РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017Справа №910/21705/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна"

про стягнення 4868,99 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Крашеніннікова М.І. (за дов.)

від відповідача Каланча Ю.А. (за дов.)

В судовому засіданні 20.02.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 4868,99 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент ДТП був застрахований у ПрАТ "ПРОСТО-страхування" відповідно до договору страхування № PKS1500972 від 17.08.2015.

19.03.2016 р. в м. Київ, по проспекту Повітрофлотському, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Polo д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, транспортного засобу Renault Kangoo, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 4868,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 25.04.2016 встановлено, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_5, в зв'язку з порушенням Правил дорожнього руху.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована, згідно полісу НОМЕР_3 у ПрАТ "Страхова компанія "Граве Україна".

Ухвалою суду від 01.12.2016 порушено провадження у справі № 910/21705/16, розгляд останньої призначено на 18.01.2017.

Від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь на запит.

Судове засідання 18.01.2017 не відбулось, в зв'язку з перебуванням судді Усатенко І.В. на лікарняному.

Ухвалою від 30.01.2017 розгляд справи призначено на 06.02.2017.

Позивач в судове засідання 06.02.2017 не з'явився, явку уповноважених представників не забезпечив, про день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представником відповідача в судовому засіданні подано відзив з додатками. У відзиві позивач зазначає, що частина страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на суму 3693,85 грн. була ним перерахована на рахунок позивача, в зв'язку з чим провадження у справі підлягає припиненню в цій частині, в зв'язку з відсутністю предмету спору. Решта сума, заявлена позивачем до стягнення, розрахована без урахування коефіцієнту фізичного зносу, а тому не підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою суду від 06.02.2017 за клопотанням відповідача продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 15.02.2017.

В судовому засіданні 15.02.2017 представник позивача подав заперечення на відзив, в яких погодився з застосуванням коефіцієнту фізичного зносу, однак, згідно розрахунку позивача сума страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 4051,92 грн.

В судовому засіданні 15.02.2017 оголошено перерву до 20.02.2017.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.02.2017 подав письмові пояснення, в яких підтримав зазначений у відзиві розрахунок.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2015 між Приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування" (страховик) та представництвом АС "Олайнфарм" (страхувальник), укладено договір Просто-КАСКО Плюс № 1500972 серії PKS, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням транспортним засобом марки Volkswagen Polo д.р.н. НОМЕР_1. Вигодонабувач за вказаним договором - представництвом АС "Олайнфарм".

19.03.2016 в м. Київ, по проспекту Повітрофлотському, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Polo д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 (власник - представництво АС "Олайнфарм"), транспортного засобу Renault Kangoo, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 (власник - ТОВ "Інвестиційна група Навігатор"). Довідка про ДТП №87935607.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_5 п. 13.1, Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 25.04.2016 № 760/5558/16-п, відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно акту огляду транспортного засобу № 112978 від 21.03.2016 та рахунку-фактури № АВ-К-00055 від 21.03.2016, виставленого ТОВ "Компанія "Автодок", вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Polo д.р.н. НОМЕР_1, завданого в результаті ДТП, становить 5743,99 грн., з урахуванням знижки.

Страхувальник, представництво АС "Олайнфарм", звернувся з заявою №112978 до позивача про настання страхової події 21.03.2016 та про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до страхового акту №112978 від 24.03.2016 року та розрахунку до нього сума страхового відшкодування складає 4868,99 грн. з урахуванням безумовної франшизи - 875,00 грн. (5743,99 - 875,00 = 4868,99).

На підставі страхового акту №112978 від 24.03.2016 позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 4868,99 грн. згідно платіжного доручення № 5371 від 24.03.2016 на рахунок ТОВ "Компанія Автодок".

Тобто сума розрахована позивачем та виплачена на ремонт автомобіля Volkswagen Polo д.р.н. НОМЕР_1 становить суму визначену у страховому акті №112978 від 24.03.2016 та становить 4868,99 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування на суму 4868,99 грн. (отримана представником 09.06.2016).

Відповідач відповіді на заяву не надав.

Позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування з урахуванням нульової франшизи у розмірі 4868,99 грн.

Відповідач зазначив на необхідності застосування коефіцієнту фізичного зносу до складників, що замінювались при здійсненні відновлювального ремонту.

Згідно з п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Судом встановлено, що роком випуску транспортного засобу Volkswagen Polo д.р.н. НОМЕР_1 є 2007 рік, отже на момент вчинення ДТП (19.03.2016) строк експлуатації вказаного транспортного засобу перевищував 7 років, а отже визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля має здійснюватись з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідач долучив до матеріалів справи розрахунок коефіцієнту фізичного зносу, який становить 0,6361. Позивач не заперечував проти визначеного розміру коефіцієнту та використав його у своєму розрахунку в округленому вигляді у розмірі 0,63. Суд зазначає, що позивачем порушено правила математичного округлення. Згідно розрахунку суду, сума округленого до сотих частин коефіцієнту фізичного зносу становить 0,64. Однак, суд вбачає обґрунтованим застосування в розрахунку більш точного розміру коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,6361.

Отже до транспортного засобу Volkswagen Polo д.р.н. НОМЕР_1 має застосовуватись коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0,6361.

Відповідач надав страховий акт № ОСЦВ/АІ.8872451/1 від 23.12.2016, яким визначено розмір страхового відшкодування у сумі 3693,85 грн. Згідно розрахунку страхового відшкодування від 15.12.2016 до страхового акту розмір страхового відшкодування у сумі 3693,85 грн. розрахований наступним чином: 1671,00 грн. (вартість відновлювальних робіт)+850,00 грн. (вартість необхідних матеріалів)+3223,00 грн. (вартість необхідних для заміни складових)*(1-0,6361(коефіцієнт фізичного зносу)=3693,85 грн. Відповідачем вартість відновлювальних робіт, вартість необхідних для заміни складових та вартість необхідних матеріалів взята з рахунку-фактури № АВ-К-00055 від 21.03.2016, виставленого ТОВ "Компанія "Автодок" з урахуванням податку на додану вартість.

Суд погоджується з розрахунком відповідача, оскільки, на відміну від позивача, ним використаний більш точний коефіцієнт фізичного зносу та вартість необхідних для заміни складових, використана з урахуванням податку на додану вартість.

Відповідач надав до матеріалів справи платіжне доручення № 65475 від 26.12.2016 на суму 3693,85 грн., яке підтверджує факт перерахування відповідачем позивачу суми страхового відшкодування у розмірі 3693,85 грн. Вказаний документ підтверджує сплату відповідачем на користь позивача частини суми боргу у розмірі 3693,85 грн. в процесі розгляду справи судом.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки, частина суми основного боргу у розмірі 3693,85 грн., заявлена до стягнення, частково погашена, предмет спору у справі № 910/21705/16 в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 3693,85 грн. відсутній, а провадження у справі № 910/21705/16 в цій частині підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо суми основного боргу у розмірі 1175,14 грн., суд вважає вказану вимогу позивача не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при

настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним

законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того

власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення

страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у

зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто, до позивача перейшло право вимоги за сплаченою ним сумою страхового відшкодування. Однак, оскільки з урахуванням ст.. 29 Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач має відшкодовувати вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, то до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах суми 3693,85 грн., яку відповідач перерахував відповідачу в процесі розгляду справи.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина учасника ДТП, який керував автомобілем Renault Kangoo, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Renault Kangoo, д.р.н. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Граве Україна", на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3.

Згідно відповіді МТСБУ від 08.12.2016 №7/2-28/32303, договором (полісом) НОМЕР_3 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов'язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку позивачеві) в обсязі, визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Судом встановлено, що відповідач виплатив позивачеві збитки у повному обсязі в розмірі 3693,85 грн., виходячи з вартості відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, як і визначено Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Слід відмітити, що якщо існує різниця між сумою відшкодування, визначеною Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та фактичним розміром збитків, то ця різниця має бути відшкодована особою, винною в їх заподіянні (винуватцем ДТП).

Суд відмовляє у задоволенні позову у сумі 1175,14 грн., в зв'язку з його необґрунтованість та безпідставністю.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Позивач не звертався до суду з заявою про повернення суми судового збору у розмірі 1045,42 грн., в частині позовних вимог провадження по яких припинено.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача у розмірі 332,58 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі № 910/21705/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" про відшкодування шкоди в частині позовних вимог у розмірі 3693,85 грн., у зв'язку з відсутністю предмету спору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.02.2017

Суддя І.В.Усатенко