Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" лютого 2017 р. Справа № 906/29/17.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кудряшової Ю.В.

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прові"

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1

про стягнення 601156,65 грн. заборгованості за кредитним договором №8335-60-14-2 від 23.01.2014р.,

За участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 25.01.2017р.,

від третьої особи: не прибув,

від фізичної особи ОСОБА_3: ОСОБА_2, довіреність від 02.02.2017р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 601156,65 грн. заборгованості за кредитним договором №8335-60-14-2 від 23.01.2014р.

Господарським судом ухвалою від 06.01.2017р. порушено провадження у справі №906/29/17; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1; розгляд справи призначено на 26.01.2017р.; зобов'язано сторони та третю особу надати суду відповідні докази.

25.01.2017р. на електронну адресу суду надійшли пояснення ПАТ "Банк "Київська Русь" за вих.№384/16 від 25.01.2017р. Згідно пояснень позивач повідомляє, що 20.01.2017р. між ПАТ "Банк "Київська Русь" (далі Банк) та ТОВ Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" (далі Новий кредитор) укладено договір №2-б/42 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку права вимоги до Позичальника та поручителів, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до Позичальника та Поручителів зазначених у додатку №1 до цього договору, а саме: кредитним договором №8335-60-14-2 від 23.01.2014р. з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього, та договором поруки №7322-60 від 23.01.2014р. До пояснень додані додатки згідно переліку.

В судовому засіданні 26.01.2017р. представник відповідача повідомив, що на підставі протоколу проведення електронних торгів з продажу права вимоги за кредитним договором №8335-60-14-2 від 23.01.2014р. укладений договір №2-б/42 від 20.01.2017р. про відступлення права вимоги.

З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, господарським судом ухвалою від 26.01.2017р. розгляд справи відкладено на 14.02.2017р.

27.01.2017р. на адресу суду надійшли пояснення ПАТ "Банк "Київська Русь" за вих.№384/16 від 25.01.2017р. разом з додатками.

В судове засідання ПАТ "Банк "Київська Русь" та третя особа повноважних представників не направили.

В судовому засіданні 14.02.2017р. представник відповідача просив долучити до матеріалів справи копію кредитного договору №8335-60-14-2 від 23.01.2014р. разом з додатком, копію договору поруки №7322-60 від 23.01.2014р., копію договору відступлення права вимоги №В-01-1/17 від 24.01.2017р. разом з додатками, копію договору відступлення права вимоги за договором іпотеки від 24.01.2017р.

Подані документи судом долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача повідомив, що 24.01.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" (далі Кредитор) та громадянкою України ОСОБА_3 (далі Новий кредитор) укладено договір №В-01-1/17 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого сторони здійснюють заміну кредитора у зобов'язанні шляхом передання Кредитором своїх прав Новому кредитору за правочином відступлення права вимоги (договором про відступлення права вимоги №2-б/42 від 20.01.2017р.), а саме: Кредитор відступає (передає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги та сплачує Кредитору грошові кошти, розмір яких визначений договором.

Зважаючи на вищевикладене, суд враховує наступне.

Згідно з частинами 1, 3 статті 25 Господарського процесуального кодексу України, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до пункту 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 року, статтею 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі, заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України).

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу вимог статті 513 цього Кодексу вбачається, що правочин стосовно заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За приписами статті 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як вбачається з позовної заяви, ПАТ "Банк "Київська Русь" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прові" як поручителя (договір поруки №7322-60 від 23.01.2014р.) суму простроченої заборгованості за кредитним договором №8335-60-14-2 від 23.01.2014р. в загальному розмірі 601156,65 грн.

Як встановлено судом, 20.01.2017р. між ПАТ "Банк "Київська Русь" (далі Банк) та ТОВ Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" (далі Новий кредитор) укладено договір №2-б/42 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до Позичальника та Поручителів зазначених у додатку №1 до цього договору, а саме: за кредитним договором №8335-60-14-2 від 23.01.2014р. з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього, та за договором поруки №7322-60 від 23.01.2014р.

24.01.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" (далі Кредитор) та громадянкою України ОСОБА_3 (далі Новий кредитор) укладено договір №В-01-1/17 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого сторони здійснюють заміну кредитора у зобов'язанні шляхом передання Кредитором своїх прав Новому кредитору за правочином відступлення права вимоги (договором про відступлення права вимоги №2-б/42 від 20.01.2017р.), а саме: Кредитор відступає (передає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги та сплачує Кредитору грошові кошти, розмір яких визначений договором.

В судовому засіданні представник фізичної особи ОСОБА_3 подав клопотання (вх.№02-44/141/17 від 14.02.2017р., згідно якого просить на підставі наданих до суду договорів про відступлення права вимоги замінити позивача на ОСОБА_3 та закрити провадження по справі.

Враховуючи зміст вищезазначених договорів про відсуплення права вимоги, а також приймаючи до уваги положення статтей 512, 513, 517 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для заміни Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" його правонаступником - фізичною особою ОСОБА_3.

За таких обставин, суд ухвалює здійснити процесуальне правонаступництво позивача - Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", замінивши його на фізичну особу ОСОБА_3.

Враховуючи наведені обставини, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 21 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Як визначено частиною 1 статті 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» передбачено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У відповідності до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Частиною 2 ст. 55 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто, можливість розгляду господарським судом спору, стороною якого є фізична особа, обумовлена тим, що такий спір стосується корпоративних чи приватизаційних відносин або така особа є суб'єктом господарювання.

В даному випадку, в результаті процесуального правонаступництва право вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прові" як поручителя (договір поруки №7322-60 від 23.01.2014р.) 601156,65 грн. простроченої заборгованості за кредитним договором №8335-60-14-2 від 23.01.2014р. належить громадянці України ОСОБА_3, яка є фізичною особою та не являється суб'єктом підприємницької діяльності.

Крім того, спір про стягнення заборгованості за кредитним договором до корпоративних спорів не належать та вирішуюється загальними або господарськими судами залежно від суб'єктного складу сторін.

З огляду на викладене, позивачем у справі є фізична особа ОСОБА_3, яка не являється суб'єктом підприємницької діяльності, а спір про стягнення заборгованості за кредитним договором не є корпоративним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

В пунктах 4.2, 4.2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

За таких обставин, провадження у справі підлягає припиненню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 25, п. 1 ч. 1 ст. 80, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Здійснити процесуальне правонаступництво позивача - Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" (04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 11-А, ), замінивши його на фізичну особу ОСОБА_3 (12445, Житомирська обл., Житомирський район, с. Пряжів, вул. Шевченко, буд.31, ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_1).

2. Припинити провадження у справі №906/29/17 за позовом фізичної особи ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прові" про стягнення 601156,65 грн. заборгованості за кредитним договором №8335-60-14-2 від 23.01.2014р.

Ухвала господарського суду вступає в законну силу у встановленому законом порядку.

Суддя ОСОБА_4

Друк:

1 - в справу

2- ПАТ "Банк "Київська Русь" (реком. з повід.),

3 - ОСОБА_3: 12445, Житомирська обл., Житомирський район, с. Пряжів, вул. Шевченко, буд.31 (реком. з повід.),

4- ТОВ "Прові" (реком. з повід.)