ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2017 р. Справа № 925/1609/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Петрик І.О. за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротранс-Ф" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лєтол" про стягнення 150 950,77грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 150 950,77грн. за договором поставки №06/06/16-1П від 06.06.2016р., з яких: 124 999,90грн. основного боргу, 16 488,72грн. пені, 7 816,14грн. інфляційних втрат та 1 646,01грн. 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що за умовами укладеного 06.06.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротранс-Ф" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лєтол" (відповідачем) договору поставки відповідач не виконав свого обовязку щодо оплати вартості поставленого товару.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, однак в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов суду не надав.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

06 червня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Лєтол" та товариством з обмеженою відповідальністю "Агротранс-Ф" було укладено договір поставки №06/06/16-1П (далі - Договір), відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю "Агротранс-Ф" (Постачальник) зобов'язується поставити та передати у власність товариства з обмеженою відповідальністю "Лєтол" (Покупця) сільськогосподарську продукцію (в подальшому по тексту - Товар), згідно з умовами і в порядку, передбаченим даним Договором, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар (п.1.1 розділу 1 Загальні положення договору поставки №06/06/16-1П).

Пунктами 3.1. та 3.2 розділу 3 Умови поставки Договору врегульовано, що поставка Товару здійснюється на умовах та протягом строку вказаних у специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного Договору.

На виконання умов вищезазначеного договору, на підставі Специфікацій №2 від 01.07.2016 року та №3 від 06.07.2016 року до договору поставки ТОВ "Агротранс-Ф" поставило ТОВ "Лєтол" товар - макуху соняшникову на суму 221 831,90 грн.

ТОВ "Лєтол" прийняло товар, що підтверджується видатковими накладними №РН-0000529 від 01.07.2016 року, №РН-0000550 від 07.07.2016 року, які належним чином підписані сторонами.

Відповідно до п. 2.1 та 2.2 розділу 2 Ціна товару та порядок розрахунків договору поставки №06/06/16-1П ціна за тону Товару, а також вартість кожної партії Товару, вказується у специфікаціях, які є невід'ємними частинами даного Договору. Загальна сума за цим Договором визначається виходячи з вартості кожної партії Товару, згідно з специфікаціями до даного Договору.

Згідно з п. 2.3 розділу 2 Ціна товару та порядок розрахунків Договору оплата кожної партії Товару здійснюється Покупцем у національній валюті України, у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом строку визначеного у специфікаціях до кожної поставки товару. Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Пунктом 4 Специфікацій до договору поставки передбачено термін оплати: 100% оплата по факту поставки товару не пізніше десяти банківських днів.

Відповідно до п.3.3 договору право власності на Товар переходить до Покупця з моменту підписання товарно - транспортної накладної на товар згідно прийнятої ваги в момент отримання Товару.

Товарно - транспортна накладна №60 від 24.06.2016 року була підписана представником ТОВ "Лєтол" 25.06.2016 року, а товарно - транспортна накладна №18 від 06.07.2016 року - 07.07.2016 року.

Таким чином, останнім днем оплати за видатковими накладними:

- №РН-0000529 від 01.07.2016 року на суму 101 880,00 грн. є 15.07.2016 року;

- №РН-0000550 від 07.07.2016 року на суму 119 951,90 грн. є 21.07.2016 року.

Продавцем на оплату поставленого згідно договору №06/06/16-1П товару були виставлені рахунки-фактури №СФ-000494 від 01.07.2016 року та №СФ-000515 від 07.07.2015 року на суму 221 831,90 грн.

ТОВ "Лєтол" було частково здійснено оплату за видатковою накладною №РН-0000529 від 01.07.2016 року на суму 96 832,00 грн. наступним чином:

- 25.07.2016 року - 11 832,00 грн.;

- 28.07.2016 року - 70 000,00 грн.;

- 04.08.2016 року - 5 000,00 грн.;

- 06.10.2016 року - 5 000,00 грн.;

- 07.10.2016 року - 5 000,00 грн.

Отже, в порушення умов п. 2.3 договору поставки №06/06/16-1П та п. 4 специфікацій №2, №3 до вказаного договору, покупець не здійснив остаточний розрахунок за товар поставлений згідно договору №06/06/16-1П, що призвело до виникнення відповідної заборгованості ТОВ "Лєтол" перед ТОВ "Агротранс-Ф", яка станом на 13.12.2016 року становила 124 999,90 грн.

04.11.2016 року ТОВ "Агротранс-Ф" було направлено на адресу ТОВ "Лєтол" претензію за вих. №145 від 03.11.2016 року з вимогою сплатити заборгованість у сумі 124 999,90 грн., яка виникла в результаті невиконання ТОВ "Лєтол" умов договору №06/06/16- 1П.

Позивач направляв на адресу відповідача претензію від 13.12.2016 з вимогою сплатити заборгованість за отриманий товар.

Проте, дана претензія залишена відповідачем без відповіді, а вимога без задоволення.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 625, 655, 692, 712 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати:

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобовязання між сторонами виникли на підставі укладеного договору поставки № 06/06/16-1П від 06.06.2016р. Даний договір, виходячи з його умов, є договором поставки. Свої зобовязання за цим договором позивач виконав належним чином та поставив відповідачу товар на загальну суму 221 831,90 грн.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару на умовах договору.

Однак відповідач, в порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530, 692 ЦК України свої зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару належним чином не виконав, заборгувавши позивачу на час розгляду справи 124 999,90 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, у відповідності до ст. ст. 549, 625 ЦК України та п. 11.2 договору, відповідач зобовязаний сплатити нараховану позивачем пеню в розмірі 16 488,72 грн., 3% річних в розмірі 1646,01 грн. та інфляційні втрати в розмірі 7816,14 грн.

Розрахунок зроблено вірно, а тому він підлягає до стягнення у заявлених сумах.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Лєтол" вул. Жовтнева, 30, с. Скородистик, Чорнобаївський район, Черкаська область, 19951, ідентифікаційний код 35579073 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агротранс-Ф, проспект Героїв, буд. 17, прим. 228, м. Дніпро, 49100, ідентифікаційний код 37731990 124999,90 грн. основної заборгованості, 16488,72 грн. пені, 1646,01 грн. 3% річних, 7816,14 грн. інфляційних та 2264,27 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.02.2017р.

СУДДЯ К.І.Довгань