КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р. Справа№ 910/6908/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Скрипки І.М.

Гончарова С.А.

при секретарі Даниленко Т.О.

за участю представників:

від позивача: Власюк Д.В. - за довір. № 26-12/24 від 26.12.2016р.

від боржника: не з'явився

від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: Бережна О.О.- за довір. № 787/203-03 від 29.12.2016р.

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 у справі № 910/6908/16 (суддя Пригунова А.Б.)

за скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

За позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР ІНЖИНІРИНГ"

про стягнення 13 500 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2016р. у справі №910/6908/16 скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено, а саме визнано незаконними дії Відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з розгляду скарги ДП "Укрспирт"» від 29.09.2016р. № 7-3/1201 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 18.07.2016р. № 910/6908/16 про стягнення з ТОВ "АЛЬТЕР ІНЖИНІРІНГ" 13500 000 грн. безпідставно одержаних коштів. 202 500 грн. судового збору на користь ДІІ "Укрспирт" ; Визнано незаконним та скасувано повідомлення від 07.10.2016р. №441/6 Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення без виконання наказу суду від 18.07.2016р. № 910/6908/16 на підставі пункту 5 частини четвертої статі 4 Закону України "Про виконавче провадження"; Визнано незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо порушення терміну направлення повідомлення від 07.10.2016р. № 441/6 на адрес ДП "Укрспирт"; Зобов'язано Відділ примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглянути заяву ДП "Укрспирт" від 29.09.2016р. № 7- 3/1201 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарською суду м. Києва від 18.07.2016р. № 910/6908/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР ІНЖИНІРИНГ" 13 500 000 грн. безпідставно одержаних коштів, 202 500 грн. судового збору на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт".

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірної ухвали.

Так в своїй апеляційній скарзі скаржник зазначив, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, про що стягувачу направлене відповідне повідомлення від 07.10.2016р. № 441/6 на підставі п. 5 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", тобто в межах повноважень, на думку апелянта, у порядку та спосіб, визначених Законом.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 02.02.2017р. апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Скрипки І.М., Гончарова С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2017р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 21.02.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017р. виправлені допущені описки в ухвалі від 06.02.2017р.

До судового засідання, що відбулось 21.02.2017р. не з'явився представник відповідача (боржника), причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представника відповідача (боржника) не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності представників відповідача (боржника) є можливим

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому засіданні апеляційної інстанції від 21.02.2017р. підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2016р. у справі № 910/6908/16 про задоволення скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відмовити в задоволенні зазначеної скарги в повному обсязі.

Представник позивача (стягувача) в судовому засіданні апеляційної інстанції від 21.02.2017р. заперечив проти вимог викладених в апеляційній інстанції, просив суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2016р. залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2016р. у справі № 910/6908/16 позов Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" задоволено, а саме стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР ІНЖИНІРИНГ" на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" безпідставно одержані кошти у розмірі 13 500000,00грн. та 202 500, 00 грн. - судового збору.

На виконання вищезазначеного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ від 18.07.2016р. у справі № 910/6809/16.

Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою від 29.09.2016р. № 7-3/1201 про відкриття виконавчого провадження примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2016р. № 910/6908/16.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за результатами розгляду заяви ДП "Укрсприт" від 29.09.2016р. № 7-3/1201 винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Зазначене повідомлення з посиланням на п. 5 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" обґрунтоване тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР ІНЖИНІРИНГ" з 02.09.2015р. перебуває в стані припинення.

Враховуючи вищенаведене, Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" звернулось до суду із скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, посилаючись на те, що державний виконавець порушив вимоги п. 5 частини четвертої ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016р., стосовно того що підставою для повернення виконавчого документа є припинення юридичної особи, а не перебування боржника в стадії припинення - юридичної особи в процесі припинення, тому на думку стягувача повідомлення від 07.10.2016р. №441/6 є незаконним.

Також Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" посилається на те, що Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направив повідомлення від 07.10.2016р. № 441/6 з порушенням терміну, а саме зазначене повідомлення повинно бути направлено на адресу стягувача на наступний робочий день, тобто 10.10.2016р., однак відповідне повідомлення було направлене Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України лише 13.10.2016р., тобто з простроченим строком до виконання.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу"

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями частини 1 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, 13.10.2016р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було надіслано стягувачеві повідомлення № 441/6 від 07.10.2016р. про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з перебуванням Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР ІНЖИНІРИНГ" в стані припинення.

Виходячи зі ст. 104 Цивільного кодексу України вбачається, що юридична особа вважається такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Тому перебування боржника в стані припинення не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Водночас, в оскаржуваному повідомленні від 07.10.2016 про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, старший державний виконавець не навів жодної правової підстави, що обумовлює наявність встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, чи заборони на проведення інших виконавчих дій щодо боржника, який перебуває в стані припинення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо юридичну особу - боржника припинено, однак старшим державним виконавцем не було враховано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР ІНЖИНІРИНГ" не припинено, а лише перебуває в стані припинення, що за своєю правовою природою є різними поняттями.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що зважаючи на відсутність підстав для повернення виконавчого документа (наказу господарського суду міста Києва від 18.07.2016р. №910/6908/16) стягувачеві на підставі п. 5 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення виконавчого документа - наказу господарського суду міста Києва від 18.07.2016р. №910/6908/16 стягувачу, отже вказане повідомлення від 07.10.2016р. про повернення виконавчого документу стягувачу є таким, що підлягає скасуванню, вимоги скаржника в цій частині - правомірними, а скарга стягувача (позивача) такою, що підлягає задоволенню у вказаних частинах.

Також слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Положеннями частини 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що державним виконавцем порушенні строки направлення на адресу стягувача повідомлення від 07.10.2016р. №441/6.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа неправомірно та порушено строки надіслання на стягувача повідомлення від 07.10.2016р. №441/6, то за таких обставин доводи стягувача, викладені в скарзі, слід визнати правомірними, а скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" задовольнити повністю.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, а тому ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянта.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 85, 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2016р. у справі № 910/6908/16 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2016р. у справі №910/6908/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/6908/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді І.М. Скрипка

С.А. Гончаров