ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Справа № 926/1974/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» від 02.12.2016

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.11.2016

у справі № 926/1974/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦМК-Комбудінвест», м. Чернівці

до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», м. Чернівці

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_2

про визнання припиненим договору іпотеки,

представники сторін:

- від позивача не зявився,

- від відповідача-1 не зявився,

- від відповідача-2 ОСОБА_3,

- від третьої особи не зявився.

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 23.11.2016 у справі № 926/1974/16 (суддя Миронюк С.О.) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «ЦМК-Комбудінвест», визнано припиненим іпотечний договір №24.074/08-ДИ01 від 04.06.2008, укладений між позивачем та Публічним акціонерним товариством (надалі ПАТ) «ВТБ Банк», посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №3385.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд встановив, що з актів обстеження земельної ділянки по вул. Буковинській, 33 в м. Чернівці від 25.05.2016 та 08.06.2016 складених ЧМКБТІ, звіту про проведення обстежень будівель від 15.06.2016, висновку №16121 від 04.11.2016, довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 09.11.2016 вбачаться, що предмета іпотеки не існує у звязку із його знищенням.

Беручи до уваги підстави припинення застави та іпотеки, визначені у ч.1 ст.593 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку», місцевий господарський суд дійшов висновку, що оскільки майно, яке перебувало в іпотеці зруйноване та не може використовуватись як будівлі та споруди, відтак відсутні і правовідносини щодо іпотеки.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» оскаржило його в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі відповідач-2 покликається на наступні обставини:

1) положеннями ст. 593 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави припинення застави та іпотеки, в той час як суд, покликаючись на ці норми, визнає припиненим договір іпотеки; зазначає, що договір іпотеки є підставою для виникнення права іпотеки, а поняття «іпотеки» та «договір іпотеки» не є тотожними;

2) договір іпотеки не містить такої підстави для припинення зобовязань за ним, як знищення предмета іпотеки; такого не передбачено також жодною нормою чинного законодавства;

3) у договорі іпотеки передбачено певні обовязки іпотекодавця у разі знищення предмета іпотеки, зокрема, негайно повідомити про це іпотекодержателя, на вимогу останнього замінити його рівноцінним майном, або якщо це можливо, відновити знищений предмет; у пункті 3.1.3 договору іпотеки іпотекодавець підтвердив, що залишається зобовязаним перед іпотекодержателем, навіть у випадку знищення предмета іпотеки. Вказане свідчить про те, що договір не може бути припинений, оскільки він встановлює певні договірні обовязки іпотекодавця у разі знищення предмета іпотеки;

4) позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено, які охоронювані законом права чи інтереси позивача порушено відповідачами;

5) звертає увагу на: невідповідність чинному законодавству України актів обстеження земельної ділянки та звіту про проведення обстеження будівель; необґрунтованість тверджень позивача про те, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключена інформація про предмет іпотеки як про обєкт права власності; те, що інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не можуть вважатися доказом знищення майна та, крім того, стосуються лише частини нерухомого майна, що є предметом іпотеки; неналежність та недопустимість такого доказу, як висновок №16121 експертного дослідження від 04.11.2016;

6) судом першої інстанції не було вирішено питання про розподіл судового збору за подання позовної заяви щодо відповідача-1.

ТзОВ «ЦМК-Комбудінвест» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечило доводи та вимоги апеляційної скарги, просило відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивач, зокрема, наголосив на тому що Господарським судом Чернівецької області було вірно застосовано до спірних правовідносин положення п.2 ст.593 ЦК України та ст.17 Закону України «Про іпотеку». Зазначив, що у звязку з аварійним станом та ветхістю будівель, що розташовані за адресою: м.Чернівці, вул.Буковинська, 33б, вони повністю зруйнувались та не можуть використовуватись як будівлі. Відновити (реконструювати чи провести капітальний ремонт) було неможливо. Факт їх знищення встановлений під час обстеження інженерами з технічної інвентаризації та судовим експертом, про що складено висновок. Крім того, зазначив, що такий спосіб захисту своїх прав як припинення господарських правовідносин передбачений ч.2 ст.20 ГК України та ч.2 ст.16 ЦК України.

Відповідач-1 та третя особа не виконали вимог ухвал суду від 13.12.2016 та 26.01.2017 та не подали документально обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу та пояснень по суті апеляційної скарги.

Позивач, відповідач-1 та третя особа не забезпечили явку своїх представників в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Зважаючи на те, що до суду не поступало клопотань про відкладення розгляду справи, в матеріалах справи наявно достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, а представник позивача виклав свою позицію у відзиві на апеляційну скаргу та усно в судовому засіданні 26.01.2017, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представників позивача, відповідача-1 та третьої особи.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

04.06.2008 між ТзОВ «ЦМК-Комбудінвест» (іпотекодавцем) та ПАТ «ВТБ Банк» (іпотекодержателем) було укладено іпотечний договір № 24.074/08-ДИ01 (а.с. 19-29, том 1), відповідно до якого іпотекодержатель в забезпечення вимог за кредитним договором № 24.074/08-КЛ від 04.06.2008, що був укладений між банком та фізичною особою ОСОБА_4 (а.с. 158-164, том 2), передав іпотекодавцю в іпотеку:

- поділене нерухоме майно виробничий корпус літ.М. загальною площею 341,90 кв.м., склад літ.Н загальною площею 331 кв.м., склад літ.О загальною площею 165 кв.м., ворота №6, огорожу №7, загальна площа всіх приміщень 837,9 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська, 33 та право власності на які зареєстровано за реєстраційним номером №21668903;

- поділене нерухоме майно нежилі будівлі, що складаються з: адмінбудівлі літ.А загальною площею 316 кв.м., виробничого корпусу літ.Б загальною площею 1533,9 кв.м., насосної літ.П загальною площею 49,4 кв.м., компресорної літ.С загальною площею 96,9 кв.м., електрощитової літ.Т загальною площею 7,7 кв.м., циклонної станції літ.У, циклона ІУ, циклона V, басейна VІ, пункту загрузки автомашин VІІ, що знаходяться за адресою: м. Чернівці вул. Буковинська, 33 та право власності на які зареєстровано за реєстраційним номером 22580964.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 3385.

18.11.2015 між ПАТ «ВТБ Банк» (первісним кредитором) та ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» (новим кредитором) було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №21 МБ (а.с. 131-143, том 1), відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них. У додатку №1 до додаткової угоди №4 від 26.02.2016 до цього договору (а.с. 102-106, 144-152, том 1) сторони визначили, що новому кредитору відступається право вимоги до низки боржників, в тому числі до фізичної особи ОСОБА_4 згідно кредитного договору № 24.074/08-КЛ від 04.06.2008.

26.02.2016 між ПАТ «ВТБ Банк» (первісним кредитором) та ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» (новим кредитором) було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави (а.с. 169-172, том 1), відповідно до якого первісний кредитор передає, а новий кредитор одержує в повному обсязі належні первісному кредитору права іпотекодержателя та заставодержателя вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права за низкою договорів, в тому числі за іпотечним договором № 24.074/08-ДИ01 від 04.06.2008.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 271.

Із актів приймання передачі документації по обох договорах про відступлення права вимоги (а.с. 153-168, 173-175, том 1) вбачається, що первісний кредитор передав новому кредитору належні оригінали документів за кредитним договором № 24.074/08-КЛ від 04.06.2008 та іпотечним договором № 24.074/08-ДИ01 від 04.06.2008; новий кредитор оплатив ціну, обумовлену сторонами в додатковій угоді №4 від 26.02.2016 до договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №21 МБ від 18.11.2015 (а.с. 185, том 1); договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 26.02.2016 було укладено сторонами на безоплатній основі.

Покликаючись на те, що передане згідно договору іпотеки майно повністю зруйнувалось, не може використовуватися як будівлі і споруди та його неможливо відновити, ТзОВ «ЦМК Комбудінвест» звернулось з позовом до Господарського суду Чернівецької області про визнання припиненим договору іпотеки № 24.074/08-ДИ01 від 04.06.2008 на підставі положень ст. 593 ЦК України та ст.17 Закону України «Про іпотеку». Відповідачем у справі позивач визначив ПАТ «ВТБ Банк».

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено вищезазначені обставини щодо відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, у звязку з чим ухвалою суду першої інстанції від 28.09.2016 (а.с. 181, том 1) до участі у справі був залучений інший відповідач ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс».

В обґрунтування своїх вимог ТзОВ «ЦМК Комбудінвест» покликається на:

1) акт обстеження земельної ділянки по вул. Буковинській, 33 в м. Чернівці від 25.05.2016, складений посадовими особами Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації (начальником, двома інженерами та техніком І категорії), відповідно до якого за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська, 33 знесено: циклонну станцію літ.У, циклон ІУ, циклон У, басейн УІ, пункт загрузки автомашин ІІУ (а.с. 30, том 1);

2) акт обстеження земельної ділянки по вул. Буковинській, 33 в м. Чернівці від 08.06.2016, складений посадовими особами Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації (начальником, двома інженерами та техніком І категорії), відповідно до якого за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська, 33 знесено: адмінбудівлю літ.А, виробничий корпус літ.Б, компресорну літ.С, електрощитову літ.Т, виробничий корпус літ.М, склад літ.Н, склад літ.О, ворота №6, огорожу №7 (а.с. 31, том 1);

3) звіт про проведення обстежень будівель від 15.06.2016, складений фізичною особою-підприємцем інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6, відповідно до якого під час обстеження нежитлових приміщень за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська, 33 встановлено факт знесення будівлі насосної літ.П площею 49,4 кв.м. (а.с. 32, том 1);

4) висновок експертного дослідження № 16121 від 04.11.2016, яке проводилось судовим експертом ОСОБА_7 за запитом адвоката ОСОБА_8, відповідно до якого встановлено, що: 1) в місці розташування будівель та споруд, а саме: виробничого корпусу літ.М, складу літ.О, ворот №6, огорожі №7, пункта загрузки автомашин УІІ, виробничого корпусу літ.Б, насосної літ.П, компресорної літ.С, електрощитової літ.Т, циклонної станції літ.У, циклона ІУ, циклона У, відстійника УІ, адмінбудівлї літ.А, складу літ.Н, виявлено будівельне та побутове сміття, залишки будівельних конструкцій, а самих будівель та споруд не виявлено. Вищевказаних будівель та споруд за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська, 33 станом на день обстеження (03.11.2016) не існує; 2) Серед вищезазначених досліджуваних будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська, 33, обєктів з ознаками проведення реконструкції чи капітального ремонту, внаслідок чого змінилась їх площа чи функціональне призначення, не виявлено (а.с. 29-102, том 2);

5) довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 09.11.2016, сформована за наступними критеріями запиту: права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, ідентифікаційний код юридичної особи 34944822 (а.с. 154-157, том 2). Відповідно до вказаної довідки, у реєстрах міститься лише одна позиція із зазначенням інформації про обєкт нерухомого майна (насосна літ.П загальною площею 49,4 кв.м.) із присвоєним реєстраційним номером 01), який належить ТзОВ «ЦМК-Комінвестбуд» та за яким зареєстровано іпотеку за ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс». У вказаній довідці зазначено, що відомості до неї вносились, в тому числі, на підставі актів обстеження Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації від 25.05.2016 та від 08.06.2016.

Під час розгляду справи, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» подала суду єдиний письмовий доказ в підтвердження факту існування будівель та споруд, що є предметом іпотеки, яким, на думку відповідача-2, є звіт №120/08 від 25.04.2008 про оцінку поділеного нерухомого майна по вул.Буковинській, 33 в м.Чернівці (а.с. 136-153, том 2).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача (в судовому засіданні 26.01.2017) та відповідача-2, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Законом визначено також окремі види застав, зокрема, іпотеку заставу нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється, зокрема, у разі втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено перелік підстав для припинення іпотеки, як окремого виду застави, до яких віднесено, зокрема, знищення (втрату) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦК України у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 передбачено, що для державної реєстрації припинення права власності на обєкт нерухомого майна, обєкт незавершеного будівництва у звязку з його знищенням подаються: 1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; 2) документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна.

Ні в Законах України «Про основи містобудування» та «Про регулювання містобудівної діяльності», ні в інших актах цивільного законодавства не визначено конкретного виду документа чи конкретного видавника, який би міг підтверджувати факт знищення обєкта нерухомого майна.

Разом з тим, оскільки Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації та інженер з інвентаризації нерухомого майна, який здійснює свої повноваження як фізична особа-підприємець, є субєктами містобудування в розумінні ч.2 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», то акти та звіти видані ними на підставі проведених обстежень в підтвердження факту знищення будівель та споруд, колегія суддів вважає належними доказами та такими, що слід врахувати при розгляді даної справи.

При цьому, відхиляються доводи скаржника, що акти обстеження та звіт про проведення обстеження будівель є неналежними доказами, оскільки такі обґрунтовані лише власними припущеннями скаржника про те, що під час знесення обєктів нерухомості мали місце порушення законодавства України про містобудівну діяльність. Вказані припущення не можуть бути покладені в основу висновку суду про неналежність чи недопустимість актів обстеження та звіту про проведення обстеження будівель як доказів, що підтверджують лише факт відсутності відповідних обєктів нерухомого майна в натурі.

Так само відхиляються доводи скаржника про те, що за реєстраційним номером №01 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована лише друга позиція предмета іпотеки, оскільки: 1) в матеріалах справи наявна довідка, сформована за запитом по ідентифікаційному номеру юридичної особи, а не по реєстраційному номеру майна, яка не підтверджує цих тверджень; 2) ці твердження скаржника документально не обґрунтовані.

Висновок №16121 експертного дослідження від 04.11.2016 судова колегія досліджує як письмовий доказ, поданий в порядку ст.36 ГПК України, та оцінює його в сукупності з іншими доказами які наявні в матеріалах справи. У висновку наявні фототаблиці із давніми фотографіями будівель та фотографіями, які спеціаліст зробив станом на день огляду обєкта (03.11.2016) та висновки на підставі проведеного обстеження, які наведені вище.

Суд відхиляє можливість використання як доказу при вирішенні даного спору наданого відповідачем-2 звіту №120/08 про оцінку поділеного нерухомого майна по вул. Буковинській, 33 в м. Чернівці, оскільки такий складений станом на 25.04.2008 та містить фотоматеріали станом на цю дату та, відповідно, не може підтверджувати факт існування будівель станом на 2016 рік.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що наявними в матеріалах справи актами обстежень від 25.05.2016 та 08.06.2016, звітом про проведення обстеження від 15.06.2016, висновком №16121 експертного дослідження від 04.11.2016, довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 09.11.2016, які оцінені судом в сукупності, підтверджується факт знищення нерухомого майна, яке виступало предметом іпотеки за договором №24.074/08-ДИ01 від 04.06.2008. Відповідачем-2 вказана обставина не спростована, а його доводи стосуються лише недоліків доказової бази позивача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що майно, яке перебувало в іпотеці зруйноване та не може використовуватись як будівлі та споруди, відтак між сторонами припинились правовідносини щодо іпотеки. При цьому, попри відсутність відповідної підстави для припинення в тексті самого договору, така випливає з положень закону, а саме п. 5 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

Доводи скаржника про неможливість застосування до спірних правовідносин положення ст.17 Закону України «Про іпотеку», які він обґрунтовує змішаним характером договору іпотеки, відхиляються. З іпотечного договору №24.074/08-ДИ01 від 04.06.2008 не вбачається, що його предметом є врегулювання інших правовідносин між сторонами, ніж відносини іпотеки; скаржник не вказує ознаки якого виду договору додатково містяться в іпотечному договорі; зі змісту вказаного договору не вбачається, що він містить істотні умови, що вимагаються для інших видів договорів (зокрема, для договору будівельного підряду, договору доручення і т.п.). Крім того, припинення правовідносин один з способів захисту цивільних прав та інтересів, визначений ст.16 ЦК України, чим спростовуються доводи скаржника про безпідставність звернення ТзОВ «ЦМК-Комбудінвест» із позовом у даній справі.

Заперечення відповідача-2 стосовно, на його думку, неправильно вирішеного питання про розподіл судового збору підлягають розгляду в порядку ст.88 ГПК України. Інші доводи скаржника є необґрунтованими та такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст.49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.11.2016 у справі №926/1974/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік