ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2017 р.Справа № 915/1127/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Ліпчанської Н.В.,

ОСОБА_1

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 15.02.2017р.:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 підприємства „Крим-Ліспромбуд

на рішення господарського суду Миколаївської області

від 20 грудня 2016 року

по справі № 915/1127/16

за позовом Миколаївської міської ради

до відповідача ОСОБА_4 підприємства „Крим-Ліспромбуд

про визнання припиненим укладеного між сторонами договору оренди землі, -

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 15.02.2017р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року Миколаївська міська рада (далі - позивач, орендодавець) звернулась до господарського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_4 підприємства «Крим-Ліспромбуд» (далі - відповідач, орендар) з вимогами про визнання припиненим укладеного між ними договору оренди землі від 29.10.2009р. за № 7050 з підстав, що зазначені у відповідному позові.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 20.12.2016р. у справі №915/1127/16 (суддя Коваль Ю.М.) позов задоволено повністю, визнано припиненим договір оренди землі від 29.10.2009р. № 7050, укладений між Миколаївською міською радою та ОСОБА_4 підприємством «Крим-Ліспромбуд», а також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1378 грн.

Приймаючи вищевказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваним договором оренди землі передбачено можливість припинення його дії у випадках, встановлених законодавством України. Такий випадок, зазначений у ст.ст. 120, 141 Земельного кодексу України, настав унаслідок припинення права власності відповідача на нежитлові будівлі стадіону Колос, котрі розміщені на орендованій земельній ділянці. Навпаки, Миколаївською міською радою таке право було набуте.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням господарського суду першої інстанції, Приватне підприємство «Крим-Ліспромбуд» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій відповідач просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи це тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та безпідставним, винесене без належного дослідження обставин справі і таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Миколаївською міською радою не було зазначено жодної із підстав для розірвання договору оренди землі, передбачених зазначеним договором. Апелянт вказує, що підстави, на які посилався позивач, не передбачені оскаржуваним договором оренди, що судом першої інстанції невірно трактовані положення статті 31 Закону України «Про оренду землі». Крім того, Приватне підприємство «Крим-Ліспромбуд» наполягає на тому, що Миколаївська міська рада фактично вимагає розірвання зазначеного договору в односторонньому порядку.

15.02.2017р. від Миколаївської міської ради до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким позивач не погоджується з її доводами, просить суд оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ОСОБА_4 підприємства «Крим-Ліспромбуд» у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі і наполягав на їх задоволенні.

Представник Миколаївської міської ради з апеляційними доводами відповідача не згодний і у судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 підприємства «Крим-Ліспромбуд», заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25.03.2008 р. № 841 вирішено оформити за Миколаївською районною спортивною організацією ФОК Колос (далі - МРСО ФОК Колос) право власності на нежитлові будівлі за літ. А площею 103,3 м2, за літ. Г площею 38,5 м2, службові будівлі, споруду (футбольне поле) та огорожі, що розташовані по вул. Світанковій, 1-В.

На підставі цього рішення, МРСО ФОК Колос видано свідоцтво від 15.04.2008р. про право власності на зазначене майно.

07.05.2008р. між МРСО ФОК Колос та ПП Крим-ліспромбуд було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 571. Відповідно зазначеного договору, відповідач придбав нежитлові будівлі стадіону Колос, розташовані за адресою: вул. Світанкова, 1-В, м. Миколаїв, а саме: адмін. будівля загальною площею 103,3 кв.м. (літ. А); тир загальною площею 38,5 кв.м. (літ. Г); сарай (літ. Б); вбиральня (літ. В); сарай (літ. Д); огорожі (№ 1-7); споруди (І, 8-13), Футбольне поле (№14;) згідно плану земельної ділянки, яка міститься у матеріалах справи (а.с. 19).

Матеріали справи свідчать, що 01.10.2009р. рішенням Миколаївської міської ради №38/31 Про вилучення, надання, передачу за фактичним землекористуванням, продовження строку користування земельними ділянками юридичним особам, громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради по Центральному району м. Миколаєва вирішено: про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 13053 кв.м. в оренду за рахунок земель, не наданих у власність або користування, в т.ч.: 215 кв.м. під капітальною забудовою; 364 кв.м. під спорудами; 5861 кв.м. під проходами, проїздами та площадками; 6613 кв.м. під зеленими насадженнями; про зарахування зазначеної земельної ділянки до земель комерційного та іншого призначення, для обслуговування стадіону Колос по вул. Світанковій, 1-В, та вирішено про передачу зазначеної земельної ділянки ПП Крим-Ліспромбуд в оренду. Строк дії зазначеного договору визначено у 20 років.

На підставі зазначеного рішення, між Миколаївською міською радою та ПП Крим-Ліспромбуд укладено договір оренди землі від 29.10.2009р. № 7050, згідно з яким Миколаївська міська рада (орендодавець) передала, а ПП Крим-Ліспромбуд (орендар) прийняло в оплатне користування земельну ділянку для обслуговування стадіону Колос, що належить орендарю, по вул. Світанковій, 1-В у м. Миколаєві, строком на 20 років з дати державної реєстрації договору (п.п. 1.1, 2.1, 2.2, 3.1, 4.1 договору). Вказаний договір зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.10.2009р. № 45.

Як встановлено судом першої інстанції, прийняття рішення Миколаївської міської ради від 01.10.2009р. № 38/31 та укладення спірного договору оренди відбулося у звязку з набуттям ПП Крим-Ліспромбуд права власності на споруди стадіону Колос.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Миколаївської області від 13.01.2011 р. по справі № 15/410/09-НР, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.03.2011р. та постановою Вищого господарського суду України від 08.06.2011р., позовні вимоги прокурора задоволені у повному обсязі, визнано незаконним рішення Виконкому Миколаївської міської ради від 25.03.2008р. № 841 у частині оформлення за МРГО ФОК Колос права власності на нежитлові будівлі за літ. А площею 103,3 м2, за літ. Г площею 38,5 м2, службові будівлі, споруду (футбольне поле) та огорожі, що розташовані по вул. Світанковій, 1-В, а також визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 07.05.2008р. № 571, укладений між ПП Крим-ліспромбуд та МРГО ФОК Колос.

У звязку з цим, 10.08.2016р. право власності ОСОБА_4 підприємства "Крим-Ліспромбуд" на нежитлові будівлі по вул. Світанковій, буд. 1-В в м. Миколаєві було скасовано, про що було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У матеріалах справи наявні документи, а саме: відомості із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якими зазначено, що на момент розгляду справи судом першої інстанції власником нежитлових будівель стадіону Колос є Миколаївська міська рада (а.с. 32).

Вище вказані обставини стали підставою для звернення Миколаївської міської ради з позовом до ОСОБА_4 підприємства "Крим-Ліспромбуд" з вимогами про визнання припиненим укладеного між ними договору оренди землі до господарського суду Миколаївської області.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Серед відносин найму (оренди), самостійне місце займає договір найму (оренди) земельної ділянки, відносини якого регулюються законом (ч.2 ст. 792 Цивільного кодексу України). Насамперед, такими законами є Земельний кодекс України, Цивільний кодекс України, Закон України «Про оренду землі», інші нормативно-правові акти, що прийняти відповідно до зазначених законів, а також договором оренди землі (ч.1 ст. 2 Закону України Про оренду землі).

У відповідності до ст. 13 Закону України Про оренду землі від 06.10.1998р. №161-ХIV (з наступними змінами та доповненнями), договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із Законом України «Про оренду землі», сторонами цього договору є орендодавець та орендар.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством передбачено можливість припинення договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін цього договору. Таке розірвання може ініціюватися як з підстав, визначених сторонами у спірному договорі, так і у випадках, визначених законом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 29.10.2009р. між Миколаївською міською радою та ОСОБА_4 підприємством Крим-Ліспромбуд був укладений договір оренди землі № 7050.

Відповідно до п.12.2 укладеного договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря.

Частиною другою п.12.2 зазначеного договору передбачено, що дія договору припиняється також в інших випадках, встановлених законом

Апеляційний суд звертає увагу на те, що договір оренди земельної ділянки підлягає припиненню за наявності підстав, перелічених у ст. 141 Земельного кодексу України та статтях 31, 32 Закону України «Про оренду землі». При цьому, зазначений перелік підстав є вичерпним.

У частині 1 ст. 31 Закону зазначено, що договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Пунктом «е» частини 1 ст. 141 Земельного кодексу України визначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до частини 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною другою ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Положеннями частини першої ст. 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Вказані позиції відображені і в п. 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», якою роз'яснено, що правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно.

Апеляційна колегія зазначає, що Вищий господарський суд своєю постановою від 09.07.2015р. по справі №910/23058/14 визначив, що відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

При цьому, касаційна інстанція вказує, що наведені вимоги ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» слід розуміти таким чином, що при виникненні у іншої особи права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, право попереднього власника або користувача припиняється в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Вищий господарський суд наголошує, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, а припиняється в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки.

Тобто, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна переходять права на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування (оренди).

При цьому, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (ст. 116 ЗК України).

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з визнанням незаконним рішення Виконкому Миколаївської міської ради від 25.03.2008р. № 841 у частині оформлення за МРГО ФОК Колос права власності на нежитлові будівлі, службові будівлі, споруду (футбольне поле) та огорожі, що розташовані по вул. Світанковій, 1-В та визнанням недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.05.2008 р. № 571, що був укладений між ПП Крим-ліспромбуд та МРГО ФОК Колос, право власності ОСОБА_4 підприємства "Крим-Ліспромбуд" на нежитлові будівлі по вул. Світанковій, буд. 1-В в м. Миколаєві було скасовано 10.08.2016р.

Разом з тим, як вже було зазначено, з 03.09.2016р. новим власником нежитлових будівель стадіону Колос, що розташовані за адресою: вул. Світанкова, 1-В, м. Миколаїв, а саме: адмін. будівля загальною площею 103,3 кв.м. (літ. А); тир загальною площею 38,5 кв.м. (літ. Г); сарай (літ. Б); вбиральня (літ. В); сарай (літ. Д); огорожі (№ 1-7); споруди (І, № 8-13), Футбольне поле (№14), є Миколаївська міська рада, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Наведене спростовує твердження відповідача про те, що для припинення оскаржуваного договору відсутня будь-яка підстава, яка була б передбачена договором оренди. а трактування положення ст. 31 Закону України «Про оренду землі» є помилковим.

Таким чином, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Тому, враховуючи викладене, беручи до уваги приписи ст. ст. 7, 31 Закону України «Про оренду землі», ст. 120 Земельного кодексу України, апеляційна колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що договір оренди земельної ділянки від 29.10.2009р. № 7050, зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.10.2009 р. за № 45, є припиненим, а право користування земельною ділянкою за адресою: м. Миколаїв, вул. Світанкова, 1-В перейшло до набувача будівель стадіону «Колос», а саме - Миколаївській міській раді.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі не знайшли підтвердження в ході судового розгляду, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі та прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення господарського суду Миколаївської області від 20.12.2016р. по справі №915/1127/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 підприємства «Крим-Ліспромбуд» без задоволення.

Керуючись ст. ст. 85, 99, 101 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П о с т а н о в и в :

Рішення господарського суду Миколаївської області від 20.12.2016р. по справі №915/1127/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 20.02.2017р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Ліпчанська Н.В.

Суддя Головей В.М.