КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" лютого 2017 р. Справа №14/5026/879/2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Скрипки І.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року

у справі № 14/5026/879/2011 (суддя Гура І.І.)

за заявою СТОВ „Підгайдамацькі ферми"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року задоволено вимогу заяви ліквідатора СТОВ „Підгайдамацькі ферми" та присуджено до стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь СТОВ „Підгайдамацькі ферми" 945 000 грн. вартості великої рогатої худоби.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора банкрута Рогова В.А. відмовити у повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану апеляційну скаргу у справі № 14/5026/879/2011 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Баранець О.М., Скрипка І.М.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.02.2017 року, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Скрипки І.М., Коротун О.М.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і має бути повернута скаржнику з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до вимог статті 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

У випадках, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Таким чином останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року є 06.02.2017 року.

Проте, скаржником апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року було подано 07.02.2017 року, що підтверджується відтиском штемпелю відділення поштового зв'язку на конверті, тобто з пропущенням процесуального п'ятиденного строку на її оскарження, передбаченого частиною 1 статті 93 ГПК України.

Як вбачається із апеляційної скарги, скаржник ні в прохальній частині скарги, ні окремо від неї не заявляв клопотання про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що нормами ст.93 ГПК України чітко встановлено, що перебіг строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду розпочинається з дня її оголошення судом, а не з дня складання повного тексту ухвали, оскільки вказане правило стосується оскарження рішення місцевого суду. (Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 29.09.2015 року у справі № 14/2082).

Та обставина, що ухвала господарського суду від 31.01.2017 року була оформлена відповідно до вимог ст. 84 ГПК України лише 02.02.2017 року, не впливає на момент вступу ухвали в законну силу та на встановлений порядок її апеляційного оскарження, а може бути лише поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження такої ухвали.

Отримання скаржником ухвали місцевого господарського суду після закінчення строку на звернення з апеляційною скаргою не позбавляє його необхідності дотримуватись вимог ГПК України щодо подання апеляційної скарги із обґрунтованою заявою (клопотанням) про відновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у разі його пропуску із зазначенням обставин, які зумовили пропуск цього строку.

Визначений законодавцем строк подання апеляційної скарги є процесуальним строком, який може бути відновлений відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання апеляційною інстанцією поважності причин такого пропуску. Водночас, законодавець визначив, що вирішення питання про відновлення пропущеного процесуального строку можливе лише за наявності відповідного клопотання скаржника.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року Київським апеляційним господарським судом до апеляційного провадження не приймається і повертається з доданими до неї документами скаржнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 53, 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року у справі № 14/5026/879/2011 повернути скаржнику без розгляду по суті.

2. Матеріали справи № 14/5026/879/2011 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді О.М. Коротун

І.М. Скрипка