ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.02.2017 Справа № 904/10953/16

За позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг

до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі Регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", м. Дніпро

про стягнення 96 697,20 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 4/81 від 03.01.17;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" звернулось до господарського суду дніпропетровської області з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі Регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 96 697,20 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Ухвалою суду від 30.11.16 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 16.01.17. У судовому засіданні 16.01.17 оголошено перерву до 30.01.17.У судовому засіданні 30.01.17 оголошено перерву до 13.02.17.

Представник позивача у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти позову заперечує, надав пояснення по справі, відповів на поставленні питання. Відповідно до відзиву, відповідач вважає, що він є неналежним, через те, що вантаж прийнято до перевезення ДП "ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", а ПАТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" не є правонаступником цього підприємства.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами. В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 13.02.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника сторони, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року між ДЕРЖАВНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

(83000, Донецька обл., місто Донецьк, вул.Артема 68, код 01074957) та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» укладено договір перевезення вантажу (шарів сталевих та вапняку) до станції призначення Терни регіональної філії «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (Відповідач, Залізниця). Договір перевезення оформлено шляхом складання залізничних накладних №№ 48510564, 48516967 (а.с. 14-16).

Статтею 908 ЦК України зазначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту і відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються транспортними кодексами (статутами).

Питання, пов'язані з укладенням та виконанням договору перевезення, у тому числі залізничним транспортом, регулюються статтями 908 - 928 ЦКУ, статтями 306 - 315 ГКУ.

Згідно приписів ст.2 Статуту, статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

У ч. 2 ст. 908 ЦК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 307 ГК України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.2,3 ст.909 Цивільного кодексу України).

Пунктом 8 ст. 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 5 Статуту передбачено, що на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує, Правила перевезення вантажів та інші нормативні документи, які є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Так, пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, а також статтею 23 Статуту передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник падає станції відправлення перевізний документ (накладну). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Згідно зі ст. 22 Статуту, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до статті 41 Статуту, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на колені повні та неповні 320, 200 та 150 км. відповідно.

Пунктом 2.1 Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Відповідно до пункту 2.10 Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну.

Згідно Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної й дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом І, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Виходячи з зазначених вище норм законодавства, термін доставки вантажів визначається добами (24 години).

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9 Правил).

Вантаж, що прямував за вказаними накладними, було доставлено ПРАТ «ПІВНГЗК» (одержувачу) вже після закінчення встановленого терміну доставки, про що свідчать відповідні записи у залізничних накладних, а саме календарний штемпель видачі вантажу (графа 52).

Строки доставки вантажу, встановлені п.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів, є граничними, за порушення яких законодавством України передбачені штрафи.

Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

У Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 «Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів» зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

За вимогами п.8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

З копій залізничних накладних, наданих до позовної заяви, вбачається, що вагони з вантажем, а саме з шарами сталевими та вапняком, були доставлені на адресу Позивача із простроченням.

Згідно доданого розрахунку, штраф за несвоєчасну доставку вагонів складає 96697,20 грн.

Наданий розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства України, містить арифметичні помилки та неправильно враховує періоди прострочки.

Так, вантаж за залізничною накладною № 48510564 прийнятий до відправки 28.05.2016. Нормативний строк доставки - 5 днів. Отже, вантаж повинен бути доставлений не пізніше 02.06.2016. Згідно з пунктом 2.4 Правил, 03.06.2016 не вважається прострочкою, оскільки терміни доставки вантажів, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу. Однак, фактично вантаж доставлено 14.06.2016. Прострочка складає 10 днів. Тому, штраф за прострочку доставки вантажу складає 30 відсотків провізної плати. Відповідно, за розрахунком суду штраф дорівнює 90 351,00 грн.

Вантаж за залізничною накладною № 48516967 прийнятий до відправки 29.05.2016. Нормативний строк доставки - 6 днів. Отже, вантаж повинен бути доставлений не пізніше 04.06.2016. Згідно з пунктом 2.4 Правил, 05.06.2016 не вважається прострочкою, оскільки терміни доставки вантажів, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу. Фактично вантаж доставлено 05.06.2016. Тому за цією накладною відповідач не прострочив строків доставки вантажу і відсутні підстави для нарахування штрафу.

За таких обставин, позовні вимоги є обгрунтованими частково в сумі 90 351,00 грн.

Статтею 131 Статуту передбачено, що претензії, які виникли з приводу перевезення вантажів, заявляються залізниці призначення вантажу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у Постанові від 16.11.16 у справі 916/4345/14, відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу регулюється Статутом, норми якого є спеціальними у сфері залізничних перевезень і не суперечать положенням ЦК і ГК.

Залізницею призначення вантажу є регіональна філія «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» і для цього спору не має вирішального значення питання правонаступництва ДП "Донецька залізниця".

А отже, позивачем правильно пред'явлено позов до регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» і заперечення відповідача не можуть слугувати підставою для відмови в позові.

За таких обставин, позовні вимоги слід задовольнити на суму 90 351,00 грн.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на Відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 307 Господарського Кодексу України, ст. 908 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерне товариства "Українська залізниця"(03680, м. Київ, вул. Тверська,5, код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпропетровськ, пр. Д.Яворницького, 108, код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, код 00191023) в сумі 90 351,00 грн. та 1355,27 грн. витрат по оплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 20.02.2017

Суддя М.О.Ніколенко