ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2017 р. Справа № 918/1381/16

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техінсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад",

Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт",

про стягнення коштів в сумі 34 715 грн. 20 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №1 від 14.11.2016р.;

від відповідача-1 - не з'явився;

від відповідача-2 - ОСОБА_2, довіреність №26-12/29 від 26.12.2016р..

У судовому засіданні 20 лютого 2017 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28 грудня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (далі ТзОВ "Група компаній "Техінсервіс", позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" (далі ТзОВ Фірма "Вівад", відповідач-1), Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі відповідач-2) про стягнення коштів в сумі 34 715 грн. 20 коп.. Позивач просив стягнути з ТзОВ Фірма "Вівад" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 27 475 грн. 20 коп. основного боргу, 6 560 грн. 27 коп. інфляційних втрат та 679 грн. 73 коп. 3% річних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідач-2 неналежно виконав умови договору №110912 від 11.09.2012 року, а саме не оплатив поставлений товар.

Ухвалою суду від 29 грудня 2016 року позовну заяву б/н від 28.12.2016р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/1381/16, розгляд якої призначено на 23 січня 2017 року.

23 січня 2017 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив від 23.01.2017р. на позовну заяву. (т. 1 а.с. 19-20)

Ухвалою суду від 23 січня 2017 року розгляд справи відкладено на 06 лютого 2017 року.

06 лютого 2017 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про долучення додаткових доказів. (т. 1 а.с. 45-250, т. 2 а.с. 1-158)

Крім того, 06 лютого 2017 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява б/н від 03.02.2017р. про збільшення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 597 169 грн. 60 коп. - основного боргу на підставі видаткових накладних за період з 25.02.2014р. по 05.03.2014р., 1 561 382 грн. 43 коп. інфляційних втрат за період з 08.03.2014р. по 01.01.2017р. та 135 428 грн. 45 коп. 3% річних за період з 08.03.2014р. по 01.01.2017р.. В частині стягнення з ТзОВ Фірми "Вівад" позовні вимоги залишено без змін. (т. 1 а.с. 36-38) Заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК України.

Ухвалою суду від 06 лютого2017 року розгляд справи відкладено на 20 лютого 2017 року.

20 лютого 2017 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про долучення додаткових доказів. (т. 2 а.с. 169-182)

20 лютого 2017 року представника відповідача-2 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив б/н від 20.02.2017р. на заяву про збільшення позовних вимог. (т. 2 а.с. 183-186)

У судовому засіданні 20 лютого 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог б/н від 03.02.2017р..

У судовому засіданні 20 лютого 2017 року представник відповідача-2 заперечив проти позову в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві від 23.01.2017р. на позовну заяву та у відзиві б/н від 20.02.2017р. на заяву про збільшення позовних вимог.

У судове засідання, призначене на 20 лютого 2017 року, відповідач-1 не забезпечив явку свого повноважного представника, витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав, щодо своєї неявки не направив, однак належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах даної справи. (т.2 а.с. 165)

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.09.2012 року між ТзОВ "Група компаній "Техінсервіс" (далі - Продавець) та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі - Покупець) було укладено договір №110912. (далі Договір) (т.1 а.с.11-12)

Відповідно до п.1.1 Договору, Продавець зобовязується передати у власність Покупцю, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити мелясу бурякову ДСТУ 3696-98 (ГОСТ 30561-98) (далі товар).

Згідно п. 3.1 Договору поставка товару здійснюється на умовах DAP (доставка до місця) відповідно до Інкотермс 2010.

Оплата товару по даному Договору здійснюється Покупцем за кожну поставлену партію товару протягом 2 (двох) банківських днів з моменту його поставки та прийомки на складі Покупця на підставі рахунків-фактур та видаткових накладних (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 5.2 цього Договору у випадку невиконання зобовязань по оплаті товару у розмірі, порядку та строки, передбачені договором, Покупець зобовязується сплатити на користь Продавця пеню у розмірі 0,9 % від суми грошового зобовязання (заборгованості) за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені відбитками печаток. (належним чином завірена копія долучена до матеріалів справи, оригінал оглянуто у судовому засіданні)

Як встановлено судом, що договірні відносини між позивачем та відповідачем-2 тривають з вересня 2012 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем поставлявся відповідачу-2 товар з 15 вересня 2012 року по 24 липня 2014 року. Однак позивач звернувся з даним позовом про стягнення заборгованості в сумі за період з 25.02.2014р. по 05.03.2014р..

Судом встановлено, що протягом лютого-березня 2014 року позивачем було поставлено Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" продукції на загальну 1 598 169 грн. 60 коп., що підтверджується видатковими накладними: від 25.02.2014 року №ГК-0000296 на суму 362 635 грн. 20 коп., від 26.02.2014 року №ГК-0000310 на суму 326 217 грн. 60 коп.; від 27.02.2014 року №ГК-0000312 на суму 300 988 грн. 80 коп.; від 28.02.2014 року №ГК-0000319 на суму 234 676 грн. 80 коп.; від 02.03.2014 року №ГК-0000320 на суму 127 699 грн. 20 коп.; від 03.03.2014 року №ГК-0000321 на суму 27 475 грн. 20 коп.; від 04.03.2014 року №ГК-0000324 на суму 126 432 грн.; від 05.03.2014 року № ГК-0000328 на суму 92 044 грн. 80 коп.. (т. 2 а.с. 151-158)

Видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені печатками.

Позивачем заявлено до стягнення основний борг в сумі 1 597 169 грн. 60 коп. на підставі видаткових накладних за період з 25.02.2014р. по 05.03.2014р..

Однак, як встановлено судом, позивачем було поставлено відповідачу-2 продукції згідно видаткових накладних за період з 25.02.2014р. по 05.03.2014р. на загальну суму 1 598 169 грн. 60 коп..

Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то судом розглядається вимога про стягнення основного боргу в сумі 1 597 169 грн. 60 коп..

Судом встановлено, що відповідачем-2 оплачено видаткову накладну від 25.02.2014 року №ГК-0000296 на суму 362 635 грн. 20 коп. та частково оплачено видаткову накладну від 26.02.2014 року №ГК-0000310 в сумі 153 374 грн. 40 коп.. Таким чином, видаткова накладна від 26.02.2014 року №ГК-0000310 відповідачем-2 не оплачена в сумі 172 843 грн. 20 коп..

Крім того, рішенням господарського суду Рівненської області від 06.06.2016 року у справі №918/308/16 встановлено, що Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" частково оплачено видаткову накладну від 05.03.2014 року №ГК-0000328 в сумі 65 534 грн. 40 коп.. Зазначеним рішенням стягнуто з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" заборгованість за поставлений товар згідно договору №110912 від 11.09.2012 року, а саме за період з 05.03.2014р. по 16.03.2014р., з 28.03.2014р. по 31.03.2014р..

З вищенаведеного вбачається, що з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" вже стягнуто заборгованість за видатковою накладною від 05.03.2014 року № ГК-0000328.

Таким чином, за відповідачем-2 станом на момент прийняття рішення у даній справі з врахуванням всіх оплат рахується заборгованість в сумі 990 115 грн. 20 коп.. Відповідачем-2 - Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" не подано доказів оплати заборгованості, що є предметом позову, а також не спростовано факту отримання товару.

У відзиві б/н від 20.02.2017р. представник відповідача-2 зазначає, що заборгованості за спірними видатковими накладними не має, в підтвердження чого надав платіжні доручення. Однак, судом спростовуються посилання представника відповідача-2, оскільки призначенням платежу наданих платіжних доручень є різні договори.

А відтак, як встановлено судом вище за відповідачем-2 станом рахується заборгованість в сумі 990 115 грн. 20 коп..

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено судом між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" заборгованості в сумі 1 597 169 грн. 60 коп. за поставлений товар підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 990 115 грн. 20 коп.. В частині стягнення з відповідача-2 основного боргу в сумі 607 054 грн. 40 коп. слід відмовити.

Крім того, позивач просить стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 561 382 грн. 43 коп. інфляційних втрат за період з 08.03.2014р. по 01.01.2017р. та 135 428 грн. 45 коп. 3% річних за період з 08.03.2014р. по 01.01.2017р..

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE на суму основного боргу в розмірі 990 115 грн. 20 коп. встановив, що розмір останніх становить 984 841 грн. 37 коп..

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
08.03.2014 - 01.01.2017990 115.201.995984 941.371 975 056.57

Таким чином, загальна сума інфляційних втрат за договором складає 984 941 грн. 37 коп.. Відтак, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача-2 підлягає сума інфляційних втрат, яка за розрахунком суду складає 984 941 грн. 37 коп.. В частині стягнення з відповідача-2 інфляційних втрат в сумі 576 541 грн. 06 коп. слід відмовити.

Крім того, суд, здійснивши власний розрахунок 3% річних за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE на суму основного боргу в розмірі 990 115 грн. 20 коп. встановив, що розмір останніх становить 83 820 грн. 71 коп.

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
990 115.2008.03.2014 - 01.01.201710313 %83 820.71

Таким чином, загальна сума інфляційних втрат за договором складає 83 820 грн. 71 коп.. Відтак, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача-2 підлягає розмір 3% річних, який за розрахунком суду складає 83 820 грн. 71 коп.. В частині стягнення з відповідача-2 3% річних в сумі 51 607 грн. 74 коп. слід відмовити.

Також, позивач просить стягнути з ТзОВ Фірма "Вівад" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №2.

Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" (далі - Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (далі - Кредитор) було укладено договір поруки №2. (далі - Договір поруки №2) (т. 1 а.с. 14)

Відповідно до пункту 1 Договору поруки №2, Поручитель поручається перед Кредитором грошовою сумою в розмірі 100 000 гривень, за виконання Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі - Боржник) зобовязань, що виникли з договору купівлі-продажу від 11 вересня 2012 року №11/09/12, який був укладений між Кредитором і Боржником.

Пунктом 3.1. Договору поруки №2 визначено, що у разі порушення Боржником зобов'язань, забезпечених порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники.

Згідно з пунктом 4.3. Договору поруки №2, даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту протягом 5 років від дати підписання, але не пізніше моменту припинення поруки згідно вимог цивільного законодавства.

Договір поруки підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих субєктів господарювання.

Умови договору поруки відповідають нормам ст. ст. 553-559 ЦК України.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом беруться до уваги посилання представника відповідача-2 щодо того, що з ТзОВ Фірми "Вівад" в повному обсязі стягнута сума за договором поруки №2 від 11.09.2012 року.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 28.03.2016р. у справі №918/1393/15, що набрало законної сили, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" 100 000 (сто тисяч) грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2.

Відповідно до пункту 1 Договору поруки №2, відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою суми в розмірі 100 000 грн..

Оскільки вищезазначеним рішенням суду стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" 100 000 (сто тисяч) грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2 та п.1 Договору поруки №2 встановлена обмежена відповідальність ТзОВ Фірми "Вівад" перед ТзОВ "Група компаній "Техінсервіс" в розмірі 100 000 грн., то позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Вівад" 1 000 грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2 не підлягають задоволенню.

Суд відхиляє посилання представника відповідача-2 на порушення господарським судом правил територіальної підсудності, оскільки відповідно ст. ст. 13, 15, 16 ГПК України, підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду. Підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст.15 ГПК України, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач предявив вимогу про стягнення заборгованості до двох відповідачів ТзОВ Фірми "Вівад" (с. Кургани Рівненської області) та ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (м. Бровари Київської області) і подав позов за місцем знаходження першого відповідача до господарського суду Рівненської області згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 15 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 64, 65 ГПК України, суддя на стадії прийняття позовної заяви до провадження у справі вчиняє необхідні процесуальні дії перелік яких у ст.65 ГПК України не є вичерпним. Однак оцінку обставинам справи по суті позовних вимог суд на цій стадії давати не вправі.

Правова позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові Судової палати у господарських справах від 15.10.2002р. у справі за позовом ЗАТ "Футбольний клуб "Чорноморець" до ЗАТ "Футбольний клуб "Волинь" і громадської організації Спортивний клуб "Волинь-1", де, зокрема, зазначено, що на стадії порушення провадження у справі та підготовки матеріалів до розгляду в першій інстанції суд не вправі зясовувати, чи насправді порушено права та охоронювані законом інтереси позивача зі спору, оскільки це можливо зробити лише з дотриманням основних засад судочинства (ст.129 Конституції України) у судовому процесі за результатами розгляду порушеної справи.

Таким чином, господарський суд на стадії прийняття позовної заяви чи підготовки справи до розгляду не міг надавати оцінку договору поруки №2 від 11.09.2012р. відповідно до ст. 43 ГПК України в сукупності з іншими обставинами і доказами у справі та визначати наявність чи відсутність підстав для відповідальності ТзОВ Фірми "Вівад", відповідно звільняти його від відповідальності як відповідача у спорі та змінювати підсудність справи, тому позовна заява прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до норм ст.17 ГПК України в будь-якому випадку справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудна іншому господарському суду.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали, врахувавши наведені правові норми та перевіривши суми заявлених штрафних санкцій, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 990 115 грн. 20 коп. - основного боргу, 984 941 грн. 37 коп. - інфляційних втрат, 83 820 грн. 71 коп. - 3% річних. У решті позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 607 054 грн. 40 коп., інфляційних втрат в сумі 576 541 грн. 06 коп. та 3% річних в сумі 51 607 грн. 74 коп. - відмовити.

У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №2. суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача-2 - Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 30 883 грн. 16 коп..

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (04114, м. Київ, пров. Макіївський, 1, ) 990 115 (девятсот девяносто тисяч сто п'ятнадцять) грн. 20 коп. основного боргу, 984 941 (девятсот вісімдесят чотири тисячі девятсот сорок одну) грн. 37 коп. інфляційних втрат, 83 820 (вісімдесят три тисячі вісімсот двадцять) грн. 71 коп. 3% річних та 30 883 (тридцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 16коп. - витрат по оплаті судового збору.

В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" основного боргу в сумі 607 054 грн. 40 коп., інфляційних втрат в сумі 576 541 грн. 06 коп. та 3% річних в сумі 51 607 грн. 74 коп. відмовити.

У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №2. відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 27.02.2017 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 5 примірників:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (04114, м. Київ, пров. Макіївський, 1);

3-4- відповідачу-1рекомендованим (34663, Рівненська область, Березнівський район, с. Кургани, вул. Шляхова, 1;

33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького, 19, оф. 532);

5 - відповідачу-2 рекомендованим (07400, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16).