ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р.Справа № 916/172/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Туренко В.Б.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання: Земляк А.В.

за участю представників сторін:

від ТОВ "КРОКУС" - Сакали М.Я.

Представники позивача та третіх осіб в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОКУС"

на ухвалу господарського суду Одеської області від 23.01.2017 року про забезпечення позову

у справі № 916/172/17

за позовом ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОКУС"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОКУС" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом № 10/2 від 25.09.2013 року про скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ "КРОКУС", оформлене протоколом № 10 від 21.06.2013 року.

Ухвалою господарсько суду Одеської області від 23.01.2017 року судом з власної ініціативи залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Разом з позовною заявою, ОСОБА_2 просив вжити заходи до забезпечення позову, шляхом заборони ТОВ "КРОКУС" та його посадовим особам, засновникам та уповноваженими ними особами, вносити зміни до відомостей про юридичну особу - ТОВ "КРОКУС", що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, до набрання законної сили рішення, а також заборонити вносити зміни усім суб'єктам державної реєстрації згідно з Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", з усіма змінами, до відомостей про юридичну особу - ТОВ "КРОКУС", що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, до набрання законної сили рішення.

Ухвалою суду першої інстанції від 23.01.2017 року (суддя Рога Н.В.) заяву про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 задоволено.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати, в задоволені заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відзиви на апеляційну скаргу від позивача та третіх осіб не надходили.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд мотивував тим, що відповідно до протоколу № 10/2 від 25.09.2017 року, позивач не був присутнім на загальних зборах учасників ТОВ "КРОКУС", на яких було прийнято рішення щодо скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ "КРОКУС", оформлене протоколом № 10 від 21.06.2013 року про включення ОСОБА_2 до складу учасників товариства з часткою у розмірі 12000 грн.

На думку суду першої інстанції, внесення на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства № 10/2 від 25.09.2013 року будь-яких змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "КРОКУС", у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, може у подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Колегія суддів, не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Забезпечення позову врегульовано розділом X Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст. 66 розділу X ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Пунктом 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" встановлено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Предметом спору в даній справі є визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "КРОКУС", оформленого протоколом № 10/2 від 25.09.2013 року, яким скасовано рішення зборів учасників товариства, оформлене протоколом №10 від 21.06.2013 року, якими включено ОСОБА_2 до складу учасників товариства, з причин не складення (наявності) необхідних документів, та не сплатою відповідного внеску до статутного капіталу. Тобто на момент прийняття оскаржуваного рішення загальних зборів, оформленого протоколом № 10/2 від 25.09.2013 року, скаржник не був учасником ТОВ "КРОКУС".

Судом апеляційної інстанції, під час розгляду справи, з'ясовано, що ОСОБА_2 є учасником ТОВ "КРОКУС" з 2016 року із часткою в статутному капіталі 11682 грн. що складає 30% статутного капіталу товариства, доказом чого є витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № станом на 11.08.2016 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутній зв'язок між даним заходом забезпечення позову (забороною ТОВ "КРОКУС" та його посадовим особам вносити зміни до відомостей про юридичну осіб) та заявленими позивачем вимогам.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 67 ГПК України не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення; надавати емітентом, реєстратором, зберігачем, депозитарієм реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Забороняючи усім суб'єктам державної реєстрації вносити зміни до відомостей про юридичну особу - ТОВ "КРОКУС", що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, до набрання законної сили рішення, суд першої інстанції фактично заборонив здійснювати органам державної влади та місцевого самоврядування, покладені на них згідно із законодавством України, повноваження, що є порушенням ст. 67 ГПК України.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, при цьому колегія суддів зазначає, що доводи скаржника стосовно відсутності порушення прав позивача не приймаються до уваги, оскільки це питання повинно бути розглянуто при вирішенні спору по суті, а не на стадії розгляду заяви про застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 99, 105, 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОКУС" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 23.01.2017 року у справі № 916/172/17 про забезпечення позову скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 27.02.2017 року.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук