УХВАЛА

22.02.2017№ 910/2341/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши заяву дочірнього підприємства «Торжок» (далі - Підприємство), м. Миколаїв, про вжиття заходів до забезпечення позову

у справі № 910/2341/17

за позовом Підприємства

до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ, товариства з обмеженою відповідальністю «УКГ Моніторинг», м. Київ, та

товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нексджен фінанси», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - товариство з обмеженою відповідальністю «Первомайськ-кондитер», м. Миколаїв,

про визнання недійсними результатів аукціону та визнання недійсним протоколу від 28.11.2016 №14/11-01,

без виклику представників учасників судового процесу,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - Банк), товариства з обмеженою відповідальністю «УКГ Моніторинг» (далі - Товариство) та товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» (далі - Фінансова компанія) про:

- визнання недійсними результатів аукціону в електронній формі з реалізації активів Банка шляхом відступлення прав вимоги з кредитами іншим фінансовим установам, які відбулись 14.11.2016, щодо лоту №7262, організатор аукціону -Товариство;

- визнання недійсним протоколу від 28.11.2016 №14/11-01 (зі змінами і доповненнями) про проведення аукціону в електронній формі з реалізації активів Банка шляхом відступлення прав вимоги з кредитами іншим фінансовим установам щодо лоту №7262.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.02.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 20.03.2017; залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нексджен фінанси» (далі - Компанія) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Банка, та товариство з обмеженою відповідальністю «Первомайськ-кондитер» (далі - ТОВ «Первомайськ-кондитер») як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Товариства.

Товариство 14.02.2017 подало суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій просить суд:

- заборонити органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державною реєстрацією обтяжень речових прав на таке нерухоме майно, яке згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна належить Підприємству, а саме: нежитлова будівля, загальна площа 21 347,4 кв.м., адреса: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108/5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01 (далі - нежитлова будівля №1); нежитлова будівля, загальна площа 5 023,7 кв.м., адреса: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01 (далі - нежитлова будівля №2);

- заборонити ТОВ «Первомайськ-кондитер» та третім особам вчиняти дії (у тому числі, але не виключно: надавати документи до державного реєстратора, отримувати документи від державного реєстратора, надавати документи чи звертатися до державного реєстратора щодо відновлення розгляду заяв про вчинення реєстраційних дій т.д.), які призводять або можуть призвести до зміни власника нерухомого майна, чи направлені на відчуження нерухомого майна, а саме нежитлових будівель №1 і №2;

- накласти арешт на майно, що належить Підприємству, а саме на нежитлові будівлі №1 і №2.

Заяву мотивовано тим, що: як стало відомо позивачу, ТОВ «Первомайськ-кондитер» зверталося до державного реєстратора з заявою про реєстрацію права власності на предмети іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; у випадку, якщо ТОВ «Первомайськ-кондитер» зверне стягнення на предмет іпотеки та здійснить відчуження зазначеного майна, то це фактично унеможливить виконання рішення про визнання недійсними вказаних договорів та повернення правовідносин у попередній стан; зазначені ж заходи забезпечать запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача та не призведуть до можливого порушення прав чи охоронюваних законом інтересів відповідача в разі відмови в задоволенні позовних вимог.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні вказаної заяви позивача з огляду на таке.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною першою статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (далі - Постанова №16) зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В обґрунтування необхідності вжиття судом заходів до забезпечення позову Підприємство посилається на те, що у випадку, якщо ТОВ «Первомайськ-кондитер» зверне стягнення на предмет іпотеки та здійснить відчуження належного позивачу майна, то це фактично унеможливить виконання рішення про визнання недійсними договорів та повернення правовідносин у попередній стан.

Так, предметом даного спору є: визнання недійсними результатів аукціону в електронній формі з реалізації активів Банка шляхом відступлення прав вимоги з кредитами іншим фінансовим установам, які відбулись 14.11.2016, щодо лоту №7262, організатор аукціону - Товариство; визнання недійсним протоколу від 28.11.2016 №14/11-01 (зі змінами і доповненнями) про проведення аукціону в електронній формі з реалізації активів Банка шляхом відступлення прав вимоги з кредитами іншим фінансовим установам щодо лоту №7262.

Таким чином, питання щодо визнання недійсними договорів та повернення правовідносин у попередній стан фактично в межах даної справи не розглядається.

Коло ж суб'єктів органів та суб'єктів державної реєстрації прав і державних реєстраторів, яким позивач просить заборонити вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державною реєстрацією обтяжень речових прав на таке нерухоме майно, взагалі не визначене позивачем.

Стосовно вимог заяви позивача щодо заборони ТОВ «Первомайськ-кондитер» та третім особам вчиняти дії (у тому числі, але не виключно: надавати документи до державного реєстратора, отримувати документи від державного реєстратора, надавати документи чи звертатися до державного реєстратора щодо відновлення розгляду заяв про вчинення реєстраційних дій т.д.), які призводять або можуть призвести до зміни власника нерухомого майна, чи направлені на відчуження нерухомого майна, а саме нежитлових будівель №1 і №2, то слід зазначити таке.

Договори, укладені Банком і Фінансовою компанією про відступлення прав вимоги, наразі є чинними, у встановленому чинним законодавством України недійсними не визнані, як і договори, укладені Фінансовою компанією і ТОВ «Первомайськ-кондитер».

Заборона ж ТОВ «Первомайськ-кондитер» здійснювати дії, які призводять або можуть призвести до зміни власника нерухомого майна, чи направлені на відчуження нерухомого майна є втручанням у господарську діяльність вказаного Товариства і порушенням його права, отриманого за договорами, укладеними з Фінансовою компанією.

Разом з тим, абзацом першим пункту 3 Постанови №16 встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

В матеріалах справи наявні копії рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно Риженка О.С. Центра надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 26.01.2017 №33571693 і №33571030, якими зупинено державну реєстрацію прав власності на нежитлові приміщення №1 і №2.

Отже, фактично станом на 22.02.2016 нежитлові приміщення №1 і №2 є власністю Підприємства.

Крім того, частиною дванадцятою статті 67 ГПК України встановлено, що не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Накладення ж арешту на майно позивача не входить до переліку заходів забезпечення позову, визначеного статтею 67 ГПК України.

Відповідно до абзаців другого і третього пункту 3 Постанови №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, вимоги заяви Підприємства задоволенню не підлягають з огляду на те, що заборонити можна вчинення лише дії, які стосуються предмету спору; позивачем не мотивовано, чим саме невжиття таких заходів до забезпечення позову може вплинути на виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог; крім того, невжиття заходів до забезпечення позову, які просить вжити позивач, не тягне за собою утруднення чи унеможливлення виконання рішення господарського суду в разі задоволення позовних вимог, а отже, такі заходи не є співвідносними заявленим позовним вимогам.

Слід також зазначити, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.12.2016 зі справи №915/473/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ» до Підприємства про стягнення основного боргу та відсотків вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони всім реєстраторам здійснювати будь-яку державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно Підприємства та їх обтяжень на нежитлові приміщення №1 і №2.

Отже, доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову не є обґрунтованими, а тому відповідна заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 66, 67 і 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви дочірнього підприємства «Торжок» про вжиття заходів до забезпечення позову зі справи №910/2341/17 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко