Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "21" лютого 2017 р. Справа № 906/88/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 03.02.17.)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №14/114 від 03.02.17)

від третьої особи: ОСОБА_3 (довіреність №53-ДВК від 20.05.16)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест трейд Україна"

до Державного підприємства "Бердичівське лісове господарство"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товарної біржи "Всеукраїнська лісова біржа"

про зобов'язання виконання умов договору №525/22-06-2016/200 від 22 червня 2016р. та стягнення пені в сумі 11435,60 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про зобов'язання відповідача виконати умови договору купівлі-продажу необробленої деревини № 525/22-06-2016/200 від 22.06.16 в натурі та поставити позивачу товар - пиловник дуб 1-го сорту, діаметром 14-25 см., довжиною 3-4 м., кількістю 5 куб.м., ціною за 1 куб.м. - 2486,00 грн. (з ПДВ) на загальну суму 12430,00 грн. (з ПДВ). Також просить стягнути з відповідача 11435,60 грн. пені за період відсутності поставки товару за договором купівлі-продажу необробленої деревини № 525/22-06-2016/200 від 22.06.16.

У судовому засіданні 06.02.17 оголошувалась перерва до 21.02.17, відповідно до ст.77 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Вказав на те, що відповідачем грубо порушено договірні домовленості, що виразилось у відсутності й на момент звернення до суду поставки товару. Заперечив проти факту отримання від відповідача повідомлення про готовність товару та рахунку на оплату продукції.

Представник відповідача в засіданні суду надав письмовий відзив на позовну заяву. Проти позову заперечив у відповідності до письмового відзиву. Зазначив, що по факту відібраної позивачем лісопродукції 28.09.16 на адресу ТОВ "Форест трейд Україна" був відправлений електронним листом рахунок, однак позивач відмовився оплачувати рахунок, посилаючись на високі аукціонні ціни. Вважає позов безпідставним та необгрунтованим, оскільки позивач вимагає поставити товар та сплатити пеню, проте сам не виконав належним чином умови договору.

Ухвалою від 06.02.17 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товарну біржу "Всеукраїнська лісова біржа".

Представник третьої особи у судовому засіданні зазначив про те, що відповідач повідомляв біржу про відмову позивача виконувати умови договору №525/22-06-16, позивач повідомляв біржу про відмову відповідача поставити продукцію належної якості, у зв'язку з цим позивача було попереджено про те, що він є небажаним учасником аукціонних торгів І кварталу 2017 року, у зв'зку з порушенням зобов'язань щодо закупівлі придбаної на торгах у 2016 році деревини. Зазначив, що товарна біржа є лише посередником між продавцем та покупцем і займається лише процедурою проведення торгів та укладенням договорів купівлі-продажу.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, до слідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведення аукціону із продажу необробленої деревини заготівлі третього кварталу 2016 року, який відбувся 22.06.2016, між ТОВ "ФОРЕСТ ТРЕЙД УКРАЇНА" (Покупець/Позивач) та ДП "Бердичівське лісове господарство" (Продавець/Відповідач) при посередництві ТБ "Всеукраїнська лісова біржа" укладено договір купівлі продажу необробленої деревини №525/22-06-16/200 від 22 червня 2016 року (а.с.13).

За умовами даного Договору продавець зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар - необроблену деревину (для власної переробки) на умовах та способом, вказаним в Договорі.

Відповідно до Специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору №525/22-06-16/200, ДП "Бердичівське лісове господарство" гарантувало надання Покупцю необроблену деревину - пиловник, дуб першого сорту діаметром 14-25 см, 5 кум.м. на суму 12430грн. (а.с.19).

Відповідно вимог п.2.4. Договору, Покупець здійснює оплату, у вигляді передоплати 100% вартості кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках), протягом трьох банківських днів після отримання відповідного рахунку.

Згідно умов п.3.3.Договору, Продавець зобов'язаний передати Покупцеві Товар після отримання 100% передоплати за партію Товару на протязі п'яти робочих днів.

Відповідно до п. 2.8 Договору №525/22-06-16/200 повідомлення про готовність до відвантаження Товару та лист - запрошення на відбір товару виконується Продавцем шляхом направлення Покупцю телефонограми, факсу, електронного листа, поштового листа, тощо.

Позивач посилається на те, що ДП "Бердичівське лісове господарство", грубо порушило договірні домовленості, що виразилось у відсутності поставки товару, оскільки жодного запрошення для відбору продукції будь - якими засобами зв'язку ТОВ "ФОРЕСТ ТРЕЙД УКРАЇНА" та рахунку для оплати від Продавця не отримувало. Жодних підтверджень надсилання Продавцем та отримання Покупцем таких запрошень не існує.

За нормами ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір купівлі-продажу необробленої деревини №525/22-06-16/200 від 22.06.2016р. не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 663 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Таким чином, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов'язків. Тобто, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов'язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов'язаний здійснити оплату придбаної речі та з водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання п.2.8 договору, позивач електронними листами 31.08.16 та 28.09.16 надсилав позивачу рахунки на оплату деревини №СФ00-00395 від 31.08.16 на суму 12430,02грн. та №СФ00-00476 від 28.09.16 на суму 103991,82грн. (а.с.71,72,75,76).

Поштовими листами №12/801 від 20.09.16 та №14/1006 від 15.11.16 відповідач просив провести оплату виставлених рахунків та забрати продукцію, які позивач залишив без відповіді та задоволення (а.с.70,73).

Оскільки оплата виставленого рахунку згідно п.2.4 договору, не відбулася, у відповідача не виник обов'язок поставити продукцію, а тому у позивача відсутні підстави вимагати відпуск продукції.

Згідно п.2.5 договору, у випадку ненадходження коштів на рахунок продавця протягом 5 банківських днів після дня отримання рахунку для оплати покупець втрачає право на придбання неоплаченої партії товару і продавець може реалізувати цю партію на свій розсуд, при цьому сума гарантійного внеску продавцем не повертається.

Згідно п.2.8 договору, повідомлення про готовність до відвантаження Товару та лист - запрошення на відбір товару виконується Продавцем шляхом направлення Покупцю телефонограми, факсу, електронного листа, поштового листа, тощо. В разі непідтвердження одержання такого повідомлення про це інформується Біржа у письмовому вигляді, яка засвідчує добросовісність виконання обов'язків продавця за договором.

За п.4.1.3 договору, продавець має право на вибір форми повідомлення про відвантаження для своєчасного та повного інформування покупця.

Листом №14/1006 від 15.11.16 відповідач повідомив Біржу про телефонні розмови з позивачем під час яких сторони домовлялись про оплату рахунку та про наявність продукції, а також про відбір позивачем продукції, виставлення нового рахунку №СФ00-00476 від 28.09.16 на суму 103991,82грн. за фактом відбору, та про відмову позивача оплатити рахунки посилаючись на висові ціни. о

В свою чергу, листом №02/12 від 02.12.16, позивач повідомляв товарну біржу про численні переговори з відповідачем у телефонному режимі, про участь представника у відборі товару, який було запропоновано неналежної якості та кількості, тому посилання позивача на відсутність запрошення на відбір продукції є безпідставними.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 11435,60грн. пені на підставі п.5.3 договору за несвоєчасне надання товару.

Оскільки обов'язок відповідача поставити товар виникає лише після оплати товару згідно виставлених рахунків, а судом встановлено, що виставлені для оплати рахунки не були оплачені позивачем, прострочення поставки не відбулося і у позивача відсутнє право вимагати стягнення пені за несвоєчасне або не в повному обсязі надання товару.

Таким чином, вимога про стягнення пені не підлягає задоволенню.

Господарський суд також звертає увагу, що у відповідача настає обов'язок поставити товар лише після 100% оплати, оскільки оплати не було - немає обов'язку поставити товар, а отже і відсутні підстави для вимоги про стягнення пені за непоставку товару.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.02.17

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу