ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 лютого 2017 р. Справа № 903/36/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КПК-Агроінвест"

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім харчових технологій

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроенерготорф"

про стягнення 90 000,00грн.

Суддя Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 20.01.2017р.

від відповідача 1: н/в

від відповідача 2: н/в

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки учасників судового процесу.

У судовому засіданні 21.02.2017р. відповідно до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КПК-Агроінвест" звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім харчових технологій та товариства з обмеженою відповідальністю "Агроенерготорф" про стягнення солідарно на підставі договору поруки від 26.09.2016р., укладеного між ОСОБА_2 Торгівельний дім харчових технологій (кредитор) та ОСОБА_2 "Агроенерготорф" (поручитель), 90 000,00грн. заборгованості за товар, поставлений ОСОБА_2 Торгівельний дім харчових технологій на підставі видаткових накладних №227 від 01.02.2016р., №284 від 09.02.2016р.

Позовні вимоги обґрунтовані таким:

01.02.2016р. та 09.02.2016р. ОСОБА_2 "КПК-Агроінвест" поставило ОСОБА_2 Торгівельний дім харчових технологій товар на підставі видаткових накладних №227, №284 на загальну суму 279 565,50грн.

ОСОБА_2 Торгівельний дім харчових технологій оплатило товар частково в сумі 189 565,50грн., при цьому утворилася заборгованість в сумі 90 000,00грн.

26.09.2016р. між ОСОБА_2 "АГРОЕНЕРГОТОРФ" (поручитель) та ОСОБА_2 "КПК-Агроінвест" (кредитор) був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання обовязку (зобовязання) ОСОБА_2 "Агроенерготорф" щодо оплати поставленого товару на підставі видаткових накладних №227 від 01.02.2016р., №284 від 09.02.2016р.

Представник позивача у судовому засіданні 23.01.2017р. на виконання вимог суду до матеріалів справи долучив виписки/особовий рахунок за період з 19.02.2016р. по 06.07.2016р. в підтвердження часткової оплати за товар та заборгованості в розмірі 90 000,00грн.

На виконання вимог ухвали суду 01.02.2017р. представник позивача клопотанням долучив до матеріалів справи розрахунок заявлених позовних вимог, з якого вбачається, що видаткова накладна №227 від 01.02.2016р. на суму 138 946,50грн. була оплачена повністю, що стверджується виписками/особовий рахунок за період з 19.02.2016р. по 07.04.2016р., видаткова накладна №284 від 09.02.2016р. на суму 140 619,00грн. оплачена частково на суму 50 619,00грн., що стверджується виписками/особовий рахунок за період з 11.04.2016р. по 06.07.2016р.; заборгованість становить 90 000,00грн.

До клопотання долучив поштові квитанції від 31.01.2017р. та описи вкладень до цінних листів в підтвердження надіслання відповідачів зазначеного розрахунку.

Ухвалою суду від 07.02.2017р. розгляд справи згідно ст.77 ГПК України відкладався у звязку з неподанням витребуваних доказів. Зобовязано подати суду: відповідача 1 - ОСОБА_2 "Торгівельний дім харчових технологій": договір поставки №002/01-16 від 26.01.2016р., зазначений у видаткових накладних №227 від 01.02.2016р., №284 від 09.02.2016р.; докази оплати за товар, отриманий по видаткових накладних №227 від 01.02.2016р., №284 від 09.02.2016р.; пояснення (обґрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог, у випадку заперечень щодо розрахунку від 31.01.2017р. подати контррозрахунок; відповідача 2 - ОСОБА_2 "АГРОЕНЕРГОТОРФ": докази виконання зобов'язань по п. 2.1 договору поруки; пояснення (обґрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог, у випадку заперечень щодо розрахунку від 31.01.2017р. подати контррозрахунок.

Представник позивача у судовому засіданні 21.02.2017р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач 1 у судове засідання не зявився, витребувані ухвалами суду докази не подав, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень 10.01.2017р. №226, 30.01.2017р. №523, 13.02.2017р. №837.

Згідно із ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Відповідач 2 у судове засідання не з'явився, ухвали суду від 05.01.2017р., 23.01.2017р., 07.02.2017р. повернуті органами поштового зв'язку з відміткою "за незапитом".

У пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно витягу з ЄДР адреса відповідача ОСОБА_2 Агроенерготорф": 43026, АДРЕСА_1, куди і направлялися ухвали суду від 05.01.2017р., 23.01.2017р., 07.02.2017р.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідачі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, розгляд справи неодноразово відкладався, спливає імперативно визначений ст.69 ГПК України строк розгляду спору, господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КПК-Агроінвест" відпустило товариству з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім харчових технологій товарно-матеріальні цінності по видаткових накладних №227 від 01.02.2016р., №284 від 09.02.2016р. на загальну суму 279 565,50 грн.( а.с. 10, 11).

Відпуск та отримання товару стверджуються відмітками відповідача про отримання товару на вказаних видаткових накладних (а.с. 10, 11). Підпис скріплено печаткою ОСОБА_2 Торгівельний дім харчових технологій. Накладні підписані представником відповідача без зауважень.

Представник позивача у позовній заяві та у судових засіданнях зауважив, що договір поставки №П-002/01-16 від 26.01.2016р., на який є посилання у видаткових накладних, між сторонами не укладався.

ОСОБА_2 Торгівельний дім харчових технологій оплату поставленої продукції здійснило частково в розмірі 189 565,50грн., що стверджується виписками з особового рахунку за період з 19.02.2016р. по 05.07.2016р. з призначенням платежу - згідно видаткових накладних від 01.02.2016., 09.02.2016р. (а.с. 29-72), при цьому утворилася заборгованість у розмірі 90 000,00грн.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та в результаті дій субєктів, з якими закон повязує настання правових наслідків.

Внаслідок дій позивача по відпуску продукції між ОСОБА_2 "КПК-Агроінвест" та ОСОБА_2 Торгівельний дім харчових технологій склалися правовідносини купівлі-продажу, що не заперечено сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом обов'язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати. Отже, обов'язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи ст. 692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття.

Верховний Суд України у постанові від 30.09.2014р. у справі №3-121гс14 висловив правову позицію, що до правовідносин купівлі-продажу не можуть бути застосовані загальні положення ст. 530 ЦК України, оскільки термін виконання зобов'язання, що випливає з таких правовідносин, чітко визначений спеціальною нормою права, а саме ст. 692 ЦК України, відповідно до якої покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів до нього.

Підписання покупцем накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

На цьому зауважено в інформаційному листі ВГСУ "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" №01-06/928/2012 від 17.07.2012р., постановах Вищого господарського суду України від 21.04.2011р. №9/252-10, 28.02.2012р. №5002-8/481-2011, 20.09.2012 № 12/5026/556/2012.

За видатковими накладними №227 від 01.02.2016р., №284 від 09.02.2016р. відповідач 1 отримав поставлений позивачем товар, проте свого зобов'язання з оплати всупереч вимогам ст. 692 ЦК України не виконав.

Разом з тим, 26.12.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю АГРОЕНЕРГОТОРФ (поручитель) та товариством з обмеженою відповідальністю "КПК-Агроінвест" (кредитор) був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання належним чином обовязку (зобовязання) ОСОБА_2 Торгівельний дім харчових технологій з оплати поставленого товару, що виник на підставі складених та підписаних між кредитором та боржником первинних документів видаткових накладних №227 від 01.02.2016р., №284 від 09.02.2016р. Поручитель поручається перед кредитором за виконання обовязку боржника щодо оплати товару, який поставлений кредитором боржнику на підставі як укладеного у формі єдиного документа, так і укладеного у спрощений спосіб договору поставки (шляхом підписання тільки первинних документів, зокрема, видаткових накладних тощо) (а.с. 12).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до п.2.1 договору поруки поручитель зобовязаний у разі порушення боржником обовязку з оплати товару, поставленого кредитором боржнику, самостійно виконати належним чином зазначений обовязок боржника перед кредитором не пізніше 12.12.2016р. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, процентів річних та інфляційних нарахувань.

У випадку порушення боржником обовязку з оплати товару кредитору, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.3 договору).

Договір поруки предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

З огляду на те, що ОСОБА_2 АГРОЕНЕРГОТОРФ як поручителем обовязок боржника з оплати поставленого товару у строк, визначений п. 2.1 договором поруки - не пізніше 12.12.2016р., не виконано, предявлення позову до поручителя підставне.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Заборгованість за отриманий товар на день розгляду спору становить 90 000,00грн. стверджується видатковими накладними №227 від 01.02.2016р., №284 від 09.02.2016р. (а.с. 10, 11), виписками з особового рахунку за період з 19.02.2016р. по 05.07.2016р. (а.с. 29-72), та підлягає до стягнення солідарно з ОСОБА_2 Торгівельний дім харчових технологій та ОСОБА_2 "АГРОЕНЕРГОТОРФ" в силу ст. ст. 193, 265 ГК України, ст.ст. 554, 692 ЦК України, п.2.1 договору поруки від 26.09.2016р.

Відповідачами заборгованість не оспорена, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичне перерахування коштів за отриманий товар.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідачів, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00грн. слід віднести солідарно на відповідачів 1, 2 відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 509, 526, 553, 554, 559, 599, 655, 692 ЦК України, ст.ст.174, 193 ГК України, ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім харчових технологій (04050, м. Київ, Шевченківський район, вул. Мельникова, буд. 12, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЕНЕРГОТОРФ» (43026, АДРЕСА_2, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КПК-Агроінвест» (81740, Львівська область, Жидачівський район, смт. Гніздичів, вул.. Грушевського, буд. 1, )

90 000,00грн. боргу, 1 378,00грн. витрат по оплаті судового збору. Всього 91 378,00грн.

3.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Повне рішення складено

22.02.2017р.

Суддя С.Т.Філатова