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів від 30.01.2017 року для розгляду справи №904/9615/15 визначено колегію суддів у складі головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 року у справі № 904/9615/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.

У судовому засіданні 31.01.2017 року оголошувалась перерва до 14.02.2017 року.

У судових засіданнях, які відбулися 31.01.2017 року та 14.02.2017 року, представник Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі.

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат" проти задоволення апеляційної скарги заперечувало та просило залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

У судовому засіданні 14.02.2017 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 28.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат" (покупець) укладений договір №12/498-БО-3 купівлі-продажу природного газу, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобовязується передати у власність покупця у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

Продавець передає покупцеві з 01 серпня 2012 року по 31 грудня 2012 року газ обсягом до 135 тис.м3, в тому числі: у жовтні 15 тис.м3, у листопаді 50 тис.м3, у грудні 70 тис.м3 (пункт 2.1 договору).

За приписами підпункту 3.1.1 пункту 3.1 договору покупець зобовязаний укласти технічну угоду щодо порядку обліку газу з газотранспортними або газодобувними, або газорозподільними підприємствами (надалі газотранспортне підприємство) в пунктах приймання-передачі газу.

Відповідно до пункт 3.3 договору приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункт 3.4 договору).

У пункті 4.1 договору сторонами узгоджено, що кількість газу, яка подається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу покупця з урахуванням вимог наказу Мінпаливоенерго від 15.07.2010 року №288 "Про затвердження Методики визначення обсягів природного газу, які використовуються для виробництва теплової енергії для населення в разі, якщо субєкти господарювання здійснюють постачання теплової енергії різним категоріям споживачів", зареєстрованого в Мінюсті 11.08.2010 року за №671/17966.

Ціна за 1000 куб. м природного газу становить 3 884,78 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того ПДВ - 20% - 776,96 грн., всього з ПДВ 4 661,74 грн. (пункт 5.2 договору).

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання підпункту 3.1.1 пункту 3.1 Договору між Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровськгаз" (виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат" (замовник) була укладена Технічна угода на здійснення контролю за обліком газу (надалі Технічна угода), відповідно до пункту 2.13 якої фактична кількість поданого замовнику газу визначається виконавцем за показами ЗВТ (засоби вимірювальної техніки) вузла обліку газу встановленого у замовника, з додаванням розрахункових технологічних втрат і витрат; покази цих приладів і розрахунки є обов'язковими, як для виконавця так і для замовника, і є підставою для складання актів приймання-передачі природного газу.

На виконання умов договору та Технічної угоди у період жовтень-грудень 2012 року Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" реалізовано, Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровськгаз" (Верхньодніпровським УЕГГ) протранспортовано, а Публічним акціонерним товариством "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат" прийнято природний газ у загальній кількості 528,832 тис. куб.м, у тому числі: у жовтні 2012 року 69,754 тис.м3; у листопаді 2012 року 163,978 тис.м3; у грудні 2012 року 295,100 тис.м3, що підтверджується підписаними Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровськгаз" реєстрами реалізації природного газу з ресурсів Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" газорозподільними мережами Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровсьгаз" за жовтень грудень 2012 року (а.с. 34-39, том 1), а також підписаними Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровськгаз" та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат" актами про кількість прийнятого газу від 31.10.2012 року №034203-106 за жовтень 2012 року, від 30.11.2012 року №034203-107 за листопад 2012 року та від 31.12.2012 року №034203-108 за грудень 2012 року (а.с. 76, 81, 86, том 1).

У розшифровках до зазначених актів наведено розподіл кількості використаного природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними організаціями та населенням, зокрема:

- для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними організаціями було використано:

у період з 01.10.2012 року по 31.10.2012 року 11,854 тис.м3 згідно акту від 31.10.2012 року №034203-106 (а.с. 77, том 1);

у період з 01.11.2012 року по 30.11.2012 року - 50,131 тис.м3 згідно акту від 30.11.2012 року №034203-107 (а.с. 82, том 1);

у період з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року 66,778 тис.м3 згідно акту від 31.12.2012 року №034203-108 (а.с. 87, том 1);

- для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням було використано:

у період з 01.10.2012 року по 31.10.2012 року 57,900 тис.м3 згідно акту від 31.10.2012 року №034203-106 (а.с. 77, том 1);

у період з 01.11.2012 року по 30.11.2012 року - 113,847 тис.м3 згідно акту від 30.11.2012 року №034203-107 (а.с. 82, том 1);

у період з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року 113,847 тис.м3 згідно акту від 31.12.2012 року №034203-108 (а.с. 87, том 1);

Відповідно до пункту 3 Методики визначення обсягів природного газу, які використовуються для виробництва теплової енергії для населення в разі, якщо субєкти господарювання здійснюють постачання теплової енергії різним категоріям споживачів, затвердженої наказом Мінпаливоенерго від 15.07.2010 року №288, яка була чинною у спірний період (надалі - Методика) обсяги поставленого теплогенеруючому підприємству газу визначають комерційними засобами вимірювальної техніки (витратомірами).

Відповідно до пункту 8 Методики обсяг газу, використаного теплогенеруючим підприємством на вироблення теплової енергії для населення (Qг/насел), у м3 (приведених до стандартних умов), розраховують за формулою:

Qr насел = Qr х qвід х 103 /qвир,

де: Qr - загальний обсяг газу, спожитий теплогенеруючим підприємством, тис.куб.м (приведених до стандартних умов);

qвир - обсяг теплової енергії, виробленої обладнанням теплогенеруючого підприємства за звітний період, Гкал;

qвід - обсяг відпущеної населенню теплової енергії за звітний період, Гкал,

103 множник для переведення тис.куб.м у куб.м.

Спосіб формування та узгодження звітності та спожиті обсяги природного газу, використаного на виробництво теплової енергії для населення та інших споживачів, наведено в додатку, в якому також зазначено, що за цим зразком готують та підписують звітну інформацію відповідальні технічні фахівці теплогенеруючого підприємства. За результатами приладового обліку використаних обсягів газу за звітний період та виконаних розрахунків теплогенеруюче підприємство, газотранспортне підприємство та постачальник газу складають та підписують акт приймання-передачі природного газу, у якому обов'язково зазначають обсяги природного газу, використаного на виробництво теплової енергії для населення.

Як вбачається у матеріалах справи містяться звіти за жовтень-грудень 2012 року про використання теплоенергоресурсів, відпущених стороннім організаціям (а.с. 78, 83, 88, том 1), на підставі яких здійснено розрахунки перерахування обсягів теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших субєктів господарювання, в обсяги газу, використаного на її вироблення за жовтень-грудень 2012 року теплогенеруючим підприємством Публічним акціонерним товариством "Дніпровський крохмалопатоковий комбінат" (а.с. 79, 84, 89, том 1) та розрахунки перерахування обсягів теплової енергії, отриманої населенням, в обсяг газу, використаного на її вироблення за жовтень-грудень 2012 року теплогенеруючим підприємством "Дніпровський крохмале-патоковий комбінат" (а.с. 80, 85, 90, том 1).

Згідно наданих відповідачем розрахунків обсяги газу, що використовувалися для виробництва теплової енергії для населення становлять:

Qг/насел = (772,74*418,1*10і)/5580 = 57 900,10645 куб.м (жовтень 2012 року);

Qг/насел = (2127,144*822,3*10і)/15364 = 113 847,33866 куб.м (листопад 2012 року);

Qг/насел = (1849,65*1649,91*10і)/13366 = 228 322,31269 куб.м (грудень 2012 року).

Вказані обсяги природного газу, використаного для виробництва теплової енергії для населення, також підтверджуються наданими позивачем та підписаними газорозподільним підприємством Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровськгаз" та відповідачем актами приймання передачі природного газу (за договорами від 28.08.2012 року №12/369-ТЕ-3 (газ використовується виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями) та від 28.08.2012 року №12/498-БО-3 (газ використовується виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами): від 31.10.2012 року, від 30.11.2012 року та від 31.12.2012 року (а.с. 20, 25, 30, том 1).

Враховуючи загальні обсяги реалізованого позивачем, протранспортованого газотранспортним підприємством та прийнятого відповідачем природного газу, обсяги газу, використаного відповідачем для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, становлять:

у жовтні 2012 року - 11 854 куб.м (69 754 - 57 900);

у листопаді 2012 року 50 131 куб.м (163 978 - 113 847);

у грудні 2012 року 66 777 куб.м (295 100 228 322).

Вказані обсяги природного газу також зазначені у актах доданих до позовної заяви позивачем, які підписані газорозподільним підприємством Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровськгаз" та відповідачем актах приймання передачі природного газу у жовтні 2012 року, у листопаді 2012 року та у грудні 2012 року (а.с 19, 21, 29, том 1), відповідно до яких загальна вартість поставленого газу становить 600 259,11 грн., у тому числі: у жовтні 2012 року 55 260,22 грн., у листопаді 2012 року 233 697,48 грн., у грудні 2012 року 311 301,41 грн.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не погоджується із нарахованими відповідачем обсягами спожитого природного газу протягом жовтня-грудня 2012 року, нарахувало самостійно обсяги природного газу та просить стягнути їх вартість, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням приписів пункту 6.1 відповідач повинен був розрахуватися за отриманий природний газ за жовтень 2012 року до 14.11.2012 року, за листопад 2012 року до 14.12.2012 року та за грудень 2012 року до 15.01.2013 року (з урахуванням приписів статті 254 Цивільного кодексу України, оскільки 13.01.2013 року є вихідним днем неділя).

Відповідачем оплачений природний газ, отриманий протягом жовтня-грудня 2012 року згідно платіжних доручень: від 09.11.2012 року №211090028 у сумі 55 260,22 грн., від 19.11.2012 року №211150086 у сумі 116 543,50 грн., від 28.11.2012 року №211270050 у сумі 116 543,50 грн., від 10.12.2012 року №212100033 у сумі 610,48 грн., від 21.12.2012 року №212210033 у сумі 163 160,90 грн. та від 25.12.2012 року у сумі 163 160,90 грн. (а.с. 93-99, том 1).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується своєчасна оплата відповідачем природного газу отриманого протягом жовтня грудня 2012 року за договором №12/498-БО-3 купівлі-продажу природного газу від 28.08.2012 року в обсягах, які визначені відповідачем.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач направляв на адресу позивача для підписання примірники актів приймання-передачі природного газу за жовтень, листопад та грудень 2012 року (а.с. 32, 101-106, том 1)

Доказів того, що позивач надсилав відповідачу мотивовану відмову від підписання отриманих від відповідача актів приймання-передачі природного газу, чи витребовував будь-які інші документи, матеріали справи не містять і на такі обставини, позивач не посилається.

Відповідно до пункту 2 наказу №288 застосування Методики визначення обсягів природного газу, які використовуються для виробництва теплової енергії для населення в разі, якщо суб'єкти господарювання здійснюють постачання теплової енергії різним категоріям споживачів (далі Методика) є обов'язковим для суб'єктів господарювання різних форм власності, які використовують природний газ для виробництва теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктом 3 Методики обсяги газу (Qг), тис. м3 (приведені до стандартних умов), які газотранспортне підприємство поставило теплогенеруючому підприємству за звітний період (місяць), оформлюють двостороннім актом приймання-передачі природного газу (додаток 1), який складають протягом п'яти днів місяця, наступного за звітним. Для складання зазначеного акта необхідно виконати розрахунок пропорційного перераховування обсягу теплової енергії, отриманої окремим споживачем, в обсяг газу, використаного на її вироблення, згідно з формулами (1 - 5) розділу IV цієї Методики за зразком розрахунку за звітний період (додаток 2).

Природний газ, який постачався позивачем відповідачу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами на підставі договору купівлі-продажу природного газу №12/498-БО-3 від 28.08.2012, та для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями на підставі договору купівлі-продажу природного газу №12/369-ТЕ-3 від 28.08.2012 року, який не є предметом спору у даній справі, транспортувався одним магістральним трубопроводом та обліковувся одним комерційним вузлом обліку газу, що унеможливлює розділити отриманий за двома договорами природний газ, оскільки існуючі прилади обліку фіксують загальний обсяг природного газу, отриманого відповідачем.

Тобто, для визначення обсягів газу, поставленого позивачем відповідачу для потреб бюджетних установ та організацій та інших споживачів, необхідно із загального обсягу природного газу, поставленого позивачем відповідачу у відповідному місяці, відняти обсяг природного газу, використаний останнім для виробництва теплової енергії для населення, який розраховується у відповідності до Методики.

Саме в такий спосіб відповідачем визначені обсяги газу, поставленого позивачем відповідачу для потреб бюджетних установ та організацій, що підтверджується наявними у справі документами.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що згідно з умовами пункту 4.1 договору, на позивача (продавця)не покладений обов'язок самостійно проводити розрахунки за Методикою для визначення обсягів газу для населення, та визначати кількість газу, яка подається покупцеві за договором №12/498-БО-3. Вихідними даними, які необхідні для проведення розрахунків первинно по обсягах газу для населення за Методикою (додаток 2 до Методики) володіє покупець.

Визначивши обсяги газу для населення у відповідному періоді (місяці) за розрахунками, згідно Методики, володіючи даними про загальний обсяг поставленого газу у відповідному місяці (періоді) згідно Реєстру, відповідач визначає обсяги газу поставленого у відповідному періоді (місяці) для юридичних осіб. Виходячи із процедури (порядку) визначення обсягів газу для юридичних осіб, враховуючи таку складову як проведення розрахунків за Методикою для визначення обсягів газу для населення, що, відповідно, проводить покупець, пояснюється і покладення на останнього, в силу умов договору №12/498-БО-3, визначення кількості газу, яка подається покупцеві (пункт 4.1), та складання актів (пункти 3.3, 3.4).

Як підтверджує сам позивач у наданих до справи поясненнях, інших умов (порядку) обсягу спожитого відповідачем природного газу пункт 4.1 договору не передбачає.

Матеріалами справи підтверджується отримання позивачем від відповідача актів приймання-передачі природного газу за жовтень-грудень 2012 року (в т.ч. і складених відповідно до Методики).

Матеріали справи не містять доказів повернення позивачем відповідачу оформлених належним чином примірників актів приймання-передачі природного газу в редакції відповідача, відповідачем не отримано і мотивованої відмови позивача від підписання актів, із посиланням на порушення відповідачем певних вимог законодавчих актів чи порядку розрахунку обсягів поставленого газу чи виробленої теплової енергії, із зазначенням , які конкретно недоліки було допущено відповідачем під час визначення обсягів природного газу із застосуванням Методики, через які надіслані відповідачем акти приймання-передачі не погоджені позивачем (пункт 3.4 договору).

В матеріалах справи наявний лист відповідача (вих. №06/4493 від 18.12.2012 року про відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу від 27.11.2012 року, оскільки обсяг газу визначений не відповідно до Методики №288.

Як вбачається з актів приймання-передачі природного газу (в редакції позивача), за жовтень, листопад та грудень 2012 року, які долучені до матеріалів справи, ці акти містять змінені (збільшені) обсяги природного газу ніж ті, що були визначені відповідачем.

Таким чином, твердження позивача щодо складання ним актів приймання-передачі природного газу за жовтень, листопад, грудень 2012 року у відповідності до договору №12/498-БО-3 та Методики, а також твердження про те, що відповідач відмовився від оформлення та підписання актів, складених позивачем відповідно до договору №12/498-БО-3 та вимог Методики, є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що об'єми природного газу, поставлені позивачем протягом жовтня-грудня 2012 року, підтверджуються реєстрами реалізації обсягів природного газу, фактично спожитого теплопостачальними підприємствами у жовтні-грудні 2012 року, з наступних підстав.

Реєстри реалізації природного газу з ресурсів Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" газорозподільними мережами ПАТ "Дніпропетровськгаз" за жовтень, листопад та грудень 2012 року, які були додані позивачем до позовної заяви та на які посилається позивач, як на підтвердження обсягів природного газу поставленого протягом жовтня-грудня 2012 року за договором, фіксують лише загальний обсяг газу, поставленого позивачем відповідачу протягом зазначеного місяця постачання, у т.ч. за договором на купівлю-продаж природного газу №12/498-БО-3 від 28.08.2012 року для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами .

При цьому, позивачем до позовної заяви були додані копії актів за жовтень 2012 року, листопад 2012 року та грудень 2012 року, які підписані відповідачем та ПАТ по ГГ "Дніпропетровськгаз", в яких зазначалися обсяги переданого природного газу за жовтень-грудень 2012 року для виробництва теплової енергії населенню саме в обсягах, зазначених відповідачем в актах приймання-передачі природного газу, що також є доказами для спростування доводів позивача та його розрахунків обсягів газу за спірний період.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що, що відповідачем правомірно, обґрунтовано, відповідно до вимог договору та Методики були відображені обсяги природного газу в актах приймання-передачі природного газу за жовтень-грудень 2012 року, а наведені твердження позивача є безпідставними та неправомірними.

Таким чином, за договором, який є підставою заявлених позовних вимог, позивач поставив відповідачу, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 128,762 тис. куб. м. на загальну суму 600 259,11 грн., а не в обсязі 180,772 тис. куб. м. на загальну суму 842 711,35 грн., як зазначено позивачем у позовній заяві.

Місцевим господарським судом правомірно не прийняті до уваги акти приймання-передачі природного газу, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог за договором, а саме: акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2012 року за листопад 2012 року обсягом 64,931 тис. куб.м на суму 302 691,18 грн. та акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2012 року за грудень 2012 року обсягом 96,460 тис. куб.м на суму 449 671,06 грн., оскільки вказані акти не підписані, як самим позивачем так і газорозподільним підприємством та відповідачем (акт приймання-передачі природного газу за жовтень 2012 року за договором №12/498-БО-3 від 28.08.2012 року взагалі не додано до матеріалів справи позивачем).

Відхиляються доводи апелянта про те, що в порушення умов договору відповідач не оформив в порядку передбаченому пунктами 3.3, 3.4, 4.1 договору купівлі продажу природного газу №12/498-БО-3 від 28.08.2012 року акти приймання-передачі природного газу, який був поставлений у жовтні-грудні 2012 року відповідно до Методики №288, оскільки обсяг отриманого газу відповідно до договору для юридичних осіб, що є предметом спору у даній справі, відповідачем правомірно визначено шляхом віднімання від загального обсягу отриманого газу зазначеного у вищезазначених актах приймання передачі природного газу обсягу отриманого газу для вироблення теплової енергії населенню і який за жовтень, листопад, грудень 2012 року за договором №12/498-БО-3 від 28.08.2012 року склав 128,762 тис. куб. м. на загальну суму 600 259,11 грн. (оплачений в повному обсязі у період з 09.11.2012 року по 25.12.2012 року).

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 7.2 договору у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суми простроченого платежу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлена до стягнення пеня за загальний період з 14.11.2012 року по 13.07.2013 року у сумі 17 132,88 грн., штраф у сумі 15 920,23 грн., 3% річних за загальний період з 14.11.2012 року по 17.07.2015 року у сумі 17 189,63 грн. та інфляційні втрати за період з грудня 2012 року по червень 2015 року у сумі 174 357,81 грн.

Враховуючи, що під час розгляду справи суд дійшов до висновку про відсутність прострочення виконання грошового зобов'язання є безпідставним позовні вимоги в частині нарахованих пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача наведені в обґрунтування апеляційних скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача (апелянта).

Керуючись статтями 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 року у справі № 904/9615/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 року у справі №904/9615/15 залишити без змін.

Повна постанова складена 15.02.2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко