ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 р. Справа № 917/1961/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком", вул. Бориспільська, 7, м. Київ, 02660

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості у сумі 544 310,06 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Ковальківська І.І., довіреність від 04.01.2017 р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № Пл050416/01 на умовах товарного кредиту від 05.04.2016 р. в розмірі 544 310,06 грн. з яких: 341 954,82 грн. - основного боргу; 167 988,70 грн. штрафу; 17 775,80 грн. - 30 % річних; 16 590,74 грн. - пені.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених позовній заяві.

Відповідач в судові засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (повідомлення в матеріалах справи), вимог ухвал суду не виконав.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, господарський суд належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, то справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, Відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроком» (далі - ТОВ «Украгроком», Позивач) 05 квітня 2016 року укладений Договір поставки № Пл050416/01 на умовах товарного кредиту (далі - Договір).

За умовами п. 1.1. Договору Продавець, взяв на себе зобов'язання передати у власність як Покупця Товар (насіння, добрива з мікроелементами для позакореневого живлення, засоби захисту рослин), вказані у Додатках (Специфікаціях) №№1-5 до Договору (далі - Товар), а Відповідач зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість.

Відповідно до наданих Позивачем доказів, на виконання Договору ним належним чином було поставлено Товар у кількості та асортименті, вказаному у Додатках (Специфікаціях) №№1-5 до Договору.

Згідно наданих ТОВ «Украгроком» видаткових накладних загальна сума Товару становить 671 954,80 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.5. Договору визначено, що оплата Товару проводиться в терміни, які вказані в Додатках (Специфікаціях) до Договору, а саме:

- Додаток (Специфікація) №1 оплата вартості Товару в розмірі еквіваленту 14 694,66 дол. США, що за курсом (міжбанк) на банківський день, що передував даті підписання специфікації, становило 385 000,00 грн., здійснюється до 31.10.2016 p.;

- Додаток (Специфікація) №2 оплата вартості Товару в розмірі еквіваленту 7 664,74 дол. США, що за курсом (міжбанк) на банківський день, що передував даті підписання специфікації, становило 198 900,00 грн., здійснюється до 31.10.2016 p.;

- Додаток (Специфікація) №3 оплата вартості Товару в розмірі еквіваленту 1 486,18 дол. США, що за курсом (міжбанк) на банківський день, що передував даті підписання специфікації, становило 37 451,80 грн., здійснюється до 30.10.2016 p.;

- Додаток (Специфікація) №4 оплата вартості Товару в розмірі еквіваленту 1 954,91 дол. США, що за курсом (міжбанк) на банківський день, що передував даті підписання специфікації, становило 49 185,50 грн., здійснюється до 30.10.2016 p.;

- Додаток (Специфікація) №5 оплата вартості Товару в розмірі еквіваленту 56,63 дол. США, що за курсом (міжбанк) на банківський день, що передував даті підписання специфікації, становило 1 417,50 грн., здійснюється до 30.10.2016 p.

В порушення взятих на себе зобов'язань відповідач частково здійснив оплату за поставлений товар в розмірі 329 999,98 грн., що поставлений за Додатками (Специфікаціями) №№1-5.

З метою досудового врегулювання спору позивач 15.11.2016 звертався до відповідача з листом щодо оплати заборгованості за Договором №Пл050416/01 від 05.04.2016р. в розмірі 341 954,82 грн.

Лист надісланий ТОВ «Украгроком» Покупцю залишився без відповіді.

Зважаючи на те, що відповідач за поставлений товар не розрахувався, заборгованість на вимогу позивача не повернув, позивач звернувсь до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №Пл050416/01 на умовах товарного кредиту від 05.04.2016 р. в розмірі 341 954,82 грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до приписів статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, за яким в силу ст. 712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статей 526-527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, сума основного боргу Відповідача перед Позивачем становить 341 954,82 грн.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчинюється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

Відповідно до п. 5.2. Договору, Сторони досягли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів Покупець сплачує на користь Продавця штраф у розмірі 25% від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Так, позивач заявляє позовні вимоги про стягнення з відповідача 16590,74 грн. пені та 167 988,70 грн. 25% штрафу від суми не сплаченого платежу за кожен день прострочення. Судом перевірено методику розрахунку пені та штрафу з використанням калькулятора ІАЦ "Ліга", а також враховано те, що нарахування пені починається з дати, що слідує за останнім днем розрахунків за товар, відповідно до додатку (Специфікації) №№1-5 і здійснюється до 05.12.2016р.

За результатами проведеного перерахунку, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 16590,74 грн. пені та 167 988,70 грн. 25% штрафу від суми не сплаченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Відповідно до п. 5.З. Договору, у випадку прострочення Покупцем платежу, Покупець на вимогу Продавця сплачує останньому 30 (тридцять) відсотків річних від простроченої суми.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Судом перевірено методику розрахунку інфляційних втрат та 3% річних з використанням калькулятора ІПС "Ліга". За результатами проведеного перерахунку, який суд здійснив по кожному платежу окремо, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення 17775,80 грн. 30% річних.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з'ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33,43, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" (вул. Бориспільська, 7, м. Київ, 02660, ) про стягнення заборгованості за договором поставки № Пл050416/01 на умовах товарного кредиту від 05.04.2016 р. в розмірі 544 310,06 грн. з яких: 341 954,82 грн. - основного боргу; 167 988,70 грн. штрафу; 17 775,80 грн. - 30 % річних; 16 590,74 грн. - пені, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1378, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.02.2017 року

Суддя Гетя Н.Г.