РІШЕННЯ

"14" лютого 2017 р.Справа № 921/743/16-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Приватного агропромислового підприємства "Агропродсервіс", с. Настасів, Тернопільський район, Тернопільська область

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ТОВ "Зборівські Лани", с. Вовчківці, Зборівський район, Тернопільська область

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ТОВ "Княжі Лани" , вул. Шевченка, 47, с. Княже, Золочівський район, Львівська область.

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький комбінат хлібопродуктів", вул. Грушевського, 90, м. Збараж, Збаразький район, Тернопільська область

про cтягнення заборгованості в сумі 183 816 грн.

За участю представників сторін:

позивача: Мужевич В.Я., довіреність № 5 від 25.12.17 р.

відповідача: Герасимів Г.С., довіреність № 18 від 10.02.17 р.

Макух М.В., довіреність № 22 від 09.12.16 р.,

треті особи 1 та 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з'явились

Суть справи:

Учасникам судового процесу оголошено склад суду та роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Приватне агропромислове підприємство "Агропродсервіс" звернулось 30.11.2016р. (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду вх. № 813 від 30.11.2016р.) до господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький комбінат хлібопродуктів" про cтягнення 183 816 грн. збитків, завданих внаслідок неповернення відповідачем зерна ячменю 3-го класу згідно з умовами договору № 52 від 19.09.2016 року.

Ухвалою суду від 20.12.2016р. порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 22.12.2017р.

08.02.2017р. через канцелярію суду позивачем подано клопотання про фіксацію судового процесу №16 від 07.02.2017р. (вх. №5445 від 08.02.2017р.), зазначене клопотання судом задоволено, фіксація судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до ст. 81-1 ГПК України (диск CD-R, серійний номер N129SH21D8221151A2).

21.12.2016р. на адресу суду від відповідача надійшли документи, що витребувані ухвалою суду від 02.12.2016 р., в тому числі і відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу з огляду на таке:

- після отримання від Поклажодавця, передбачених актами цивільного законодавства всіх складських документів, Зерновий склад відвантажував зерно, яке належало йому (Поклажодавцю) на праві власності. В процесі відвантаження, в присутності представника Поклажодавця, на кожний автомобіль виписувалися і видавались представникам Поклажодавця товарно-транспортна накладна (всього 194 шт.) та якісні посвідчення (всього 42 шт.), в яких вказувалась фактична якість відпущеного зерна, що свідчить про виконання відповідачем усіх умов договору № 52 від 19.09.2016 року перед ПАП «Агропродсервіс»;

- відповідно до п. 8.21. «Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах» (надалі-Інструкція), Зерновий склад розглядає претензії з кількості та якості зерна лише стосовно партій зерна, відвантажених за первинними документами Зернового складу. Претензія щодо кількості та якості зерна може бути пред'явлена Зерновому складу лише в моменти відвантаження зернових культур. Однак, від ПАП «Агропродсервіс» та його представника жодного разу під час відвантаження зерна не надходило претензій щодо якості та кількості продукції, що відпускалася, а про факт відпуску елеватором продукції з допустимими нормами відхилення щодо якості продукції він був ознайомлений, що підтверджується якісними посвідченнями;

- також відповідач вважає твердження Поклажодавця про те, що зерно було втрачене з вини Зернового складу внаслідок усушки, безпідставним та таким, що не відповідає дійсності, оскільки після завершення відвантаження зерна у повній кількості та відповідно до якісних посвідчень, що надавала ВТЛ бухгалтерії, було видано Акт-розрахунку №6/10/16-яч3 від 06.10.2016р.у та форму №36 за період з 21.09.2016р. по 06.10.2016 року, де було відображено розмір втрат у масі з урахуванням зміни її природних властивостей, що знеособлено зберігалося на елеваторі;

- крім того, позивач повідомляв, що він оплатив усі послуги елеватора за відвантаження зерна. Однак, Акт звірки взаємних розрахунків свідчить про те, що станом на 06 жовтня 2016 року (день завантаження останнього автомобіля) Поклажодавець не оплатив 23 229,38 грн. за послуги по зберіганню зерна, чим порушив умови ч.3 п.3.3. договору № 52 від 19.09.2016 року та у зв'язку із чим 26 жовтня 2016 року ПАП «Агропродсервіс» було надіслано претензію про невиконання умов договору і станом на 15 грудня 2016 року вищенаведена сума не оплачена.

22.12.2016р. через канцелярію суду позивачем долучено документи, що витребувані ухвалою суду від 02.12.2016 р.

В судовому засіданні, яке відбулося 22.12.2016р., представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що внаслідок недотримання відповідачем зобов'язань по договору зберігання зерна, підприємство недоотримало товару - ячменю на загальну суму, що заявлена до стягнення.

Представник відповідача в даному судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов.

17.01.2017р. відповідачем через канцелярію суду подано заяву про долучення до матеріалів справи додаткових документів згідно переліку (вх. № 3955 від 17.01.2017р.).

26.01.2017р. на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення до позовної заяви (вх. № 4546 від 26.01.2017р.), згідно яких останній зазначає, що:

- так як відповідно до п. 8.10 Договору складського зберігання зерна №52 від 19.09.2016 року зазначено, що зерно на Зерновому складі зберігається знеособлено, а отже на момент відвантаження ячмінь видається той, що є в наявності в даний час з іншими показниками якості, але в межах норм визначених п. 8.2. Договору, у зв'язку з чим Поклажодавець не пред'являв жодних претензій щодо якості кожної окремої партії;

- крім того, на думку позивача, відповідачем неправильно проведено розрахунок розміру втрат ячменю у масі, що проведений за формулою, зазначеною у п. 3.2. розділу III «Інструкції», і застосовується лише при визначенні убутку маси зерна від зменшення вологості при сушінні, а не відповідно до Норм природних втрат зерна, продуктів його переробки, насіння трав, кормів трав'яних, штучно висушених, і насіння олійних культур при зберіганні на підприємствах системи Міністерства хлібопродуктів СРСР, затверджених постановою Держпостачу СРСР від 07.01.86 р. № 4 (є чинним на підставі постанови Верховної Ради від 12.09.91 р. № 1545-ХІІ), що і призвело до недопоставки належного ячменю в кількості 49, 680 тонн загальною вартістю 183 816, 00 грн.

Також уповноваженим представником позивача подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ "Зборівські Лани" та ТОВ "Княжі Лани" (вх. № 4594 від 26.01.2017р.), розглянувши яке, суд дійшов висновку про необхідність залучення даних юридичних осіб до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, про що зазначено в ухвалі від 27.01.2017р.

09.02.2017р. уповноваженими представниками третіх осіб подано письмові пояснення по справі (вх. № 5570 від 09.02.2017р.), згідно яких зазначають, що на момент здійснення поставки ячменю ПАП "Агропродсервіс", зерно третього класу знаходилось на зберіганні в ТОВ "Збаразький комбінат хлібпродуктів", згідно договору зберігання зерна № 02 від 08.06.2016р. (ТОВ "Княжі Лани") та № 03 від 08.06.2016р. (ТОВ "Зборівські Лани"). На підставі зазначених договорів ТОВ "Збаразький комбінат хлібпродуктів" здійснював очищення та сушіння ячменю. Претензії щодо втрати ваги зерна у ТОВ "Княжі Лани" та ТОВ "Зборівські Лани" відсутні, а з моменту поставки ячменю - 3 класу зобов'язання між позивачем та третіми особами припинились їх виконання. З огляду на викладене, просять розглядати дану справу без участі представників третіх осіб.

13.02.2017р. позивачем подано додаткові пояснення до позовної заяви вих.238 від 13.02.2017р., підтримані його представником у судовому засіданні, у яких в якості додаткових обґрунтувань підстав заявленого позову, зазначає наступне:

- при укладенні договору Складського зберігання зерна №52 від 19.09.2016р. якісні показники наданого на зберігання зерна ячменю були - вологість 12,93 %, сміттєва домішка - 2,00 %, що повністю відповідало п. 8.2. Договору та задовольняло вимоги по якості ПАП «Агропродсервіс»;

- протягом 22.09.-06.10.2016 року Поклажодавцем не надавалося жодних вказівок Зерновому складу про покращення якості переданого на зберігання зерна ячменю. За вказаний період жодних повідомлень про виконання робіт по обробці нашого зерна ячменю від Зернового складу не надходило. Перед видачею позивачу зерна ячменю жодний попередній акт-розрахунок не надавався, а також відсутніми були відомості про зміну показників якості ячменю та зменшення його ваги на 49680 кг, а тому відповідач не мав жодних правових підстав застосовувати в розрахунках ваги ячменю формули, що стосуються убутку маси зерна від зменшення вологості при сушінні чи очищенні;

- також , зважаючи на те, що величина похибки при вимірюванні вологості в зерні ячменю складає до 0,5 %, у позивача при отриманні окремих партій ячменю жодних заперечень по якості не виникало.

13.02.2017р. відповідачем подано доповнення до відзиву на позовну заяву вих. №19 від 13.02.2017р., у якому, з урахуванням положень «Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на

хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах», затвердженої наказом Міністра аграрної політики України №661 від 13.10.2008 р., зазначає:

- ПАП «Агропродсервіс» придбало у ТОВ «Зборівські лани» та ТОВ «Княжі лани» шляхом переоформлення від них в свою користь зерно ячменю у кількості 5123700 кг із середньозваженими якісними показниками за вологістю - 12,93%, за смітною домішкою - 2,00%. Факт придбання зерна саме з такими якісними характеристиками за вологістю та за смітною домішкою визнано позивачем у даній справі, зокрема, в судовому засіданні, що відбулося 09.02.2017р.;

- в користь ПАП «Агропродсервіс» у період з 22.09.2016р. по 06.10.2016р. фактично відвантажено зерно ячменю у кількості 5074020 кг із середньозваженими якісними показниками за вологістю - 12,29% , за смітною домішкою 1,80% , тобто з кращими якісними характеристиками;

- зміна маси зерна залежно від зміни їх якості, на думку відповідача, є обґрунтованою і розрахованою ним за формулою, вказаною у п.п.1.2. п. 1 розділу VIII Інструкції, а саме:

- маса переоформленого зерна ячменю складала - 5123700 кг;

- обґрунтований убуток за в зв'язку з кращими показниками якості відвантаженого зерна за вологістю - 37403 кг;

- обґрунтований убуток за в зв'язку з кращими показниками якості відвантаженого зерна за смітною домішкою - 10247 кг ;

- убуток у масі через природні втрати при зберіганні та відвантаженні - 2030 кг.

Таким чином, до відвантаження підлягало 5 074 020 кг, що і було зроблено відповідачем.

У відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи неодноразово відкладався та оголошувались перерви (востаннє на 14.02.2017р.) для надання можливості подати витребувані судом документи, а також додаткові докази на підтвердження заявлених позовних вимог та заперечень на позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

- 16.09.2016 року між TOB «Зборівські Лани» та ПАП «Агропродсервіс» укладено договір поставки № 160916-VZL на умовах якого ТОВ «Зборівські Лани» поставило ПАП «Агропродсервіс» 2652 тони ячменю 3-го класу на загальну суму 1 635 400,00 грн.

16.09.2016 року договір поставки № 160916-VKZ укладений між ТОВ Княжі Лани» та ТОВ «Агропродсервіс». На умовах договору ТОВ «Княжі Лани» поставлено ПАП «Агропродсервіс» 2471,7 тон ячменю третього класу на загальну суму 1 524 215 грн.

У відповідності до п. 3.1. вказаних Договорів поставку ячменю ТОВ «Зборівські Лани» і ТОВ «Княжі Лани» здійснено ПАП на умовах EXW- франко-елеватор відповідно до правил Інкотермс -2010 за адресою: ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів», м. Збараж, вул. Грушевського, 90.

Датою поставки згідно договорів від 16.09.2016 року є дата складської квитанції оформленої елеватором (п. 3.2. Договорів) .

І оскільки на момент здійснення поставки ячменю 3-го класу ПАП «Агропродсервіс» воно знаходилось на зберіганні в ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» на підставі договору зберігання зерна № 02 від 08.06.2016 року (укладеного з ТОВ «Княжі Лани») та договору зберігання зерна № 03 від 08.06.2016 року ( укладеного з ТОВ «Зборівські Лани»), а тому між ПАП «Агропродсервіс» (Поклажодавець) та ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» (Зерновий склад) 19.09.2016 року був укладений Договір складського зберігання зерна № 52.

В п. п. 9 п. 3.1. Договору вказано, що Зерновий склад приймає від Поклажодавця зерно, забезпечує зберігання зерна та здійснює його відвантаження Поклажодавцю з урахуванням визнаних Поклажодавцем природних втрат, а також нестач, спричинених покращенням якості зерна за весь період його зберігання.

Відповідно до п. 8.2. Договору на підтвердження прийняття зерна на зберігання, на кожну партію зерна прийняту протягом доби Зерновий склад видає Поклажодавцю складський документ на зерно (не пізніше наступного робочого дня) із зазначенням фізичної ваги та фактичних показників якості зерна, зданого на зберігання, з також залікової ваги на підставі «Реєстру накладних на прийняте зерно з визначенням якості за середньодобовою пробою» (форма ЗХС - 37). Залікова вага розраховується на підставі п. 2.40 Розділу II «Надходження зерна й продукції», та згідно з Додатком 2 «Інструкції» , із врахуванням фізичної ваги та базисних показників , встановлених цим Договором. Згідно із вказаним пунктом Договору допустимі показники якості ячменю становлять - вологість 14,0 %, сміттєва домішка - 2,0 %.

Пунктом 8.6 Договору визначено, що ведення обліку і оформлення операцій з зерном здійснюється Зерновим складом згідно з «Інструкцією» та Технічним регламентам Зернового складу, затвердженого наказом Мінагрополітики від 15.06.2004 року №228, якщо інше не передбачено цим Договором.

Згідно п. 8.9. Договору, якщо в ході первинної обробки, а також протягом строку зберігання зерна Зерновий склад здійснює роботи, за згодою Поклажодавця, спрямовані на підтримання або на покращення його якісних показників, то Зерновий склад по закінченню таких робіт повідомляє про це Поклажодавця та на його вимогу надає копію акту проведених робіт по ф. 34 (згідно п.п. 2.9 п. 2 Розділу III «Інструкції»).

У п. 8.10 Договору вказано, що Зерно на Зерновому складі зберігається знеособлено.

Відповідно до п. 7.1 Договору строк зберігання ячменю був встановлений до 07 жовтня 2016 року.

На виконання умов вказаного Договору складського зберігання зерна, згідно складських квитанцій на зерно № 1714 від 21.09.2016 року, №1723 від 23.09.2016 року з ТОВ «Зборівські Лани» на ПАП «Агропродсервіс» було переоформлено ячмінь фізичною та заліковою вагою 2652000 кг з вологістю - 12,5 %, сміттєвою домішкою - 2,0 %. Складськими квитанціями №1734 від 21.09.2016 року, №738 від 28.09.2016 року з ТОВ «Княжі Лани» на ПАП «Агропродсервіс» було переоформлено ячмінь фізичною та заліковою вагою 2 471 700 кг з вологістю - 13,4 %, сміттєвою домішкою - 2,0 %. Таким чином загальна маса переоформленого зерна ячменю складала - 5123700 кг.

І так як строк зберігання зерна встановлено до 07.10.2016р., а позивачем станом на 06.10.2016р. було відвантажено та вивезено лише 5074,02 тони ячменю, у зв'язку з чим 26.10.2016 р. він звернувся до відповідача з претензією №1480, у якій вимагає повернути залишок наданого на зберігання ячменю 3 класу в кількості 49,680 тон. Докази надіслання зазначеної претензії (копії опису вкладення у цінний лист №599 від 27.10.2016р. та фіскального чеку від 27.10.2016р.) долучено до матеріалів справи. Однак, ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» надане на зберігання зерно ячменю 3 класу в кількості 49,68 тон не повернув, пояснюючи втрату даного залишку зниженням вологості зерна, зниженням сміттєвої домішки та природнми втратами при зберіганні.

На підтвердження факту недостачі зерна при поверненні Поклажодавцю, позивачем до матеріалів справи долучено Акт-розрахунок №6/10/16-яч3 від 06.10.2016р., у п. 16 якого вказано, що загальний розмір втрат у масі складає 49 933 кг, з яких:

- 37403 кг за рахунок пониження вологості за формулою 0,73%;

- 10247 кг за рахунок зниження смітної домішки зверх списаних 0,2%;

- 2030 кг - природні втрати при зберіганні 0,045%.

Таким чином, з огляду на втрату відповідачем ячменю 3 класу в кількості 49,680 тон, а також зважаючи на те, що він був придбаний позивачем по ціні 3700 грн. за 1 тону, тому загальна вартість завданих йому (позивачу) збитків становить 183816,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що досягти згоди у позасудовому порядку сторонам не вдалося, відповідач взяті на себе зобов'язання з повернення прийнятого на зберігання зерна ячменю 3 класу згідно з умовами Договору складського зберігання №52 від 19.09.2016р. виконав частково, у відповідь на звернення позивача з претензією №1480 від 26.10.2016р. залишок зерна у розмірі 49,68 тон не повернув, що стало підставою для звернення ПАП "Агропродсервіс" до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Збаразький комбінат хлібпродуктів" 183 816 грн вартості втраченого зерна.

Проаналізувавши подані позивачем докази в обґрунтування заявленого ним позову та відповідачем в обґрунтування його заперечень, врахувавши пояснення представника третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, господарський суд дійшов висновку про відмову у позові . При цьому суд виходив із такого:

- між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору зберігання, згідно якого та в силу ст. 936 Цивільного кодексу України одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» (із змінами і доповненнями) Зерновий склад зобов'язаний зберігати зерно протягом строку, встановленого у договорі складського зберігання зерна.

За ст. 32 цього ж Закону передбачено обов'язок зернового складу повернути поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача 183 816 грн вартості недоотриманого зі зберігання зерна ячменю 3 класу, яка по суті є вимогою про стягнення збитків, завданих внаслідок неповернення відповідачем зерна ячменю згідно зазначених вище складських документів;

- згідно ст. 218 Господарського кодексу України Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У відповідності до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу та розміру відшкодування збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Питання відшкодування збитків, завданих поклажодавцеві знайшло своє відображення у ст. 951 ЦК України, яка формує спеціальне правило щодо меж відповідальності зберігача за незбереження речі, прийнятої на зберігання. Загальним правилом щодо ч.1 ст. 951 ЦК України є положення ст. 22 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України положення цієї статті про склад збитків застосовуються як норми прямої дії, якщо інше не передбачено договором або законом. Інше встановлюється ч. 1 ст. 951 ЦК України, яка виключає застосування загального правила ч. 2 ст. 22 ЦК України про склад збитків. Отже, правило про межі відповідальності зберігача, встановлені ч. 1 ст. 951 ЦК України, підлягає переважному застосуванню перед ч. 2 ст. 22 ЦК України.

Збитки, завдані поклажодавцем втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем:

1) у разі втрати (нестачі) - у розмірі її вартості;

2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилась її вартість.

При відшкодуванні зберігачем суми, на яку зменшилась вартість речі, як була передана на зберігання та була пошкоджена, поклажодавцеві надається право відмовитись від речі та вимагати відшкодування її вартості, якщо внаслідок ушкодження якість речі змінилась за первісним призначенням.

Пунктом 6.1 розділу 6 Договору складського зберігання №52 від 19.09.2016р. сторони визначили, що у разі невиконання або неналежного виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність згідно із законодавством.

З огляду на зазначене, на позивачеві лежить обов'язок довести суду згідно з приписами ст.ст. 33-34 ГПК України:

- факт заподіяння збитків;

- розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань;

- причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками.

Відповідальність зберігача за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, на загальних підставах передбачених у ст. 950 УК України, означає, що він відповідає згідно ст.ст. 614, 617 ЦК України з урахуванням меж його обов'язків, що встановлені ст. 949 ЦК України.

Згідно з ст. 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Річ має бути повернута поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Відповідно до п. 8.10 зазначеного вище договору складського зберігання сторони узгодили, що зерно на Зерновому складі зберігається знеособлено, відповідно зберігач зобов'язаний повернути поклажедавцеві відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості з урахуванням зміни її природних властивостей.

Відповідачем відповідно до п. 1, 5 розділу 5 «Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах» відвантаження ПАП «Агропродсервіс» зерна ячменю, що зберігалось знеособлено, було здійснено у період з 22.09.2016р. по 06.10.2016р.:

22.09.216р. - 328 120 кг з якісними показниками: за вологістю - 12,20%; за сміттєвою домішкою - 1,9%;

23.09.2016р. - 499 620 кг з якісними показниками: за вологістю - 12,30%; за сміттєвою домішкою - 1,8%;

- 176 400 кг з якісними показниками: за вологістю - 12,20%; за сміттєвою домішкою - 1,7%;

- 131 600 кг з якісними показниками: за вологістю - 12,4%; за сміттєвою домішкою - 1,9%;

- 24.09.2016р. - 494 480 кг з якісними показниками: за вологістю - 12,30%; за сміттєвою домішкою - 1,8%;

- 26.09.2016р. - 519 720 кг з якісними показниками: за вологістю - 12,20%; за сміттєвою домішкою - 1,9%;

- 27.09.2016р. - 347080 кг з якісними показниками за вологістю - 12,30% та за смітною домішкою - 1,90%;

- 27.09.2016р. - 404880 кг з якісними показниками за вологістю - 13,26% та за смітною домішкою 1,87%;

- 29.09.2016 р. - 408340 кг з якісними показниками за вологістю - 13,10% та за смітною домішкою - 1,90%;

- 30.09.2016р. - 378900 кг з якісними показниками за вологістю - 12,00% та за смітною домішкою - 1,50%;

- 01.10.2016 р. - 422980 кг з якісними показниками за вологістю - 12,00% та за смітною домішкою - 1,80%;

- 03.10.2016 р. - 177440 кг з якісними показниками за вологістю - 12,00% та за смітною домішкою - 1,50% ;

- 196100 кг з якісними показниками за вологістю - 12,30% та за смітною домішкою - 1,70%;

- 05.10.2016р. - 202900 кг з якісними показниками за вологістю - 12,10% та за смітною домішкою - 1,60%;

- 06.10.2016 р. - 385900 кг з якісними показниками за вологістю - 11,7% та за смітною домішкою - 1,90%.

Вказані обставини, а саме відповідність маси фактично відвантаженого зерна ячменю, а також його якісні характеристики за вологістю та за смітною домішкою підтверджені матеріалами справи і визнані представником позивача в ході проведення судових засідань (в тому числі у судовому засіданні, що відбулося 09.02.2016р.).

Всього позивачем за період з 22.06.2016р. по 06.10.2016р. отримано зі зберігання від Збаразького КХП зерна ячменю у кількості 507 402 кг.

Після завершення видачі зерна, відповідачем було сформовано та видано позивачу акт-розрахунок за №6/10/16-яч3 від 06.10.2016р.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Відповідно, судовим доказуванням є діяльність сторін, інших учасників судового процесу та суду зі встановлення за допомогою процесуальних засобів і способів об'єктивної істинності наявності або відсутності фактів, необхідних для вирішення спору між сторонами.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування;

Проаналізувавши зазначений акт, як доказ у справі, на предмет відповідності законодавству України, що регулює спірні взаємовідносини, зокрема «Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах», затвердженої Наказом Міністра агропромислової політики України №661 від 13.01.2008р, суд дійшов висновку, що він (акт-розрахунок за №6/10/16-яч3 від 06.10.2016р) є належним і допустимим доказом правомірності дій відповідача щодо розрахунку обсягу зерна ячменю, повернутого позивачу з врахуванням фактичних показників якості завантаженого у транспортні засоби зерна.

Наведені відповідачем у додаткових пояснення до відзиву на позов (№19 від 13.02.2017р.) розрахунки та їх обґрунтування дають підстави дійти висновку про те, що зміна маси зерна залежно від зміни його якості є обґрунтованою, оскільки розмір убутку у масі від зниження вологості визначено за формулою, що передбачена названою вище Інструкцією.

Природній убуток для зерна ячменю при його зберіганні насипом, розраховано відповідачем відповідно до п.п.1, 14 розділу VIII цієї Інструкції та норм природного убутку, що затверджені постановою Державного комітету СРСР по матеріально-технічному забезпеченню №4 від 07.01.1986 р. та введені в дію наказом Міністерством хлібопродуктів СРСР №23 від 28.01.1986 р. «Про затвердження норм природних втрат зерна, продуктів його переробки, насіння трав, кормів трав'яних , штучно висушених та насіння масляних культур при зберіганні на підприємствах системи міністерства хлібопродуктів СРСР», що є чинним і застосовується до спірних взаємовідносин .

Посилання позивача на необґрунтованість розміру втрат, що зазначений відповідачем у п. 16 Акту-розрахунку №6/10/16-яч3 від 06.10.2016р., як такого, що розрахований за формулою, зазначеною у п. 3.2. розділу ІІІ «Інструкції», яка застосовується лише при визначенні маси убутку зерна від зменшення вологості при сушінні, якого у випадку позивача не відбулося, спростовується зазначеними вище розрахунками та поясненнями відповідача до нього, а також додатком №12 до «Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах», із якого випливає, що саме у такий спосіб нараховується різниця в масі внаслідок різниці у вологості зерна, наявністю чи відсутністю смітної домішки.

Зерно із якісними показниками, що зазначені в Акті-розрахунку та транспортних документах, позивач прийняв без будь-яких застережень, відповідно йому, як поклажодавцеві, відповідачем наданий акт - розрахунок розміру зменшення кількості ваги зерна, утвореної за рахунок різниці між заліковою та фактичною якістю зерна і природною втратою при зберіганні, що є оформленим у встановленому законом порядку.

В свою чергу позивачем не доведено факту неналежного виконання відповідачем зобов'язань за Договором складського зберігання №52 від 19.09.2016р., не доведено складову збитків - їх розміру та причинного зв'язку між неналежним виконанням зобов'язань та настанням наслідків у вигляді збитків.

За таких обставин справи у задоволенні позову про слід відмовити, як необґрунтовано заявленому.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7,11,28,32 - 34 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», ст.ст. 11, 209, 526, 614, 617, 936, 949, 950, 951 ЦК України , ст.ст. 173, 174, п. 7 . ст. 179, 193, 224, 225, 294 ГК України, ст.ст. 43, 44, 49, 82-85, 121 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 23.02.2017р.

Суддя Н.М. Бурда