РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017Справа №910/23509/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" до Приватного підприємства "Техавтопартс" про стягнення заборгованості 49 480,26 грн., за участю представників позивача - Петренко С.В., довіреність №б/н від 01.07.2016 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року до господарського суду м. Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення 34 532,29 грн. - основного боргу, 3 807,04 грн. - 15% річних, 3 398,54 грн. - інфляційних втрат та 7 742,39 грн. - пені у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з оплати вартості поставленного товару за договором поставки № U28458 від 04.03.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.01.2017 року.

Представник відповідача в судове засідання 15.02.2017 року не з'явився, відзив на позов не надав, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.03.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (далі - постачальник) та Приватним підприємством "Техавтопартс" (далі - покупець) було укладено договір поставки продукції №12770К, за умовами якого постачальник зобов'язується, використовуючи послуги третьої сторони (яка не є комерційним представником, а саме: просуває від імені постачальника товар, узгоджує та оформлює партії поставки, комплектує та відповідає за їх доставку), передати на замовлення та у встановлений строк покупцю запасні частини до автомобілів, автохімію, масла, супутні товари для автотранспорту, тощо (далі - товар) окремими партіями в асортименті (номенклатурі), за цінами та у кількості, що остаточно погоджуються сторонами в накладних, які є специфікаціями у розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають його невід'ємну частину, а покупець зобов'язується приймати товар для здійснення підприємницької діяльності та оплачувати його (п. 1.1. договору).

Відповідно до умов п. 5.1. договору покупець за визначеною формою розрахунків оплачує повну ціну товару на умовах або: 5.1.1. попередньої оплати - відповідно до оформленого третьою стороною рахунка постачальника, при цьому перебіг строку поставки починається з наступного дня після надходження суми передоплати на банківський рахунок постачальника дня; 5.12. відстрочення платежу - протягом 7 календарних днів після отримання такої партії (від дня підписання накладної постачальника). У разі збільшення курсу євро на міжбанківському валютному ринку України понад 2% за день, постачальник може в односторонньому порядку скоротити строк відстрочення платежу або скасувати цей строк.

Поясненнями представника позивача та накладними №UAUJ7_160008503 від 12.03.2016 року на суму 29 667,54 грн., №UAUJ7_160008504 від 12.03.2016 року на суму 9 423,86 грн. №UAUJ7_160008505 від 12.03.2016 року на суму 2 802,49 грн. та №UAUJ7_160008511 від 12.03.2016 року на суму 2 195,08 грн., які містяться в матеріалах справи, стверджується факт поставки позивачем відповідачу товару на загальну суму 35 088,97 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з поставки товару відповідачу, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманого товару та на даний час має перед позивачем заборгованість у сумі 34 532,29 грн. з урахуванням часткової оплати.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на суму 34 532,29 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 10.6. договору покупець у разі несвоєчасної оплати товару за вимогою постачальника сплачує за весь час прострочення: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, від простроченої суми, а також проценти на прострочену суму в розмірі 15 % річних.

У зв'язку з цим, позов в частині стягнення 15 % річних та інфляційних втрат обґрунтований та підлягає задоволенню 15% річних у розмірі 3 807,04 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3 398,54 грн. за розрахунком позивача, який здійснено у відповідності до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

На підставі вищевикладених норм закону та умов п. 10.6. договору у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань з оплати у визначений договором строк за поставлений товар, позивачем нараховано 7 742,39 грн. пені.

Позовні вимоги в частині стягнення 7 742,39 грн. пені у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати вартості поставленого товару на підставі ст. 230 ГК України є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Техавтопартс" (03113, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДРУЖКІВСЬКА, будинок 10; код 39618461) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (29009, Хмельницька обл., місто Хмельницький, ВУЛИЦЯ ТОЛСТОГО, будинок 1/1; код 30865632) 34 532 (тридцять чотири тисячі п'ятсот тридцять дві) грн. 29 коп. основного боргу, 3 807 (три тисячі вісімсот сім) грн. 04 коп. 15% річних, 3 398 (три тисячі триста дев'яносто вісім) грн. 54 коп. інфляційних втрат, 7 742 (сім тисяч сімсот сорок дві) грн. 39 коп. пені та 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.02.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна