КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" лютого 2017 р. Справа №5026/1485/2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.03.2014

у справі № 5026/1485/2012 (суддя Чеберяк П.П)

за заявою публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Українське борошно"

про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.03.2014 у справі № 5026/1485/2012 затверджено звіт ліквідатора, ліквідовано ТОВ "Українське борошно" та припинено провадження у справі № 5026/1485/2012.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою господарського суду першої інстанції, ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 06.03.2016 у справі № 916/2465/13.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом було подано заяву про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Конституцією України встановлено основні засади судочинства, до якого віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону. Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми проте, в яких випадках особа має право оскаржувати рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Статтею 53 ГПК України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Виходячи із змісту вказаної статті, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Отже, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, отже у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану ухвалу було винесено господарським судом Черкаської області від 06.03.2014 у даній справі.

Всупереч нормам ГПК України апеляційна скарга, згідно до відбитку календарного штемпелю на доданому до апеляційної скарги конверті, була подана на пошту лише 03.02.2017, тобто з порушенням строку, передбаченого ч.1 ст. 93 ГПК України .

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали господарського Черкаської області від 06.03.2014 у даній справі та прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Причину пропуску строку апелянт мотивує тим, що кошти на сплату судового збору були відсутні на момент винесення оскаржуваної ухвали, оскільки кошторисом апелянта на 2014 рік не було передбачено витрат на сплату судового збору, що і стало причиною пропущення строку на подання апеляційної скарги.

При цьому апелянт зазанчає, що на даний час було затверджено діючий кошторис, але у нього відсутні кошти на сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що уповноважений представник ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Кошова Ю.П. була присутня в судовому засіданні 06.03.2014 (а. с. 109, матеріали оскарження), в якому винесено ухвалу, що оскаржується, була обізнана з результатами розгляду справи.

Судова колегія, дослідивши матеріали апеляційної скарги встановила, що до неї не додано доказів неможливості подання апеляційної скарги на ухвалу господарського Черкаської області від 06.03.2014 у даній справі в період до 02.02.2017. До того ж, апелянтом подано заяву про відстрочення сплати судового збору, яка також ніяким чином не обґрунтована. Доказів на підтвердження викладених у заяві доводів до суду не надано.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз'яснення причин пропуску і підстав, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Вищезазначене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, не містить належного обґрунтування поважності причин пропуску цього строку, відсутні докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у строк, визначений нормами ГПК України у заявника не було можливості.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд відмовляє ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" у поновленні пропущеного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.03.2014 у даній справі.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку, або таке клопотання відхилено.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу апелянта на те, що в прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить суд скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 16.03.2016 у справі № 916/2465/13, хоча по тексту самої апеляційної скарги вбачається, що апелянт оскаржує ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.03.2014 у справі № 5026/1485/2012.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 91, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 06.03.2014 у справі № 5026/1485/2012.

2. Апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на ухвали господарського суду Черкаської області від 06.03.2014 у справі № 5026/1485/2012 (з доданими до неї матеріалами на 10-ти арк.) повернути заявнику без розгляду.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко