КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2017 р. Справа№ 910/17243/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Трохлюк А.М. - представник;

від відповідача: Литвиненко О.П. - представник, Головаш Н.І. - представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 01.11.2016р.

у справі № 910/17243/16 ( суддя Я.А. Карабань)

за позовом Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія-94"

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Київська міська рада звернулась до Господарського суду м. Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТОРІЯ-94" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки орієнтовною площею 0,025 га по вул. Єреванській, 8-10 у Солом'янському районі м. Києва (код ділянки 72:088:016).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.11.2016р. у справі № 910/17243/16 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи.

Апелянт зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства України єдиною підставою набуття права власності чи права користування земельними ділянками комунальної власності в м. Києві для громадян та юридичних осіб є відповідне рішення Київської міської ради. Однак, в матеріалах справ відсутні належні та допустимі докази того, що відповідач здійснює користування спірною земельною ділянкою на підставі визначених законодавством України правовстановлюючих документів.

Крім того, матеріали справи містять акт обстеження спірної земельної ділянки від 16.12.2016 № 1213/09, яким встановлено факт використання відповідачем спірної земельної ділянки для розміщення прибудови до житлового будинку по вул. Єреванській, 8 сезонний майданчик кафе «Четыре комнаты» без правовстановлюючих документів. Під час обстеження встановлено, що на частині земельної ділянки площею приблизно 0,025 га (код ділянки 72:088:016) розміщено прибудову до житлового будинку на вул. Єреванській. 8, сезонний майданчик кафе «Четыре комнаты» і облаштовано огороджений газон. Суб'єкт господарювання ТОВ «Вікторія-94». Право власності або право користування зазначеною земельною ділянкою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано.

Апелянт зазначає, що обстежувана земельна ділянка знаходиться в межах земельної ділянки площею 0,9869 га, по вул. Єреванській, 8-10, яка опубліковується на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування за КП по утриманню житлового господарства Залізничного району м. Києва.

Також позивач зазначає, що звертаючись до суду Київська міська рада просила суд звільнити незаконно зайняту земельну ділянку, однак суд дійшов висновку, що прибудова до житлового будинку для сезонного майданчика кафе «Четыре комнаты» відповідає будівельним нормам, в той час як предметом спору є незаконне зайняття земельної ділянки.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

16.12.2015 Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель м. Києва було здійснено обстеження частини земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Київ, Солом'янський район, вул. Єреванська, 8-10 (код ділянки 72:088:016), яка перебуває у фактичному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТОРІЯ-94" .

За результатами обстеження встановлено, що згідно з даними міського земельного кадастру спірна земельна ділянка обліковується за КП по утриманню житлового господарства Залізничного району м. Києва. На частині земельної ділянки площею приблизно 0,025 га, розміщено прибудову до житлового будинку по вул. Єреванській, 8 - сезонний майданчик кафе "Четыре комнаты" і облаштовано огороджений газон. Суб'єкт господарювання - ТОВ "ВІКТОРІЯ-94" (директор Головаш Н.І.). Рішень Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів щодо передачі частини земельної ділянки у власність (користування) не приймала, документи, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою не зареєстровані.

Вважаючи, що відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатніх правових підстав, позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,025 га по вул. Єреванській, 8-10 у Солом'янському районі м. Києва (код ділянки 72:088:016) та повернути її позивачу привівши у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд у місячний термін з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Відповідач пояснив, що ним отримано усю необхідну дозвільну документацію для розміщення сезонного майданчика кафе "Четыре комнаты", а земельна ділянка використовується ним на підставі договору оренди земельної ділянки від 03.05.2006, укладеного із Солом'янською районною в м. Києві радою.

Матеріали справи свідчать про те, що 25.02.1998 Залізничною районною державною адміністрацією м. Києва Товариству з обмеженою відповідальністю "Вікторія-94" був наданий дозвіл № 79 на проектування вхідної групи, літнього майданчика по вул. Єреванській, 8.

09.06.1999 Містобудівною Радою при Головному архітекторі м. Києва Головного Управління містобудування та архітектури м. Києва було схвалено архітектурно-планувальну частину проекту реконструкції підвальних приміщень під кафе з влаштуванням входу зі сторони вул. Єреванська, 8 у Залізничному районі м. Києва з урахуванням зауважень даного протоколу, що підтверджується протоколом засідання Містобудівної Ради у справі № 81, копія якого долучена до матеріалів справи.

Листом № 06-6262 від 04.10.1999 "Про улаштування літнього торговельного майданчика" Головне Управління містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації повідомило відповідачу про те, що розглянувши проект реконструкції підвальних приміщень під кафе з улаштуванням входу з боку вулиці та благоустроєм прилеглої території по вул. Єреванській, 8 у Залізничному районі м. Києва, Містобудівна Рада вважає доцільним улаштування літнього майданчика біля вхідної групи до кафе, що є складовою частиною благоустрою прилеглої території і з містобудівної точки зору не протирічить планувальному обґрунтуванню об'єкта в системі кварталу.

26.01.2000 розпорядженням Залізничної районної державної адміністрації м. Києва № 58 "Про дозвіл на організацію вхідної групи, перепланування, переобладнання, орендованих нежилих приміщень будинку № 8 по вул. Єреванській під кафе з організацією літнього майданчика ТОВ "Вікторія-94" відповідачу надано дозвіл на виконання роботи по організації вхідної групи, пере плануванню, переобладнанню орендованих нежилих приміщень будинку № 8 по вул. Єреванській під кафе з організацією літнього майданчика, згідно проекту № 181, затвердженого Залізничною райдержадміністрацією та погодженого Головкиївархітектурою.

04.02.2000 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва ТОВ «Вікторія-94» був наданий дозвіл № 322-3л на виконання будівельних робіт, а саме: реконструкцію підвального приміщення під кафе в житловому будинку з влаштуванням входу, вул. Єреванська, 8.

Згідно акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, зареєстрованим Управлінням Держархбудконтролю м. Києва 13.10.2000 за № 228, будівельно-монтажні роботи з реконструкції підвального приміщення під кафе з влаштуванням входу зі сторони вулиці та благоустроєм прилеглої території по вул. Єреванській, 8, Залізничного району м. Києва виконані у відповідності з вимогами будівельних норм.

Крім того, Державне управління екологічної безпеки в м. Києві розглянуло матеріали попереднього погодження місця розташування вхідної групи в кафе та літнього майданчика по вул. Єреванській, 8 у Залізничному районі м. Києва згідно висновку № 384 від 10.05.2000 та погодило їх. Одночасно в особливих умовах висновку зазначено, що при відсутності змін в затвердженій технології, наступну стадію проектування погоджувати з Держуправлінням недоцільно. В такому випадку даний висновок є підставою для оформлення матеріалів землекористування.

Висновком № 03-16/4246 від 17.04.2001 Київського міського управління земельних ресурсів зазначено, що враховуючи згоду Головкиївархітектури, міськСЕС, Державного управління екологічної безпеки по м. Києву, Залізничної райдержадміністрації, управління земельних ресурсів вважає за можливе надати ТОВ "Вікторія-94" в оренду строком до 3 років земельну ділянку площею 20 кв.м. для будівництва та експлуатації літнього майданчику за рахунок земель не наданих у власність чи користування на вул. Єреванській, 8 у Залізничному районі.

24.12.2003 Солом'янською районною в м. Києві радою ІІ скликання на ХVІ сесії було прийнято рішення № 181 "Про передачу в короткострокову оренду земельних ділянок", згідно з яким рада, зокрема, вирішила передати відповідачу в короткострокову оренду строком на 2 роки до 24.12.2005 земельну ділянку загальною площею 24,0 кв.м. для розміщення по вул. Єреванській, 8 сезонного майданчика та укласти договір оренди земельної ділянки.

10.03.2006 Солом'янською районною в м. Києві радою ІІ скликання на ХХVІІІ сесії було прийнято рішення № 421 "Про передачу в короткострокову оренду земельних ділянок", згідно з яким рада, зокрема, вирішила передати відповідачу в короткострокову оренду строком на 3 роки до 10.03.2009 земельну ділянку загальною площею 24,0 кв.м., в тому числі під спорудою 24,0 кв.м., для розміщення по вул. Єреванській, 8 сезонного майданчика поруч з кафе та укласти договір оренди земельної ділянки.

03.05.2006 між Солом'янською районною в м. Києві радою (орендодавець за договором) та відповідачем (орендар за договором) був укладений договір оренди земельної ділянки (далі - договір оренди), згідно з умовами якого Солом'янська районна в м. Києві рада, на підставі рішення ХХVІІІ сесії ІІ скликання від 10.03.2006 № 421, передала, а відповідач прийняв у короткострокову оренду строком на 3 роки до 10.03.2009 земельну ділянку загальною площею 24,0 кв.м., в тому числі за рахунок земель, не наданих у власність чи користування - 24,0 кв.м., для експлуатації та обслуговування сезонного майданчика поруч з кафе на вул. Єреванській, 8.

Вищевказаний договір оренди був зареєстрований у книзі договорів на право тимчасового користування землею 03.05.2006 за № 85.

Відповідачу було надано довідки щодо відкритого (літнього) майданчика для харчування біля закладу ресторанного господарства по вул. Єреванській, 8, площею 24,0 кв.м., а саме: довідку про функціональне призначення тимчасової споруди (сезонний об'єкт торгівлі) серія СТС № 180, виданої 07.05.2012 Комісією з реоганізації Головного управління внутрішньої торгівлі та побутового обслуговування населення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, зазнаечна довідка дійсна до 30.10.2012. Також Департаментом промисловості та розвитку підприємництва Управління торгівлі та побуту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було видано довідку серія СТС № 1103 дійсної до 30.11.2013 та довідку серія СТС № 662 дійсної до 30.10.2014 відповідно.

Крім того, відповідачем систематично і у повному обсязі сплачувався земельний податок за оренду зазначеної земельної ділянки.

ТОВ «Вікторія - 94» у встановленому законом порядку отримав всю необхідну документацію на літню площадку з кафе, яке розміщується там протягом останніх 15 (п'ятнадцяти) років.

Право власності відповідача на приміщення по вул. Єреванській, 8 підтверджується договором купівлі-продажу нежилих приміщень від 16 липня 2008 року, укладеним між ТОВ «Вікторія - 94» (покупець) та Управлінням приватизації комунального майна району Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації (продавець). Зазначений договір посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В. 16.07.2008, зареєстрований № 2791.

Згідно з ст. 759 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, в тому числі, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 Земельного кодексу України , чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

З встановлених вище обставин слідує, що ТОВ «Вікторія - 94» правомірно отримав та користувався спірними земельними ділянками на підставі договору оренди.

Таким чином, в діях ТОВ «Вікторія - 94» відсутній склад самовільного зайняття та використання спірної земельної ділянки, а тому позовні вимоги Київської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволенню не підлягає.

Позивач також просить суд, зокрема, привести спірну земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд.

Відповідно до положень Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507:

- споруди - це будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт;

- будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устатковання, тварин, рослин, а також предметів.

До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та т. ін.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Положеннями ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ч. 2 ст. 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" до нерухомого майна також віднесено будівлі та споруди.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, на спірній земельній ділянці розміщений сезонний (літній) майданчик для харчування біля закладу ресторанного господарства.

Сезонний майданчик для харчування біля стаціонарного закладу ресторанного господарства (далі - сезонний майданчик) - різновид майданчика для харчування біля стаціонарного закладу ресторанного господарства, місце для надання послуг з харчування біля стаціонарного (капітального) закладу ресторанного господарства, влаштоване з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, встановлений тимчасово без улаштування фундаменту, не є капітальною спорудою та може функціонувати в термін, визначений в паспорті прив'язки (п. 1.3 Порядку розміщення майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства в місті Києві, затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.11.2013 № 2027).

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно з положеннями розділу І "Загальні положення" Правил благоустрою міста Києва (додаток до рішення Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051) тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Аналізуючи вищевикладені норми чинного законодавства, колегія приходить до висновку про те, що об'єкти нерухомого майна (до яких, зокрема, віднесено будівлі та споруди) мають бути капітального типу, а не тимчасовими, що є характерним для малих архітектурних форм і тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Таким чином, об'єкт не може вважатися нерухомим майном, якщо він є тимчасовим (аналогічна правова позиція викладена в листі Верховного Суду України "Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ" від 01.07.2013).

Таким чином, об'єкт, розміщений відповідачем на спірній земельній ділянці, не є об'єктом нерухомого майна, у той час як позивач у прохальній частині позовної заяви просить суд привести спірну земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом звільнення її саме від об'єктів нерухомого майна - будівель та споруд. Тобто позивачем невірно визначений предмет позову.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони ( п.2 ч.1 ст. 83 ГПК України).

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснено, що відповідно до положень, зокрема, статті 19 Конституції України, вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Наприклад, суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи і застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину (частина п'ята статті 216 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, для даного випадку чинним законодавством України не передбачена можливість вийти за межі заявлених вимог судом за власною ініціативою, а позивачем, як заінтересованою особою, відповідного клопотання в порядку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, подано не було. Таким чином, суд не має підстав для того, щоб вирішуючи даний спір виходити за межі позовних вимог.

Крім того, позивачем у позовних вимогах вказана лише орієнтовна площа спірної земельної ділянки, а також зазначено, що спірна земельна ділянка розташована по вул. Єреванській, 8-10.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем тимчасовий (літній) майданчик розміщений по вул. Єреванській, 8.

Відповідно д ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Під місцем розташування розуміють певне розташування об'єкту у просторі. Для земельної ділянки таке місце розташування визначається за її координатами (точніше за координатами вершин багатокутника, який утворює земельну ділянку) в прив'язці до існуючої геодезичної межі. Місце розташування земельної ділянки визначається при її формуванні.

Водночас, зі змісту прохальної частини позовної заяви не зрозуміло, про яку саме земельну ділянку йдеться. Зміст прохальної частини позовної заяви зводиться лише до приблизного визначення розмірів спірної земельної ділянки та не містить її фактичних меж із наведенням точних координат фактичних меж, точним розташуванням та точним розміром спірної земельної ділянки (аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 11.10.2016 по справі № 910/11166/15).

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі (п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення").

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,025 га по вул. Єреванській, 8-10 у Солом'янському районі м. Києва (код ділянки 72:088:016) та повернути її позивачу привівши у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд у місячний термін з дня набрання законної сили судовим рішенням, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об»єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апелянтом не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість вимог позивача, а доводи викладені в апеляційній скарзі не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого суду.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м.Києва обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду м. Києва від 01.11.2016р. у справі № 910/17243/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 01.11.2016р. у справі № 910/17243/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/17243/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх