ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" лютого 2017 р.Справа № 916/216/17

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

При секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 на підставі довіреності №01-36/65 від 13.12.2016р.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача ОСОБА_2 самоорганізації населення комітету мікрорайону Шевченко-3 в м. Одесі про стягнення заборгованості з орендної плати та пені в розмірі 8 169,69 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 27.01.2017р. Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 самоорганізації населення комітету мікрорайону Шевченко-3 в м. Одесі про стягнення заборгованості з орендної плати та пені в розмірі 8 169,69 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.01.2017р. було порушено провадження у справі №916/216/17 з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 15.02.2017р. представником позивача було надано суду клопотання про залучення додаткових доказів по справі.

Відповідач у судові засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових ухвал, про причини незявлення до суду не повідомив, відзив на позов не надав у зв'язку з чим справа розглядається без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні 15.02.2017р. відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

21.03.2012р. між сторонами був укладений договір оренди № 55/92 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач зобовязався передати, а відповідач прийняти у строкове платне користування не житлові приміщення першого поверху загальною площею 55,6 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. 37-а лінія, 19 строком до 21.06.2015р.

Згідно з п.п. 2.2., 2.4. договору за орендоване приміщення орендар зобовязався сплачувати орендну плату, що становить 1 грн. на рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Відповідач зобовязався сплачувати орендну плату щомісячно, до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до п. 5.2 договору за несвоєчасне внесення орендної плати відповідач зобовязався сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Додатковим договором №1 від 18.08.2015р. до договору оренди, строк дії договору оренди було продовжено до 18.07.2018р.

Додатковим договором №2 від 01.10.2015р. до договору оренди, було встановлено орендну плату з 10.09.015р. до 31.12.2015р. у розмірі 1 грн. в рік за все приміщення.

Додатковим договором №2 від 01.10.2015р. до договору оренди, було встановлено орендну плату з 03.02.016р. до 31.12.2016р. у розмірі 1 грн. в рік за все приміщення.

Додатковим договором від 12.10.2016р. до договору оренди було встановлено, що договір оренди нежитлового приміщення №55/92 від 21.03.2012р. припинив свою дію, 12.10.2016р. приміщення було повернуто департаменту, що підтверджується актом приймання-передачі.

Проте відповідач своє зобовязання зі сплати позивачу орендної плати не виконав, що підтверджується поданими позивачем розрахунками, банківськими виписками, поясненнями позивача.

Таким чином, станом на час вирішення даного спору сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором за період з січня 2016р. по грудень 2016р. становить 6 804,32 грн.

З наведених підстав, Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 самоорганізації населення комітету мікрорайону Шевченко-3 в м. Одесі про стягнення заборгованості з орендної плати та пені в розмірі 8 169,69 грн.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їх відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.ст. 759, 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст.ст. 530, 629 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом станом на час вирішення даного спору сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором становить 6 804,32 грн., а отже позов позивача в цій частині підлягає повному задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.2 договору за несвоєчасне внесення орендної плати відповідач зобовязався сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, розрахованої за загальний період з 16.01.2016р. по 15.08.2016р. щодо кожного платежу окремо, суд встановив, що розмір пені розрахований вірно, а тому позов позивача в частині стягнення з відповідача пені також підлягає задоволенню судом.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Наведенні позивачем докази у встановленому законом порядку Відповідачем не спростовані.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32-34,43,44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача ОСОБА_2 самоорганізації населення комітету мікрорайону Шевченко-3 в м. Одесі про стягнення заборгованості з орендної плати та пені в розмірі 8 169,69 грн. задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 самоорганізації населення комітету мікрорайону Шевченко-3 в м. Одесі (65066, м. Одеса, вул. 37-лінія, буд. 19; ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039, код 26302595) 6 804 /шість тисяча вісімсот чотири/ грн. 32 коп. основного боргу, 1 364 /одна тисяча триста шістдесят чотири/ грн. 69 коп. пені та 1 600 /одну тисячу шістсот/грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 20 лютого 2017 р.

Суддя Ю.О. Зайцев