РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2017Справа №910/19198/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІПРОДУКТ"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нагваль-Фіш"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика"

про визнання договору недійсним

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору -

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нагваль-Фіш"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика") - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика"

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика") - Товариство з обмеженою відповідальністю "БІПРОДУКТ"

про визнання недійсним договору

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від ТОВ "БІПРОДУКТ": не з'явився

від ТОВ " Торгово-логістичний комплекс "Арктика": Кравчук А.С. (довіреність)

від ТОВ "Нагваль-Фіш": Василюк І.С. (довіреність)

від ТОВ "Укрлогістика": не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІПРОДУКТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", Товариства з обмеженою відповідальністю "Нагваль-Фіш" про визнання недійсним укладений 26.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нагваль-Фіш" договір відступлення права вимоги.

В обґрунтування позову ТОВ "БІПРОДУКТ" посилається на те, що договір про відступлення права вимоги від 26.07.2016 укладений між ТОВ "Нагваль-Фіш" та ТОВ "ТЛК "Арктика" за попередньо зловмисною домовленістю виконавчих органів сторін договору та в порушення вимог статті 92 ЦК України, що згідно із ст. 232, ст. 215 ЦК України є підставою для визнання вказаного договору недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 порушено провадження по справі № 910/19198/16 та призначено її до розгляду на 17.11.2016.

16.11.2016 через відділ діловодства суду від ТОВ "Нагваль-Фіш" надійшов відзив на позов ТОВ "БІПРОДУКТ", в якому заперечуючи позовні вимоги ТОВ "Нагваль-Фіш" посилається на наступне: договір відступлення права вимоги відповідає вимогам ст. 203 ЦК України та укладений відповідно до вимог законодавства; саме лише перевищення виконавчим органом товариства своїх повноважень не може бути підставою для визнання недійсним договору; визначена ст. 232 ЦК України підстава для визнання договору недійсним стосується правочинів, які вчиняються юридичною особою через представника; законом не передбачено право акціонера товариства звертатись до суду за захистом прав чи інтересів товариства поза відносинами представництва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2016, на підставі ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи № 910/19198/16 на 06.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 позовну заяву третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та додані до неї матеріали повернуто без розгляду.

01.12.2016 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" надійшла заява про вступ у справу як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нагваль-Фіш", треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "БІПРОДУКТ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 26.07.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги від 26.07.2016 було порушено приписи ст.ст. 84, 92, 237, 238 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 42, 43, 44 Господарського кодексу України, що свідчить про наявність правових підстав для визнання вказаного договору недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 прийнято до розгляду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нагваль-Фіш" про визнання недійсним договору, розгляд позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги призначено на 06.12.2016, залучено до участі у справі третю особу 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика") - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" та третю особу 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика") - Товариство з обмеженою відповідальністю "БІПРОДУКТ".

06.12.2016 через відділ діловодства суду ТОВ "Укрлогістика" подано пояснення по справі, в яких зазначено, що згідно із ст. 518 ЦК України ТОВ "Укрлогістика" не було висунуто заперечень щодо нового кредитора та здійснено сплату орендної плати на користь нового кредитора.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2016, на підставі ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи № 910/19198/16 на 22.12.2016 та зобов'язано сторін надати докази по справі.

Оскільки, Товариством з обмеженою відповідальністю "Нагваль-Фіш" подано 19.12.2016 клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, то у відповідності до п. 7 ст. 81-1 ГПК України при подальшому розгляді справи № 910/19198/16 буде здійснюватись фіксування судового процесу.

22.12.2016 через відділ діловодства суду ТОВ "Укрлогістика" подано пояснення, в яких зазначено, що позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", на думку ТОВ "Укрлогістика" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2016 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нагваль-Фіш" про роз'яснення ухвали Господарського суду міста Києва від 05.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2016 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" про роз'яснення ухвали Господарського суду міста Києва від 05.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2016 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" про роз'яснення ухвали Господарського суду міста Києва від 17.11.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2016, на підставі ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи №910/19198/16 на 24.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/19198/16 на 15 днів та розгляд справи відкладено на 07.02.2017.

06.02.2017 через відділ діловодства ТОВ "Нагваль-Фіш" подано відзив на позов ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", в якому ТОВ "Нагваль-Фіш" заперечуючи позов посилається на відсутність доказів зловмисної домовленості, на те, що визначена ст. 232 ЦК України підстава для визнання договору недійсним стосується правочинів, які вчиняються юридичною особою через представника, та окрім іншого, зазначає, що перевищення виконавчим органом товариства своїх повноважень не може бути підставою для визнання недійсним договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нагваль-Фіш" про відвід судді Турчин С.О. відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" про відвід судді Турчин С.О. відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 розгляд справи №910/19198/16 відкладено на 16.02.2017.

16.02.2017 через відділ діловодства суду ТОВ "Укрлогістика" подано клопотання про колегіальний розгляд справи.

В судове засідання 16.02.2017 з'явились представники ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" та ТОВ "Нагваль-Фіш".

Представники ТОВ "БІПРОДУКТ" та ТОВ "Укрлогістика" в судове засідання 16.02.2017 не з'явились.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" надав суду письмову заяву про відвід судді Турчин С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2017 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про відвід судді Турчин С.О. відмовлено.

Представник ТОВ "Нагваль-Фіш" заявив усне клопотання про виклик експерта яким було складено Звіт про незалежну оцінку вартості об'єкта - права вимоги боргу ТОВ "Укрлогістика" перед ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" з орендної плати та у зв'язку із чим просив суд відкласти розгляд справи.

Необхідність виклику суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 обґрунтована незрозумілістю Звіту про незалежну оцінку вартості об'єкта.

Розглянувши заявлене ТОВ "Нагваль-Фіш" усне клопотання про виклик експерта та відкладення розгляду справи суд відмовив в його задоволенні, з огляду на наступне.

Так, статтею 31 Господарського процесуального кодексу України передбачена участь в судовому процесі судового експерта, права, обов'язки і відповідальність якого визначаються цим Кодексом та Законом України "Про судову експертизу".

Разом з тим, експертиза у даній справі у відповідності до ст. 41 ГПК України не призначалась, а Звіт про незалежну оцінку вартості об'єкта - права вимоги боргу ТОВ "Укрлогістика" перед ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" з орендної плати складений суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 не в порядку ст. 42 ГПК України. За таких обставин у суду відсутні підстави для виклику суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 та у зв'язку із цим відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Представник ТОВ "Нагваль-Фіш" надав суду клопотання про колегіальний розгляд справи.

Розглянувши заявлені ТОВ "Нагваль-Фіш" та ТОВ "Укрлогістика" клопотання про колегіальний розгляд справи, суд відхилив їх, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України, справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Однак, суд зазначає, що питання про необхідність та доцільність призначення колегіального розгляду конкретної справи вирішується судом із урахуванням категорії спору та обґрунтованості клопотання про призначення колегіального розгляду справи, а також з огляду на конкретні обставини, що свідчать про складність кожної конкретної справи.

З огляду на обставини справи, спірні матеріально-правові відносини, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що категорія даного спору, а також його обставини, не зумовлюють істотної складності справи, у зв'язку із чим, суд не вбачає підстав для задоволення клопотань ТОВ "Нагваль-Фіш" та ТОВ "Укрлогістика" про призначення колегіального розгляду справи.

В судовому засіданні 16.02.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ТЛК "Арктика" є власником об'єктів нерухомості, а саме: рибного ярмарку та комплексу по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", які знаходяться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а, та складається з: адміністративного корпусу "А" площею 1 237,2 кв.м.; рибного ярмарку "Б" площею 2 983,0 кв.м.; комплексу по зберіганню продуктів харчування "В" площею 16 522,2 кв.м.; насосної підстанції "Г" площею 37,5 кв.м. та механічної майстерні "Д" площею 128,7 кв.м.

За твердженням учасників спору, 25.12.2014 між ТОВ "ТЛК "Арктика" (розпорядник) та ТОВ "Укрлогістика" (користувач) було укладено договір користування холодильною камерою та надання вантажних послуг №25/12/14-1 (надалі - "Договір користування") відповідно до умов якого розпорядник передав, а користувач прийняв в строкове платне користування холодильні камери, що розташовані у виробничому корпусі (літера "В") за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а.

Факт передачі ТОВ "ТЛК "Арктика" та користування ТОВ "Укрлогістика" спірними холодильними камерами згідно Договору користування не заперечується сторонами.

Згідно складеного та підписаного між ТОВ "ТЛК "Арктика" та ТОВ "Укрлогістика" акту звіряння взаємних розрахунків за період: 01.07.2016 - 26.07.2016, за договором №25/12/14-1 від 25.12.2014 станом на 26.07.2016 заборгованість ТОВ "Укрлогістика" перед ТОВ "ТЛК "Арктика" за Договором користування становила 1 465 303,45 грн.

Листом від 26.07.2016 ТОВ "Нагваль-Фіш" звернулося до ТОВ "Укрлогістика" з повідомленням про те, що внаслідок укладення між ТОВ "Нагваль-Фіш" та ТОВ "ТЛК "Арктика" договору про відступлення права вимоги від 26.07.2016 (надалі - "Договір відступлення") майнові права грошової вимоги ТОВ "ТЛК "Арктика" до ТОВ "Укрлогістика" з оплати орендної плати на суму сукупно 1 465 303,45 грн. відповідно до Договору користування були відступлені на користь ТОВ "Нагваль-Фіш", у зв'язку з чим просив здійснити виконання обов'язку із сплати орендної плати на користь останнього.

У період з 03.08.2016 по 15.08.2016 ТОВ "Укрлогістика" було перераховано на користь ТОВ "Нагваль-Фіш" грошові кошти у загальному розмірі 1 465 303,45 грн. з призначенням - сплата орендної плати згідно листа б/н від 26.07.2016, що підтверджується платіжними дорученнями №3679, №3680 від 03.08.2016, №3704, №3711 від 04.08.2016 та №3979 від 15.08.2016.

Спір у справі виник у зв'язку із оспорюванням ТОВ "Біпродукт" та ТОВ "ТЛК "Арктика" дійсності Договору відступлення.

При цьому, як на підставу для недійсності Договору відступлення заявники вказують на те, що такий договір було укладено за існування зловмисної домовленості та з порушенням мети здійснення підприємницької діяльності, адже за наслідками його укладення ТОВ "ТЛК "Арктика" було позбавлено можливості отримати прибуток.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно із статтею 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Положеннями ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Із матеріалів справи вбачається, що до поданих позовів та пояснень/заперечень учасниками судового процесу було додано копії Договору відступлення, однак низька якість та нечіткість доданих копій унеможливлює встановлення всіх його умов та ознайомлення з його текстом в цілому.

Відповідно до абз. 6 п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала.

Згідно із п. 2.3., п. 2.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

У разі неподання оригіналів документів на вимогу суду справа розглядається за наявними доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до вимог статей 32, 33, 43 ГПК.

З метою встановлення дійсного існування Договору відступлення та його змісту господарський суд міста Києва ухвалами від 24.10.2016, 17.11.2016, 06.12.2016, 22.12.2016, 24.01.2017 та 07.02.2017 зобов'язував учасників судового процесу надати суду якісну, придатну для читання, належним чином засвідчену копію договору про відступлення права вимоги від 26.07.2016, його оригінал для огляду в судовому засіданні.

Однак, ні якісних копій, ні оригіналів Договору відступлення на підтвердження його реального існування учасниками судового процесу, з посиланнями на нібито його втрату, надано не було, як і не було надано належних доказів його виконання.

При цьому, посилання ТОВ "Нагваль-Фіш" та ТОВ "Укрлогістика" на додані до матеріалів справи платіжні доручення №3679, №3680 від 03.08.2016, №3704, №3711 від 04.08.2016 та №3979 від 15.08.2016 як підтвердження виконання спірного договору не може свідчити про реальне його існування, адже призначенням таких платежів було визначено саме лист ТОВ "Нагваль-Фіш" від 26.07.2016, а не Договір відступлення.

Таким чином, позивачем та третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору належними та допустимими засобами доказування не було доведено факту існування Договору відступлення.

При цьому, подане ТОВ "Нагваль-Фіш" платіжне доручення №2550 від 31.01.2017 про перерахування на рахунок ТОВ "ТЛК "Арктика" грошових коштів у розмірі 7 326,52 грн. з призначенням платежу: сплата винагороди 0,5% згідно п. 3.2 по Договору про відступлення прав вимоги №б/н від 26.07.2016, здійснене під час вирішення даного спору, не спростовує факту недоведеності існування спірного Договору відступлення, адже за відсутності його оригіналу, у розумінні приписів ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, проведена оплата не може бути підтвердженням існування вищевказаного договору.

Відповідно до ч. 1 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 Цивільного кодексу України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Оскільки матеріали справи не містять доказів реального існування укладеного між ТОВ "ТЛК "Арктика" та ТОВ "Нагваль-Фіш" Договору відступлення, то у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог про визнання такого договору недійсним.

Підстави для припинення провадження у суду відсутні, оскільки за приписами абз. 3 п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи, в той час як в даній справі, сторонами не доведено факту існування оспорюваного договору на момент порушення провадження.

За таких обставин, з урахуванням недоведеності порушення прав позивача та третьої особи з самостійними вимогами, в задоволенні позовів ТОВ "Біпродукт" та ТОВ "ТЛК "Арктика" необхідно відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на заявників.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" відмовити повністю.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 21.02.2017.

Суддя С.О. Турчин