КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2017 р. Справа№ 927/19/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Туман Є.О. - представник

від відповідача: не з"явився

розглянувши апеляційну скаргу Державної акціонерної холдингової компанії "Артем"

на ухвалу

Господарського суду Чернігівської області

від 04.01.2017р.

у справі № 927/19/17 ( суддя М.В. Фесюра)

за позовом Державної акціонерної холдингової компанії "Артем"

до Державного підприємства "171 Чернігівський ремонтний завод"

про стягнення 767 348,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.01.2017р. № 927/19/17 позовні матеріали повернуті позивачеві без розгляду на підставі п.4 ст.63 ГПК України, а також відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу повернуто судовий збір в розмірі 2 756 грн., сплачений платіжним дорученням № 5317357 від 02.12.2016.

Позивач, не погоджуючись з прийнятою ухвалою, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Чернігівської області скасувати, оскільки вважає, що судом порушено норми процесуального та матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що звертаючись до суду із позовною заявою, позивач наголошував на тому, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15 січня 2013 року у справі № 927/16/4б/13 порушено провадження про банкрутство ДП «171 Чернігівський ремонтний завод».

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області № 927/16/4б/13 продовжено строк процедури санації до 31.01.2017.

Апелянт звертає увагу суду на те, що судовий збір був сплачений позивачем платіжним дорученням № 5317357 від 02.12.2016 року у розмірі 2 756, 00 грн., оскільки у відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом ставка судового збору становить 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Апелянт вважає, що висновок місцевого господарського суду про те, що розмір сплаченого судового збору не відповідає ставкам, визначеним законодавством на момент подачі позовної заяви є помилковим, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

В судове засідання представник відповідача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомлено.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представника позивача, колегія встановила наступне.

Державна акціонерна холдингова компанія «Артем» звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позовними вимогами до Державного підприємства «171 Чернігівський ремонтний завод» про стягнення 767 348, 50 грн.

Відповідно до поштового штампу на конверті позовна заява була направлена позивачем до Господарського суду Чернігівської області 20.12.2016р., позовна заява зареєстрована згідно відбитку штампу одержаної кореспонденції суду 03.01.2017 за вх. № 19.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.01.2017 позовні матеріали повернуто позивачу на підставі п.4 ст. 63 ГПК України та повернуто судовий збір в розмірі 2 756 грн., сплачений платіжним дорученням № 5317357 від 02.12.2016 з тих підстав, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі, що не відповідає ставкам, визначеним законодавством на момент подачі позовної заяви., оскільки з 01 січня 2017 року набрав законної сили Закон України "Про Державний бюджет на 2017 рік", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" та відповідно до якого з 1 січня 2017 року судовий збір обраховуватиметься від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Одночасно місцевим судом позивачу роз»яснено, що з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600 грн. В разі повторної подачі позовної заяви,судовий збір за позовні вимоги майнового характеру повинен становити 1,5 % від ціни позову, але не менше 1600 грн. та не більше 240 000грн.

Враховуючи наведене, колегія вважає висновки місцевого суду помилковими, виходячи з наступних підстав.

Державна акціонерна холдингова компанія «Артем» звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позовними вимогами 20 грудня 2016 року, що підтверджується відбитком штампу на конверті та на рекомендованому повідомленні № 28825501 про вручення поштового відправлення.

Відповідно до зворотнього повідомлення позовна заява отримана Господарським судом Чернігівської області 26.12.2016.

Таким чином, місцевий господарський суд застосовуючи Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» не звернув увагу на те, що позивач звернувся до суду 20.12.2016, а отже у даному випадку підлягає застосуванню Закон України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та Закон України «Про судовий збір» в редакції до 01.01.2017.

Крім того, звертаючись до суду із позовною заявою, позивач у позовній заяві наголошував на тому, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15 січня 2013 року у справі № 927/16/4б/13 порушено провадження про банкрутство ДП «171 Чернігівський ремонтний завод».

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області № 927/16/4б/13 від 17 серпня 2016 року, строк процедури санації продовжено до 31 січня 2017року включно.

Згідно статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до якої суд. у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом. Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 зазначеного Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно абзацу 3 п. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредитором, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відповідно до п.10 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду ( 20.12.2016) заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом ставка судового збору складає 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 1378, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, колегія приходить до висновку про те, що позивачем під час звернення до Господарського суду Чернігівської області з позовними вимогами до Державного підприємства «171 Чернігівський ремонтний завод» було сплачено судовий збір у повному обсязі відповідно до п.10 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується платіжним дорученням № 5317357 від 02.12.2016 у розмірі 2 756 грн. (1378,00х2).

На підставі вищевикладеного, колегія приходить до висновку про те, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви Державній акціонерній холдинговій компанії «Артем» без розгляду з посиланням на те, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Враховуючи вищевикладене, колегія вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.01.2017р. у справі № 927/19/17 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.01.2017р. у справі № 927/19/17 скасувати.

Матеріали справи № 927/19/17 повернути до Господарського суду Чернігівської області для розгляду питання про прийняття позовної заяви до розгляду.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх