ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017 року Справа № 904/2919/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №11/11-14 від 03.01.2017 року;

від відповідача: ОСОБА_2, голова правління, витяг з ЄДР № НОМЕР_1 від 27.09.2016 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року про залишення позову без розгляду у справі №904/2919/16

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Січеслав", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом неодноразово уточнювало позовні вимоги та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.07.2016 року просить стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Січеслав" 5 778,08 грн. основного боргу, 190,40 грн. 3% річних та 255,27 грн. інфляційних нарахувань.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року (головуючий колегії, суддя Воронько Д.В., судді: Мельниченко І.Ф., Євстигнеєва Н.М.) позов Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що розгляд справи тривав досить тривалий час і судом приймались заходи для з'ясування всіх обставин справи, а саме наявність боргу і його розмір на дату звернення позивача до суду та дату прийняття рішення у справі, враховуючи досить тривалий період господарських відносин між сторонами, місцевий господарський суд зазначив про неможливість визначити весь об'єм наданих відповідачу послуг та розмір здійсненої за них оплати, надати оцінку обґрунтованості дій позивача по зарахуванню здійснених оплат в рахунок погашення боргу при наявності заперечень відповідача щодо наявності боргу за ці періоди, тому фактично єдиною можливістю встановити стан розрахунків між сторонами було надання позивачем повного чіткого розрахунку позовних вимог, проведення сторонами спільної звірки взаємних розрахунків і як наслідок визначення наявності чи відсутності боргу.

Місцевий господарський суд зазначив, що з наявних в матеріалах справи документів неможливо встановити розмір обґрунтовано заявлених позовних вимог, яка сума з обґрунтовано заявлених позовних вимог погашена після звернення позивача до суду з позовом, яка сума заявлена безпідставно, тому не може прийняти по справі процесуально правильне рішення.

Оскільки позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом належний розрахунок суми позову та підписаний двома сторонами акт звірки взаємних розрахунків, що в даній справі є суттєво важливим та надасть можливість вирішити спір по суті, місцевий господарський суд дійшов до висновку про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із ухвалою господарського суду, Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року у справі №904/2919/16, передати справу №904/2919/16 на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про ненадання всіх документів необхідних для прийняття рішення у справі. Так, на підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем надані: договір №10299 від 16.07.2007 року; детальний розрахунок суми позову, довідки про стан заборгованості; акти-рахунки за спірний період із зазначенням суми місячного платежу, обєму отриманих послуг та діючого тарифу; відомості оплачених платіжних вимог, в яких зазначені: розмір платежу, дату оплати, призначення платежу та період, в яких вказану суму коштів було зараховано позивачем; витяги з маршрутних книг; пояснення щодо нарахування плати за послуги водопостачання та водовідведення, а також пояснення щодо зарахування платежів, які надходили від відповідача. Під час розгляду справи відповідачем був наданий контррозрахунок суми боргу, платіжні доручення про здійснення оплати. Апелянт вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для вирішення спору по суті та прийняття відповідного рішення. Апелянт зазначає, що ним направлялися для підписання акти звірки розрахунків відповідачу, однак не були підписані відповідачем, тому надати підписаний двосторонній акт звірки розрахунків неможливо. Крім того, акт звірки є лише документом, за яким підприємства звіряють бухгалтерський облік операцій, однак не є первинним бухгалтерським документом, що підтверджує заборгованість.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 року апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року про залишення позову без розгляду у справі №904/2919/16 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є., розгляд справи призначений у судове засідання на 14.02.2017 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 14.02.2017 року, представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити її у повному обсязі.

Представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Січеслав" проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив в її задоволенні відмовити.

У судовому засіданні 14.02.2017 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У квітні 2016 року Комунальне підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Січеслав" основний борг у сумі 19 596,74 грн., 3% річних у сумі 338,93 грн. та інфляційні нарахування у сумі 1 315,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення №10299 від 16.07.2007 року в частині своєчасної та повної оплати послуг за грудень 2014 року та за період з лютого по жовтень 2015 року у сумі 19 596,74 грн. (а.с. 3-5, том 1).

До позовної заяви доданий розрахунок суми боргу із зазначенням суми боргу за грудень 2014 року, березень-червень 2015 року, жовтень 2015 лютий 2016 року (за кожний місяць окремо а.с. 9), а також розрахунки 3% річних та інфляційних втрат (а.с. 15, 16, том 1).

27.05.2016 року Комунальне підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради подало заяву про уточнення позовних вимог, в якій просило стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Січеслав" основний борг у сумі 6 135,76 грн., 3% річних у сумі 190,40 грн. та інфляційні нарахування у сумі 255,27 грн.

В заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначив про часткову оплату відповідачем заборгованості за грудень 2014 року, лютий-березень 2015 року та частково квітень 2016 року, у звязку з чим заборгованість зменшилась до 6 135,76 грн.

До заяви про уточнення позовних вимог надана довідка, в якій позивач зазначив про зарахування заборгованості та зазначив про заборгованість у сумі 6 135,76 грн., яка виникла за червень, жовтень, грудень 2015 року та за січень лютий 2016 року (а.с. 52, том 1).

14.07.2016 року Комунальне підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради подало заяву про уточнення позовних вимог, в якій просило стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Січеслав" основний борг у сумі 5 778,08 грн., 3% річних у сумі 190,40 грн. та інфляційні нарахування у сумі 255,27 грн.

В заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначив про часткову оплату відповідачем заборгованості та проведення корегувань на суму 357,68 грн. заборгованість зменшилась до 5 778,08 грн.

14.07.2016 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Січеслав" подало контррозрахунок суми позову, в якому зазначило про здійснення оплат помісячно із зазначенням номеру, дати платіжного документа та призначення платежу за період з січня 2014 року по червень 2016 року (а.с. 174-176).

02.08.2016 року Комунальне підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради подало пояснення щодо зарахування платежів, в якому зазначило за який період та в якому розмірі виникла заборгованість, в тому числі як саме зараховувалась часткова оплата із зазначенням реквізитів платіжних документів (а.с. 179-181, том 1).

Як вбачається з матеріалів справи під час розгляду справи між сторонами виник спір щодо суми заборгованості, періоду її виникнення та порядку зарахування оплат, які здійснені відповідачем.

Так, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Січеслав" у поясненнях від 30.07.2016 року зазначило, що під час проведення звірки розрахунків з позивачем виявлено невідповідність періодів оплат відповідача та облікових даних позивача (відповідачем оплачувались одні періоди, а позивачем зараховувались як оплата за інші періоди), зокрема щодо оплати заборгованості за 2014 рік (а.с. 182, том 1).

В подальшому місцевим господарським судом зясовувалось питання щодо суми заборгованості та періоду, за який вона виникла, в тому числі й дослідуючи питання про здійснення оплат за 2014 рік, виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5616/14 (стягнуто заборгованість за січень-червень 2014 року) та зобовязувало сторін провести звірку розрахунків, а позивачу - надати двосторонній акт звірки розрахунків.

Враховуючи наявні обставини та матеріали справи, місцевий господарський суд зазначив, що позбавлений можливості встановити розмір обґрунтовано заявлених позовних вимог, яка сума з обґрунтовано заявлених позовних вимог погашена після звернення позивача до суду з позовом, яка сума заявлена безпідставно, тому не може прийняти по справі процесуально вірне рішення та дійшов до висновку про залишення позову без розгляду у звязку з ненаданням позивачем без поважних причин витребуваних господарським судом розрахунку суми позову та підписаного двома сторонами акту звірки взаємних розрахунків.

Апеляційний господарський суд не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 Господарського процесуального кодексу України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 Господарського процесуального кодексу України) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами пункт (4.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Як зазначено місцевим господарським судом, враховуючи досить тривалий період господарських відносин між сторонами, наявні у справі матеріали, суд позбавлений можливості визначити весь об'єм наданих відповідачу послуг та розмір здійсненої за них оплати, надати оцінку обґрунтованості дій позивача по зарахуванню здійснених оплат в рахунок погашення боргу при наявності заперечень відповідача щодо наявності боргу за ці періоди, тому фактично єдиною можливістю встановити стан розрахунків між сторонами було надання позивачем: 1) повного чіткого розрахунку позовних вимог, 2) проведення сторонами спільної звірки взаємних розрахунків і як наслідок визначення наявності чи відсутності боргу.

Підставою залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України є те, що позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом; 1) належний розрахунок суми позову, 2) підписаний двома сторонами акт звірки взаємних розрахунків.

Між тим, апеляційний господарський суд звертає увагу, що предметом спору є стягнення заборгованості за договором про надання послуг з водопостачання та водовідведення №10299 від 16.07.2007 року у сумі 5 778,08 грн. (згідно пояснень від 02.08.2016 року заборгованість виникла за травень 2015 року, червень 2015 року, жовтень 2015 року, січень 2016 року та лютий 2016 року а.с. 179-181, том 1), а не визначення всього об'єму наданих відповідачу послуг та розмір здійсненої за них оплати.

В матеріалах справи міститься як розрахунок суми позову позивача із поясненнями щодо зарахування оплат, які надійшли відповідача, так і контррозрахунок відповідача із поясненнями щодо здійснення оплати за надані послуги, а також платіжні документи про оплату наданих послуг.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним є документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно, до первинних документів слід віднести господарський договір і похідні документи, що підтверджують його виконання (акти прийому-передачі товару, розрахункову документацію і т. д.). Згідно зі статтею 9 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" до первинних документів належать документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. При цьому вони повинні містити певний перелік даних, які включають в себе, серед іншого, зміст та обсяг господарської операції.

Таким чином, акт звірки суми заборгованості не є належним та достатнім доказом, оскільки акт звірки не є первинним документом бухгалтерського обліку в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не може підтверджувати факт здійснення господарської операції. Відповідно до чинного законодавства акт звірки - це лише документ, за яким бухгалтери підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, і сам по собі не є достовірним доказом у справі.

Враховуючи викладене апеляційний господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13 Конституції України).

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вбачає підстави для скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року та, відповідно підстави для задоволення апеляційної скарги.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 11113 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України (пункт 4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Керуючись статтями 81, 99, 101, 103, 105-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року про залишення позову без розгляду у справі №904/2919/16 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року про залишення позову без розгляду у справі №904/2919/16 скасувати.

Справу направити на розгляд господарському суду Дніпропетровської області.

Повна постанова складена - 15.02.2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко