ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2017 р. Справа № 925/1322/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Довганя К.І.., за участю секретаря судового засідання Петрик І.О., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Фермерського господарства "Престиж Агролюкс" про стягнення 1014161,69грн.

ВСТАНОВИВ:

Вході розгляду по справі оголошувалась перерва з 3 січня 2017р. по 18 січня 2017 р.

Заявлено позов про стягнення 1014161,69грн. за договором купівлі продажу №21 від 20.05.2013року, з яких: 481495,18 - курсова різниця, 352441,92грн. плата за користування товарним кредитом, 13182,76грн. штраф, 17721,02грн. 3% річних та 149320,81грн. інфляційні.

Позов вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору щодо своєчасного розрахунку за придбаний товар.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач у відзиві на позов та його представник у судовому засіданні проти позову заперечив повністю з наступних підстав.

Позивачем безпідставно нараховано штрафу у сумі 13182,76 грн. за ненадання документів фінансової звітності, витребуваних позивачем від відповідача після закінчення строку дії договору купівлі-продажу від 20.05.2013 №21.

Позивачем неправильно нараховано передбачені умовами договору купівлі-продажу від 20.05.2013 №21 проценти річних як проценти за товарним кредитом.

Позивачем безпідставно нараховано курсову різницю у звязку із зміною курсу гривні до долара США , оскільки таке нарахування суперечить вимогам чинного законодавства щодо порядку формування цін та недопустимості односторонньої зміни такої істотної умови договору купівлі-продажу від 20.05.2013 №21 як ціни товару.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2013 року по 15.06.2015 року стан взаємних розрахунків за даними обліку становить Сальдо кінцеве для Відповідача - 263655,25 грн., відповідно Позивач на 15.06.2015 рік сам визнавав та обліковував в бухгалтерському та податковому обліку дебіторську заборгованість в розмірі 263655,25 грн., а отже Позивач не враховував вимоги, які зазначив в Претензії від 17.06.2015 року, не відобразив їх в бухгалтерському обліку.

Станом на 09.11.2015 р. Відповідач повністю сплатив позивачу 263 655, 25 грн. вартості придбаного товару, топу підстави для нарахування Позивачем 3% річних та витрат внаслідок інфляції відсутні.

Крім того відповідач вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності щодо заявлених вимог.

Заслухавши представників сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

20.05. 2013 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_3 як продавець і фермерське господарство Престиж Агролюкс як покупець уклали між собою договір купівлі-продажу №21 (далі договір №/21), згідно з п. 1.1 якого продавець зобовязався передати покупцеві, а останній зобовязався прийняти та оплатити вартість засобів захисту рослин ( далі товар) відповідно до умов цього договору (додаткових угод та специфікацій).

У п. 3.1 договору №9 його сторони встановили, що конкретний асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати товару визначаються у специфікаціях до цього договору, які є його невідємною частиною. Ціна товару встановлюється за домовленістю сторін і при цьому сторони визначають грошовий еквівалент зобовязання у іноземній валюті доларах США. Оплата товару здійснюється у гривнях згідно з розділом 4 цього договору.

Розділ 4 договору №9 містить, зокрема, такі пункти:

4.1. Умови оплати товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації(ях) до договору.

4.2. Товарний кредит з відстрочкою платежу по даному договору надасться на умовах сплати 0,1 % річних за користування товарним кредитом, якщо інший розмір процентів не встановлений умовами оплати товару у специфікації до договору.

4.3. Нарахування процентів по договору здійснюється на суму товарного кредиту, тобто на суму вартості товару, що передавався на умовах товарного кредиту, за період з моменту фактичного відвантаження товару до моменту сплати покупцем суми вартості товару, отриманого на умовах товарного кредиту. Нарахування процентів здійснюється щомісяця в останній робочій день поточного місяця. Продавець виставляє рахунок фактуру на суму нарахованих процентів, а також підписується акт виконаних робіт між сторонами. Період нарахування процентів починається з дня фактичного надання товарного кредиту в перший період, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Момент фактичного відвантаження товару дата вказана у видатковій накладній. Якщо буде мати місце факт, що передбачений п. 4.6, 4.7. даного договору: (курс гривні до іноземної валюти - (долар США) збільшиться більше ніж на 1 % від курсу, що визначений у специфікації до договору), то відповідно і нарахування процентів за користування товарним кредитом здійснюється на уже проіндексовану суму вартості товару (платежу у гривні) за договором, яка встановлюється згідно з п. 4.6, 4.7 договору.

4.4. При розрахунку процентів день надання та погашення товарного кредиту вважається як один день, при цьому день надання товарного кредиту включається до розрахунку, а день погашення не включається. При розрахунку процентів кількість днів в місяці приймається за фактичну кількість днів, а в році - 365. У випадку прострочення погашення товарного кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за товарним кредитом і за весь період прострочення, до моменту погашення товарного кредиту. Моментом погашення вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

4.5. Сплата нарахованих процентів здійснюється покупцем у строк, який визначається:

- датою погашення (сплати) товарного кредиту, що визначена умовами оплати і по дату фактичного погашення товарного кредиту (за наявності прострочення платежу);

- датою фактичного дострокового погашення товарного кредиту, у випадку дострокового погашення товарного кредиту.

Товар вважається оплаченим покупцем у момент надходження грошей на розрахунковий рахунок продавця.

4.6. Оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях. Сторони домовились про зміну ціни на товар у наступний спосіб: якщо у період часу з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього періоду користування покупцем товарним кредитом, офіційний курс гривні до іноземної валюти - (долар США) збільшиться більше ніж на 1% від курсу, що визначений у специфікації до договору на момент її підписання, покупець зобов'язаний сплатити продавцю проіндексовану суму вартості товару у гривні за договором, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах.

Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (А1 + А0) х СП = ПСП, де

- А1- офіційний курс гривні до іноземної валюти - долара США на дату, на яку мало місце збільшення офіційного курсу більш ніж на 1 % від курсу, що визначений у специфікації;

- А0 - курс гривні до іноземної валюти - долара США, визначений у специфікації до договору;

- СП - сума вартості товару (платежу у гривні), визначена у специфікації на дату її підписання;

- ПСП - проіндексована сума вартості товару (платежу у гривні) по специфікації до договору.

4.7. Якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (долар США) (А1) існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у п. 4.6. договору, буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США, підтвердженого ВАТ АКТАБАНК чи/або ЗАТ ПУМБ, чи/або ВАТ ОСОБА_4 Аваль (ОСОБА_4 обирається за вибором продавця), то продавець має право на індексацію суми вартості товару у гривні (платежу), а покупець зобов'язаний сплатити продавцю уже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з врахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США, згідно наступною формулою:

Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1 + А0) х СП = ПСП, де

- М1 - міжбанківський курс гривні до долара США на дату, коли мало місце його збільшення більше ніж на 1% від курсу, що визначений у специфікації;

- А0 - курс гривні до іноземної валюти долара США, визначений у специфікації до договору;

- СП - сума вартості товару (платежу у гривні), визначена у специфікації на дату її підписання;

- ПСП - проіндексована сума вартості товару (платежу у гривні) по специфікації до договору.

Міжбанківський курс долара США до гривні у комерційних банках на певну дату має діапазон величин курсу від меншого до більшого. Згідно підтверджених даних ВАТ АКТАБАНК чи/або ЗАТ ПУМБ, чи/або ВАТ ОСОБА_4 Аваль (за вибором продавця), за основу, як величина (М1) береться середня арифметична величина, яка = (курс мінімальний + курс + ... + курс максимальний) + на кількість величин курсу від меншого до більшого, (що передбачено ст. 533 Цивільного кодексу України).

4.10. За письмовою згодою продавця оплата за товар може здійснюватися із застосуванням векселя.

4.14. У разі недостатності суми проведеного платежу для повного розрахунку за договором, ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, пов'язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються проценти за товарний кредит та відсотки за штрафними санкціями;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (що передбачено ст. 534 Цивільного кодексу України).

У договорі №21 його сторони також передбачили такі пункти:

5.1. Право власності на товар переходить до покупця в момент одержання ним товару, супровідних документів та підписання накладних на передачу товару.

6.1. При наявності факту надання товарного кредиту за договором, покупець зобов'язується на письмовий запит продавця в п'ятиденний термін після одержання запиту надавати всі необхідні документи для аналізу фінансового стану покупця, а саме бухгалтерський баланс (форма №1) за останні дві звітні дати, звіт про фінансові результати (форма № 2) за останні дві звітні дати, розшифровку дебіторської та кредиторської заборгованості, перелік основних засобів на поточну дату та сприяти продавцю в здійсненні цього аналізу.

7.1. У випадку порушення покупцем строків оплати, обумовлених у специфікації(ях) до договору, він (покупець) оплачує продавцю неустойку у вигляді штрафу у розмірі 15,5% річних від суми поставки товару, (відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

7.2. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом згідно з умовами оплати, з дати виникнення простроченої заборгованості на протязі 10 днів на суму заборгованості нараховуються відсотки за користування товарним кредитом з розрахунку 40% річних за час прострочення оплати (відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України та. 536 Цивільного кодексу України).

7.3. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом, згідно з умовами оплати понад 10 календарних днів з дати виникнення простроченої заборгованості, на суму заборгованості нараховуються відсотки за користування товарним кредитом з розрахунку 60% річних за час прострочення оплати, починаючи з 10 дня заборгованості.

7.5. За порушення строків надання документів, передбачених пунктом 6.1. договору, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 5 % від загальної суми договору.

13.1. Договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2013 р., а в частині розрахунків до повного виконання покупцем своїх зобов'язань за цим договором.

13.2. Усі зміни і доповнення до даного договору дійсні лише в тому випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та підписані обома сторонами.

На підставі укладеного сторонами Договору купівлі-продажу № 21 від 20 травня 2013р. Фермерське господарство «Престиж Агролюкс» отримало від Позивача засоби захисту рослин загальною вартістю 263 655,25 грн. без ПДВ, що підтверджується : специфікацією № 2 від 31.05.2013р. та накладною №25/05/13-6 від 25.05.13р. на суму 141 058,00 грн., специфікацією № 3 від 25.06.2013р. та накладною №25/06/13-1 від 25.06.13р. на суму 63 878,50 грн. специфікацією № 4 від 17.07.2013р. та накладною №31 від 17.07.13р. на суму 23 710,00 грн. специфікацією № 5 від 30.09.2013р. та накладною №43 від 30.09.13р. на суму 16 808,40 грн. специфікацією № 6 від 28.10.2013р. та накладною №52 від 28.10.13р. на суму 18 200,00 грн. У вказаних специфікаціях курс долара США до гривні визначений 1 дол./8,17 грн.

Відповідно до Специфікації №2 від 31.05.2013 р. Продавець надав Покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу:

50% - 70529.18 (сімдесят тисяч п'ятсот двадцять дев'ять гривень 18 коп.) до 01 липня 013 p.;

50% - 70529.17 (сімдесят тисяч п'ятсот двадцять дев'ять гривень 17 коп.) до 01 серпня ''13 p.;

Відповідно до Специфікації №3 від 25 червня 2013 року Продавець надав Покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу:

50% - 31393.25 (тридцять одна тисяча триста дев'яносто три гривні 25 коп.) до 01.08.2013

50% - 31393.25 (тридцять одна тисяча триста дев'яносто три гривні 25 коп.) до 01.09.2013р.

Відповідно до Специфікації №4 від 17 липня 2013 року Продавець надав Покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу:

50% -11855.00 (одинадцять тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять грн.. 00 коп.) до 01.08 2013 p.;

50% -11855.00 (одинадцять тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять грн.. 00 коп.) до 01.09. 2013 p.;

Відповідно до Специфікації №5 від 30.09.2013 р. Продавець надав Покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу:

50% - 8404.00 (вісім тисяч чотириста чотири грн. 00 коп.) до 10 жовтня 2013 року;

50% - 8404.00 (вісім тисяч чотириста чотири грн. 00 коп.) до 30.10.2013 p.;

Відповідно до Специфікації №6 від 28.10.2013 р. Продавець надав Покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу:

50% - 9100.05 (дев'ять тисяч сто грн.. 05 коп.) до ЗО жовтня 2013 року;

50% - 9100.05 (дев'ять тисяч сто грн.. 05 коп.) до 20 листопада 2013 року;

Відповідач оплату отриманого ним від позивача товару в установлені специфікаціями строки не здійснив.

Предявлені позивачем претензії від 17.06.2015 з вимогами про виконання зобовязань за договором №21 відповідач залишив без задоволення.

Станом на 15.06.2015 сторони провели звірку взаємних розрахунків за договором №21, склали та підписали відповідний акт звірки, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений за вказаними вище видатковими накладними становить усю вартість поставленого товару у сумі 263655,25 грн.

09.11.2015 р. відповідач сплатив позивачу за Договором №21 263 655,25 грн.

Акти надання послуг з нарахуванням процентів за користування Товарним кредитом №57-61 та акти надання послуг з нарахуванням курсової різниці №62-66, були надіслані Відповідачу 07.11.2015 року. Крім того в цей день позивачем був направлений відповідачу лист з прохання (№8 від 31.10.2015р.) надати фінансові документи Відповідача відповідно до п. 6.1 Договору №21. Вказані документи були отримані відповідачем 18.11.2015 р. Однак станом на 24.02.2016 р. відповідач вимогу позивача не виконав.

Станом на 30.10.15р. середній курс продажу 1 Доллара США на Міжбанківському ринку становив 23.1 грн., відповідно Позивач нарахував курсову різницю за зобовязаннями відповідача станом на 30.10.15р., яка складає 481 495,18 грн.

У зв'язку з простроченням строків оплати Позивач нарахував до сплати Відповідачу проценти за користування товарним кредитом, на загальну суму 352 441,92 грн.

У звязку з порушенням Відповідачем строку виконання зобовязання, що передбачений договором №21 та специфікаціями, позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку, сума інфляційних втрат складає - 149 320,81 грн., а сума 3% річних складає -17 721,02 грн.

Також позивач нарахував відповідачу штраф за ненадання фінансових документів у визначений строк, відповідно до п. 7.5. Договору, у вигляді 5% від загальної суми Договору, що складає 263655,25х 0.05 = 13 182,76 грн.

Частина 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським зобовязанням визнає зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з частинами 1-3 статті 189 Господарського кодексу України ціною є виражений у грошовій формі еквівалент одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Суб'єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 524 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У статті 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обовязковим для виконання.

За статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках та на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно з статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2, 5 статті 694 Цивільного кодексу України встановлено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов до таких висновків.

Договір №21 є господарським договором, з якого у відповідача виникло господарське зобовязання з оплати у національній валюті України гривні переданих йому позивачем у власність товарів вартістю 263655,25 грн. на умовах товарного кредиту у строки, встановлені у специфікаціях.

При цьому сторони у п. 4.6 договору №21 передбачили підстави та порядок зміни ціни товару в разі зміни офіційного курсу гривні до долара США у період з моменту підписання специфікації до поставки товару та протягом усього періоду користування товарним кредитом, що відповідає вимогам статей 632, 694 Цивільного кодексу України, тобто є законним і таким, що надає сторонам можливість уникнути впливу інфляційних процесів на суму грошових зобов'язань.

Отже нарахування позивачем відповідачу курсової різниці у звязку із зміною офіційного курсу гривні до долара США за фактичний час користування товарним кредитом відповідає умовам договору №21 і не суперечить вимогам чинного законодавства.

Право на стягнення вказаної суми курсової різниці виникло у позивача у день фактичного погашення відповідачем боргу у сумі 263655,25 грн. , тобто 09.11.2015 . Відповідно з цієї дати і почався перебіг строку позовної давності за вимогою про стягнення нарахованої на вказану суму боргу курсової різниці.

Таким чином, станом на 27.10.2016 день подання позивачем позову встановлений статтею 257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності за вимогою про стягнення курсової різниці не сплив.

Пункт 6.1 договору №9 виникнення і дію зобовязання відповідача щодо надання позивачу на його вимогу документів фінансової звітності повязує з наданням позивачем відповідачу товарного кредиту, а не зі строком дії цього договору.

Тож, враховуючи надання позивачем відповідачу за договором №9 товарного кредиту, закінчення передбаченого п. 13.1 цього договору строку його дії не припиняє зобовязання відповідача щодо надання позивачу на його вимогу документів фінансової звітності аж до повного виконання відповідачем усіх грошових зобовязань за вказаним договором.

Отже, ненадання відповідачем позивачу витребуваних листом останнього від 31.10.2015 №8 документів фінансової звітності є порушенням вимог п. 6.1 договору №21, за яке позивач вправі застосувати до відповідача передбачений п. 7.5 цього ж договору штраф у розмірі 5% від загальної суми договору 263655,25 грн. , що становить13182,76 грн.

Перебіг встановленого частиною 2 статті 258 Цивільного кодексу України річного строку позовної давності за вимогою позивача про стягнення передбаченого п. 7.5 договору №9 штрафу почався з шостого дня після 18.11.2015 дня отримання відповідачем листа позивача від 31.10.2015 №8, тобто з 24.11.2015. Відповідно станом на 27.10.2016 день подання позивачем позову вказаний строк позовної давності не сплив, тому вимога позивача про стягнення цього штрафу підлягає задоволенню.

Розмір процентів за користування товарним кредитом встановлений п. 4.2 договору №21 і він становить 0,1% річних і саме цих, а не встановлених п. 7.2 та 7.3 цього договору процентів ,стосується встановлений п. 4.3 договору №21 порядок їх нарахування і предявлення до сплати.

За змістом пунктів 7.2 та 7.3 договору №21 передбачені ними 40 і 60 процентів річних застосовуються у разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом і нараховуються на суму заборгованості за час прострочення оплати.

Статтею 536 Цивільного кодексу України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 5 статті 694 Цивільного кодексу України якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Частина 3 статті 198 Господарського кодексу України визначає що відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

З огляду на зміст договору №21 та вимоги статті 536, частини 5 статті 694 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 198 Господарського кодексу України господарський суд вважає передбачені пунктами 7.2, 7.3 договору №21 і предявлені позивачем до стягнення з відповідача проценти річних є процентами за користування чужими коштами, на стягнення яких з відповідача за період від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, позивач має право.

На вимогу про стягнення процентів за користування чужими коштами поширюється встановлений статтею 257 Цивільного кодексу України загальний строк позовної давності тривалість у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи товарний кредит був наданий позивачем відповідачу наступним чином:

- по специфікації №2 від 31.05.2013 р.

50% - 70529.18 до 01 липня 2013 p.;

50% - 70529.17 до 01 серпня '2013 p.;

- по специфікації №3 від 25 червня 2013 року

50% - 31393.25 до 01.08.2013.

50% - 31393.25 до 01.09.2013р.

- по специфікації №4 від 17 липня 2013 року

50% -11855.00 до 01.08 2013 p.;

50% -11855.00 до 01.09. 2013 p.;

- по специфікації №5 від 30.09.2013 р.

50% - 8404.00 до 10.10.2013 р;

50% - 8404.00 до 30.10.2013 p.;

- по специфікації №6 від 28.10.2013 р.

50% - 9100.05 до 30.10.2013 року;

50% - 9100.05 ) до 20.11. 2013 року.

Отже станом на 27.10.2016 день подання позивачем позову трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення процентів за користування чужими коштами, нарахованих позивачем за період прострочення повернення товарного кредиту з 01.07.2013 по 27.10.2015 сплив. За цей період позивач нарахував відповідачу 331017,66 грн.

Представник позивача причини пропуску позивачем вказаного строку позовної давності суду не назвав, тому господарський суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності без поважних причин, що відповідно до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України є підставою для відмови позивачу у позові в частині стягнення процентів за користування чужими коштами, нарахованих позивачем за період прострочення повернення товарного кредиту з 01.07.2013 по 27.10.2013.

В решті заявлених вимог про стягнення процентів за користування чужими коштами позов підлягає до задоволення.

Господарський суд не вбачає підстав для задоволення заявленої у позові вимоги про стягнення інфляційних нарахувань в сумі 149320,81 грн. з огляду на те, що передбачена п. 4.6 договору №21 і фактично застосована позивачем зміна ціни товару у привязці до курсу долара США станом на день фактичної оплати поставленого товару у вигляді нарахованої позивачем курсової різниці надає можливість уникнути впливу інфляційних процесів на суму грошових зобов'язань відповідача. Тобто позивач завдяки застосуванню передбаченої п. 4.6 договору №21 зміни цін на товари фактично застосовує ціну товару, встановлену на день її сплати відповідачем, а не на день підписання сторонами специфікацій чи поставки товару, і тим самим захищає свої майнові права від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення у їх сплаті.

Не може бути задоволена також вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 17721,02 грн. з огляду на наступне.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором №21 сторонами погоджено розмір процентів річних (п.п. 7.2 та 7.3 передбачено 40 і 60 процентів річних, які застосовуються у разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом і нараховуються на суму заборгованості за час прострочення оплати). Правом на стягнення цих процентів позивач скористався.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в частині вимог про стягнення 481495,18 грн. передбаченої п. 4.6 договору №21 курсової різниці 13182,76 грн. передбаченого п. 7.5 договору №21 штрафу, 21424 грн. передбачених п. 7.2, 7.3 договору №21 процентів за користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача грн. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фермерського господарства Престиж Агролюкс (провулок Жовтня, 8, смт. Лисянка, Лисянський район, Черкаська область, 19300, ідентифікаційний код 36777704) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, (вул. Заводська, 11, Київська обл.., Таращанський р-н, с. Лука, код НОМЕР_1,)- 481 495,18 грн. курсової різниці, 13 182,76 грн. штрафу, 21 424 грн. процентів за користування чужими коштами та 7741,54грн. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 17.02.2017.

СУДДЯ К.І. Довгань