РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017Справа №910/23487/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА"

про стягнення 3 976,55 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" (відповідач) коштів у сумі 3976,55 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" на підставі договору добровільного страхування автотранспорту №CAS0022756 від 18.12.20113 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу транспортного засобу "Mitsubishi", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "ПРОВІДНА" позивач просить стягнути з останнього суму страхового відшкодування у розмірі 3976,55 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2016 порушено провадження по справі № 910/23487/16 та призначено її до розгляду на 26.01.2017.

03.01.2017 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

25.01.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначив, що оскільки Звітом про оцінку вартості збитків №53/04/14 від 07.05.2014 визначено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 10593,37 грн. та відповідачем було частково сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 9779,98 грн., то обґрунтованим розміром страхового відшкодування є 813,39 грн.

Представники позивача і відповідача в судове засідання 26.01.2017 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 розгляд справи № 910/23487/16 відкладено на 14.02.2017.

Представники позивача і відповідача в судове засідання 14.02.2017 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 14.02.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки № 9375090 про дорожньо-транспортну пригоду, 14.04.2014 в м. Комсомольську на вул. Дніпровська, 76 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Mitsubishi", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та "Renault", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно із вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу "Mitsubishi", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 п. 2.3А. Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14.04.2014, підтверджується постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 30.04.2014 (справа №534/912/14-п).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент ДТП, на підставі договору добровільного страхування автотранспорту №CAS0022756 від 18.12.2013, укладеного між Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Страхова компанія "К'Ю БІ І Україна" (змінено на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна") та Комсомольським філіалом ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" (страхувальник) майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземного транспортного засобу "Renault", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 були застраховані в позивача (строк дії договору з 01.01.2014 по 31.12.2014).

Відповідно до Звіту № 53/04/14 від 07.05.2014 про оцінку вартості розміру збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу марки "Renault", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 15649,33 грн.; вартість ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 10593,37 грн.

Відповідно до рахунку на оплату №СП001199 від 29.04.2014 вартість відновлювального ремонту застрахованого у позивача транспортного засобу становить 14756,53 грн.

Згідно із страховим актом № від 13.05.2014 за вищевказаним страховим випадком позивачем визначено, що до виплати підлягає страхове відшкодування у розмірі 13756,53 грн.

Позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 13756,53 грн., що підтверджується платіжним дорученням №000030679 від 15.05.2014.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Mitsubishi", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "ПРОВІДНА" (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4757873, термін дії з 21.12.2013 по 20.12.2014).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50000,00 грн. та франшизу у розмірі 0,00 грн.

22.10.2014 позивачем направлено на адресу відповідача регресну вимогу про сплату страхового відшкодування у сумі 13756,53 грн.

Відповідач частково сплатив позивачу страхове відшкодування на суму 9779,98 грн., у зв'язку із чим не відшкодованою залишилось страхове відшкодування у сумі 3976,55 грн. (13756,53 - 9779,98).

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом "Mitsubishi", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "ПРОВІДНА" та останнім було частково здійснено сплату страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 3976,55 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору добровільного страхування автотранспорту №CAS0022756 від 18.12.2013, внаслідок настання 14.04.2014 страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 13756,53 грн., що підтверджується платіжним дорученням №000030679 від 15.05.2014.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Отже, на підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Позивач, виплативши страхове відшкодування страхувальнику (шляхом перерахування коштів на рахунок ремонтної організації), отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду у межах фактичних витрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Mitsubishi", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №АС/4757873, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, розмір страхового відшкодування, що підлягав сплаті за договором добровільного страхування наземного транспорту, визначався позивачем на підставі рахунку на оплату №СП001199 від 29.04.2014 виданого ремонтною організацією.

Посилання відповідача на необхідність вирахування коефіцієнту фізичного зносу визнаються судом необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як встановлено судом вище, правовідносини позивача і страхувальника - Комсомольського філіалу ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" виникли на підставі договору добровільного страхування автотранспорту, а тому вказані правовідносини не регулюються нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

За таких обставин, позивач визначив розмір страхового відшкодування на підставі рахунку ремонтної організації без вирахування коефіцієнта фізичного зносу, що узгоджується із умовами договору та приписами Закону України "Про страхування".

Виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у сумі страхового відшкодування в розмірі 13756,53 грн., тобто у межах фактичних затрат.

При цьому, стаття 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює правовідносини між відповідачем як страховиком та його застрахованою особою, а не між відповідачем як особою, зобов'язаною відшкодувати збитки за винну особу, та позивачем як особою, яка відшкодувала збитки постраждалій особі, що спростовує посилання відповідача на положення даної норми в обґрунтування своїх заперечень щодо необхідності визначення зносу пошкодженого транспортного засобу.

Суд також зазначає, що Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу. Звіт про оцінку транспортного засобу є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України (постанова від 15.04.2015 у справі №3-50гс15) та Вищого господарського суду України (постанови від 26.09.2016 у справі №910/26829/15, від 19.10.2016 у справі № 910/7108/16, від 10.08.2016 у справі №910/1187/16, від 14.09.2016 у справі № 910/3650/16

Враховуючи те, що згідно із положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування", до позивача в межах фактичних затрат перейшло право вимоги до відповідача, оскільки матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на суму 13756,53 грн., суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення несплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 3976,55 грн. у межах фактичних затрат (13756,53 грн. - 9779,98 грн.(сплачена відповідачем сума страхового відшкодування)).

Згідно із ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом №АС/4757873 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом не передбачена.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" про стягнення 3 976,55 грн., у зв'язку із чим, суд задовольняє позов повністю.

Судовий збір за розгляд справи у розмірі 1378,00 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 25; ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код 25395057) страхове відшкодування у сумі 3976,55 грн. та судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 20.02.2017.

Суддя С.О. Турчин