ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

24.02.2017 Справа № 914/2183/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Якімець Г.Г.,

суддів Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, б/н від 17 лютого 2017 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.09.2016 року (суддя Сухович Ю.О.)

про повернення зустрічної позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Львів

до відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Аурум ІІ», м. Львів

про стягнення 159 309,60 грн.

у справі №914/2183/16

за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Аурум ІІ», м. Львів

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Львів

про стягнення 47 058,54 грн.

в с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29 вересня 2016 року у справі №914/2183/16 повернуто без розгляду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 зустрічну позовну заяву (б/н від 23.09.2016 року) та додані до неї документи.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу (вх.№ канцелярії місцевого господарського суду 165/17-01 від 17 лютого 2017 року; вх.№ канцелярії апеляційної інстанції 01-05/802/17 від 21.02.2017 року) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29 вересня 2016 року у справі №914/2183/16.

Відповідно до ч.1 ст.93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану ухвалу Господарського суду Львівської області винесено 29 вересня 2016 року, відтак, апелянтом пропущено п'ятиденний термін на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду, оскільки, апеляційну скаргу, як вбачається з відмітки місцевого господарського суду на першому аркуші такої, подано до суду першої інстанції лише 17 лютого 2017 року.

Поряд з тим, звертаючись з апеляційною скаргою, більш ніж через чотири місяці з моменту винесення оскаржуваної ухвали, ФОП ОСОБА_2 у прохальній частині скарги просить суд поновити пропущений строк на подання такої. При цьому, апелянт вказує, що оскаржувана ухвала на адресу ФОП ОСОБА_2 не надходила, а з останньою представник скаржника ознайомився лише 15 лютого 2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи №914/2183/16. З огляду на наведене, апелянт вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 29 вересня 2016 року.

Частиною 1 ст.50 ГПК України передбачено, що процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим кодексом.

Згідно з ч.1 ст.53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, виходячи з приписів вказаної норми суд може відновити пропущений строк у разі наявності поважних причин пропуску цього строку.

Беручи до уваги, що Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, при вирішенні питання про відновлення пропущеного процесуального строку щодо поважності або неповажності причин його пропуску, суд має оцінити доводи та обставини, що наведені в обґрунтування клопотання про відновлення строку.

Відповідні обставини та причини оцінюються господарським судом в порядку норм ст.43 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим слід зробити висновок, що норми ст.53 Господарського процесуального кодексу України щодо визначення господарським судом поважності (неповажності) причин пропуску процесуального строку є оціночними і у кожному випадку питання про відновлення вказаного строку вирішується індивідуально, виходячи із доводів та обставин, що наведені в обґрунтування клопотання про відновлення строку, а також обставин справи, що встановлені судом при розгляді цього клопотання.

У п.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» роз'яснено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги, з огляду на приписи статті 53 ГПК, повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що він не був обізнаний про винесення господарським судом оскаржуваної ухвали не є підставою для визнання зазначених обставин такими, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала Господарського суду Львівської області надіслана на адресу ФОП ОСОБА_2 07 жовтня 2016 року. Вказане підтверджується відміткою суду на звороті оскаржуваної ухвали, списком згрупованих внутрішніх поштових відправлень рекомендованих листів суду від 07 жовтня 2016 року та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 267 (арк. арк. справи 4 - зворот, 7, 9).

Поряд з тим, у матеріалах справи знаходиться поштовий конверт, в якому суд першої інстанції надсилав ФОП ОСОБА_2 оскаржувану ухвалу разом з матеріалами зустрічної позовної заяви, та який повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання (арк. арк. справи 5, 6). Слід зазначити, що оскаржувана ухвала надсилалась на адресу ФОП ОСОБА_2, зазначену заявником у зустрічній позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1).

З наведеного вбачається, що судом виконано вимоги ГПК щодо надсилання ФОП ОСОБА_2 ухвали суду від 29.09.2016 року, відтак, отримання поштового відправлення в даному випадку залежало виключно від волі самого заявника. Більше того, заявник не був позбавлений права ознайомитись з матеріалами справи та дізнатись про результат розгляду судом матеріалів зустрічного позову, протилежного заявником не доведено.

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України «Про доступ до судових рішень» (який набрав чинності з 01.06.2006 року), статтями 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2006 року №740 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень» внесенню до Реєстру підлягають судові рішення Верховного Суду України, вищих спеціалізованих, апеляційних та місцевих судів, перелік яких затверджено Радою суддів України та погоджено з Державною судовою адміністрацією, крім судових рішень, які містять інформацію, що є державною таємницею, ухвал слідчих суддів, постановлених під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, судових рішень у справах про усиновлення.

Пунктом 20 зазначеного Порядку встановлено, що доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал Державної судової адміністрації.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заявник апеляційної скарги не був позбавлений можливості, серед іншого також ознайомитися з текстом оскаржуваної ухвали у Єдиному державному реєстрі судових рішень за електронною адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/61701294.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, що об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги, сам лише факт подання скаржником клопотання про відновлення строку не зобов'язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги, з огляду на приписи частини першої статті 53 ГПК України, повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

За таких обставин та враховуючи, що скаржником не наведено поважних причин пропуску встановленого строку подання апеляційної скарги, у розумінні ст.53 ГПК України та не надано доказів, що свідчили б про наявність обставин, що унеможливлювали ознайомлення з оскаржуваною ухвалою, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення клопотання ФОП ОСОБА_2 про поновлення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.09.2016 року у справі №914/2183/16.

Відповідно до ч.2 ст.93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно з п.4 ч.1 ст.97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

У п.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що про поновлення або про відмову в поновленні пропущеного строку зазначається відповідно в ухвалі апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження (стаття 98 ГПК) або про її повернення (частина друга статті 93, пункт 4 частини першої статті 97 ГПК).

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.86, ч.2 ст.93, п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.09.2016 року у справі №914/2183/16 - відмовити.

Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали (всього на 6-ти аркушах) повернути скаржнику - ФОП ОСОБА_2

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №914/2183/16 повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

Бонк Т.Б.