ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2017 р. Справа № 914/2790/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу №83 від 24.01.2017 року Управління майном спільної власності Львівської обласної ради та Комунального підприємства Львівської обласної ради " Нерухомість та майно"

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.01.2017 року

у справі № 914/2790/16

за позовом:

1.Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, м. Львів

2. Комунального підприємства Львівської обласної ради Нерухомість та майно, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Модрина, м. Львів

про: розірвання договору оренди №30/16 від 06.04.2016 р.,стягнення боргу з орендної плати, пені, виселення із займаних приміщень

За участю представників сторін:

від позивача-1 ОСОБА_2 - представник;

від позивача-2 ОСОБА_3 представник;

від відповідача ОСОБА_4 представник;

Автоматизованою системою документообігу суду, справу № 914/2790/16 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т.,введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.17 апелянту поновлено строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 09.02.17.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 09.02.17 відкладено розгляд апеляційної скарги на 16.02.17 та продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.01.17 у справі №914/2790/16 (суддя Крупник Р.В.) призначено в справі №914/2790/16 судову експертизу та зупинено провадження у справі.

При цьому, місцевий господарський господарський суд виходив з того, що окрім несплати відповідачем орендної плати, підставами позовних вимог про розірвання договору являються обставини виконання відповідачем ремонтних робіт в орендованому приміщенні без будь-яких дозвільних документів та без надання проектно-кошторисної документації, а також використання відповідачем обєкту оренди всупереч умовам договору не для розміщення компютерного клубу та інтернет-кафе, а для міні-готелю. Для встановлення зазначених обстави необхідним є призначення експертизи, що є підставою для зупинення провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду позивачі подали апеляційну скаргу в якій просять ухвалу суду першої інстанції скасувати а справу передати на розгляд до Господарського суду Львівської області.

При цьому, скаржники зазначають про безпідставне призначення місцевим господарським судом експертизи у даній справі та зупинення провадження у справі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Відповідно до частин 1-3 ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу".

Пунктами 2, 3, 5 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012 року роз'яснено про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

При цьому, відповідно до п.6 заначеної Постанови Пленумум ВГС України господарському суду слід мати на увазі, що чинне законодавство не надає йому права відмовити у призначенні судової експертизи, про яку клопочуться учасники судового процесу, за тим мотивом, що у складі суду є особи, які мають достатні для з'ясування відповідних питань спеціальні знання.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 65 та п. 1 ч. 3 ст. 79 ГПК України судову експертизу може бути призначено судом як в порядку підготовки справи до розгляду, так і в процесі розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України, учасники судового процесу вправі пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені експертом. Ці питання можуть бути запропоновані у позовній заяві, у відзиві або в окремому письмовому клопотанні сторони. Проте остаточне коло питань судовому експерту визначається господарським судом. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляд у даній справі розірвання договору оренди №30/16 від 06.04.2016 р.,стягнення боргу з орендної плати, пені, виселення із займаних приміщень.

При цьому,підставами позову позивачами зазначено порушення відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області №30/16 від 06.04.2016р., а саме:

1) невиконання відповідачем умов договору щодо внесення протягом трьох місяців орендної плати за користування приміщенням, внаслідок чого станом на 01.10.2016р. утворилася заборгованість в розмірі 84734,17 грн.;

2) виконання відповідачем ремонтних робіт в орендованому приміщенні без будь-яких дозвільних документів та без надання проектно-кошторисної документації;

3) використання відповідачем обєкту оренди всупереч умовам договору не для розміщення компютерного клубу та інтернет-кафе, а для міні-готелю.

З огляду на встановлене, суд першої інстанції дійшов висновку, що при вирішенні даного спору виникла потреба у роз'ясненні питань, які потребують спеціальних знань, а саме щодо встановлення обставин виконання відповідачем ремонтних робіт в орендованому приміщенні без будь-яких дозвільних документів та без надання проектно-кошторисної документації, а також використання відповідачем обєкту оренди всупереч умовам договору не для розміщення компютерного клубу та інтернет-кафе, а для міні-готелю

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: 1) призначення господарським судом судової експертизи; 2) надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування; 3) заміни однієї з сторін її правонаступником. Про зупинення провадження у справі виноситься ухвала. Ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Пунктом 19 Постанови Пленуму ВГС України від 23.03.12 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» визначено, що ГПК не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи.

Водночас, за приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Отже, у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке.

Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111-13 ГПК не може бути розглянута господарським судом.

У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК).

Оцінюючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у звязку з встановленою необхідністю проведення експертизи у даній справі для встановлення обставин, що стосуються підстав позову, місцевим господарським судом правомірно зупинено провадження у справі.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на відсутність підстав для призначення експертизи не може братися судом до уваги, оскільки, як зазначено вище апеляційним господарським судом переглядається оскаржена ухвала лише в частині зупинення провадження у справі виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення.

З аналізу вищевказаного, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що місцевим господарським судом вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами процесуального права, тому її належить залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за перегляд ухвали в апеляційному порядку покласти на скаржників, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Відповідно до ч.6 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до п.2.13 Постанови Пленуму ВГС України №7 від 21.02.13 "Про деякі пиьтання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги).

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до підстав, викладених в ухвалі суду від 30.01.17, Управлінню майном спільної власності Львівської обласної ради необхідно було подати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги, скаржником Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради вимог ухвали суду не виконано, доказів сплати судового збору не подано. З огляду на наведене судовий збір в розмірі 1600 грн. за подання апеляційної скарги належить стягнути з скаржника - Управління майном спільної власності Львівської обласної ради.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.01.17 про зупинення провадження у справі № 914/2790/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Управління майном спільної власності Львівської обласної ради та Комунального підприємства Львівської обласної ради " Нерухомість та майно" без задоволення.

2. Стягнути з Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (79008, м.Львів, вул.Винниченка,18, ) в дохід Спеціального фонду Державного бюджету України МФО банку 825014, Банк ГУДКСУ у Львівській області ,УДКСУ у Личаківському районі м. Львова, , рахунок 2006) 1600 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

3. Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в прядку і строки встановлені ст.ст.109, 110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.02.17

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Давид Л.Л.