РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017Справа №910/290/17

За позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ОСТ»

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про стягнення 50846,86 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача - Погосян С.Г. (представник за довіреністю);

від відповідача та третьої особи - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з Відповідача безпідставно отриманих коштів, оскільки зобов'язання Позивача з перерахування 50846,86 грн. було припинено виконанням, проведеним належним чином, тому повторне списання з Позивача на Відповідача указаної суми коштів Позивач вважає безпідставним.

Третя особа подала письмові пояснення по суті спору, у яких підтвердила, що у порядку виконавчого провадження було дійсно перераховано на користь Відповідача суму 54823,36 грн., та клопотала розгляд справи по суті здійснювати за відсутності її повноважного представника.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направляв, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду - ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР та отримувалися ним, що вбачається зі зворотних повідомлень про вручення поштових відправлень, тому будь-які несприятливі наслідки ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.01.2013 №5009/4449/12, яке набрало законної сили та є чинним, встановлено наявність у Позивача перед Відповідачем заборгованості по договору на виконання робіт № 75/299-11 від 01.12.2011 в сумі 50846 грн. 86 коп. основного боргу, яку було присуджено до стягнення разом з нарахованими за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання санкціями - 547 грн. 47 коп. 3% річних, 1529 грн. 03 коп. витрат зі сплати судового збору та 1900 грн. витрат на оплату послуг адвоката, а усе разом 54823,36 грн.

У подальшому, у межах виконавчого провадження № 36985627 ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області з виконання наказу від 04.02.2013 у справі №5009/4449/12 Господарського суду Запорізької області про стягнення 54823,36 грн. постановою від 17.03.2016 виконавче провадження будо закінчено у зв'язку з погашенням заборгованості за виконавчим документом у повному обсязі.

При дослідженні питання погашення 54823,36 грн., присуджених до стягнення згідно вказаного рішення, суд встановив, що Позивачем на виконання умов вказаного договору №75/299-11 від 01.12.2011 було перераховано Відповідачу 50846 грн. 86 коп. основного боргу платіжним дорученням №14096 від 05.12.2014.

Враховуючи наведене, з 05.12.2014 зобов'язання Позивача перед Відповідачем з погашення 50846 грн. 86 коп. заборгованості по договору №75/299-11 від 01.12.2011 є припиненим в силу ст. 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Отже, непогашеними залишились присуджені рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.01.2013 №5009/4449/12 - 547 грн. 47 коп. 3% річних, 1529 грн. 03 коп. витрат зі сплати судового збору та 1900 грн. витрат на оплату послуг адвоката, разом 3976,50 грн.

Листом від 30.12.2015 за №28-24/31593, отриманим ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області, Позивач проінформував останнього про часткове припинення зобов'язань за законом відносно деяких стягувачів, зокрема, щодо Відповідача на суму 50846 грн. 86 коп. заборгованості, внаслідок чого у межах виконавчого провадження № 36985627 несплаченими залишились 3976,50 грн.

У подальшому 22.02.2016 Позивач в рамках зведеного виконавчого провадження №24782704 платіжними дорученнями №3449 і №3465 перерахував грошові кошти на рахунок ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області для погашення заборгованості, у тому числі і залишку суми в розмірі 3976,50 грн. у виконавчому провадження №36985627, присудженої рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.01.2013 №5009/4449/12.

Разом із цим, згідно наданої ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області копії платіжного доручення № 1580 від 31.05.2016 вбачається, що замість перерахування Відповідачу залишку суми в розмірі 3976,50 грн. у виконавчому провадження №36985627, ВПВР було перераховано на рахунок Відповідача усю присуджену рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.01.2013 №5009/4449/12 до стягнення суму - 54823,36 грн.

Проте між Позивачем та Відповідачем після прийняття Господарським судом Запорізької області рішення від 17.01.2013 у справі №5009/4449/12 ніяких договорів укладено не було, і матеріали справи не містять доказів протилежного, відтак у Відповідача відсутні правові підстави утримувати отримані від ВПВР та стягнуті для перерахування Відповідачу з рахунку Позивача 50846 грн. 86 коп. заборгованості по договору №75/299-11 від 01.12.2011, оскільки зобов'язання зі сплати цієї суми заборгованості є припиненими з 05.12.2014 в силу ст. 599 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вимогою від 01.12.2016 Позивач вимагав від Відповідача повернення на рахунок Позивача 50846 грн. 86 коп. коштів, списаних з Позивача ВПВР та перерахованих Відповідачу платіжним дорученням № 1580 від 31.05.2016 у складі суми 54823,36 грн.

Вимогу Позивача про повернення 50846 грн. 86 коп. безпідставно отриманих коштів Відповідач не виконав, тому, з огляду на все вищенаведене, позовні вимоги про стягнення 50846 грн. 86 коп. визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ОСТ» (м. Київ, вул. Воровського, 33-Д; ідентифікаційний код 34796023) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (м. Київ, вул. Назарівська, 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133; ідентифікаційний код 19355964) 50846 (п'ятдесят тисяч вісімсот сорок шість) грн. 86 коп. безпідставно отриманих коштів, а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.02.2017

Суддя Сташків Р.Б.