донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

14.02.2017 справа №908/1246/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, довіреність №ББУ/ПУ525/Т/16 від 13.12.2016р. ОСОБА_5, довіреність б/н від 01.12.2015р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, м.Павлоград Дніпропетровської області (попереднє найменування - Публічне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля)
на рішення господарського суду Запорізької області
від25.07.2016р. (повний текст підписано 29.07.2016р.)
у справі№908/1246/16 (суддя Смірнов О.Г.)
за позовомПриватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, м.Павлоград Дніпропетровської області (попереднє найменування - Публічне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля)
доТовариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин, м.Запоріжжя
про та за зустрічним позовом до простягнення 43003,92грн. Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин, м.Запоріжжя Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, м.Павлоград Дніпропетровської області (попереднє найменування - Публічне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля) стягнення 44668,50грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля, м.Павлоград Дніпропетровської області (нове найменування - Приватне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля), позивач звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин, м.Запоріжжя про стягнення неустойки в загальній сумі 43003,92грн., яка складається зі штрафу та неустойки (пені) за порушення строків поставки за договором поставки №1668-ПУ від 08.12.2014р.

До початку розгляду справи по суті Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин звернулося до господарського суду Запорізької області з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про стягнення інфляційних в сумі 37031,45грн. та 3% річних в сумі 7637,05грн. за порушення строків оплати за договором поставки №1668-ПУ від 08.12.2014р. Вказаний зустрічний позов був прийнятий судом до спільного розгляду разом із первісним позовом.

До прийняття рішення у справі, позивач за зустрічним позовом звернувся до суду в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) із уточненням до зустрічного позову (зменшення розміру позовних вимог), в якому зазначив про наявність арифметичних помилок, допущених при здійсненні розрахунку 3% річних, з огляду на що просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом інфляційні в сумі 37031,45грн. та 3% річних в сумі 7453,76грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.07.2016р. (повний текст підписано 29.07.2016р.) у справі №908/1246/16 первісний позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин неустойку в сумі 8288,21грн. та штраф в сумі 32683,20грн. Зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля 3% річних в сумі 7416,50грн.та інфляційні в сумі 37031,45грн.

Рішення суду мотивоване порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин строків поставки товару та простроченням грошового зобовязання з боку Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, а також наявністю недоліків у наданих заявниками розрахунках.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин неустойки в розмірі 2031,51грн. та в частині задоволення зустрічних позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля інфляційних в розмірі 37031,45грн., 3% річних в розмірі 7416,50грн. та прийняти нове рішення, яким первісні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи.

За твердженнями скаржника, судом першої інстанції при нарахуванні неустойки в межах розгляду первісного позову не враховано, що датою поставки є дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах при прийманні товару. Оскільки покупцем на видаткових накладних проставлена інша дата отримання товару, ніж дата документу, зазначена постачальником, то обмеження судом визначеного позивачем періоду для нарахування пені є помилковим.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані також тим, що під час здійснення розрахунків за первісним позовом в межах специфікації від 08.04.2015р. судом першої інстанції невірно визначено період нарахування неустойки та помилково застосовано ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Разом з тим, апелянт наголошує, що господарським судом Запорізької області невірно застосовані приписи ч.1 ст.534 ЦК України при зарахуванні грошових коштів в розмір 5200,00грн., перерахованих Публічним акціонерним товариством ДТЕК Павлоградвугілля згідно платіжного доручення №764 від 24.05.2016р., до судового збору. На думку скаржника, зазначена сума має бути зарахована в якості погашення суми основного боргу.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.11.2016р. (головуючий Зубченко І.В., судді Колядко Т.М., Попков Д.О.) у справі №908/1246/16 було прийнято до провадження апеляційну скаргу, розгляд справи призначено на 10.01.2017р. Зобовязано позивача за первісним позовом надати оригінал апеляційної скарги №3/2554 від 12.08.2016р. та всі документи, зазначені в додатках до неї.

У звязку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Попкова Д.О., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Колядко Т.М., Марченко О.А.

Відповідно до п.9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст.102 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги.

10.01.2017р. на поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на виконання ухвали суду апеляційної інстанції від 25.11.2016р. було отримано оригінал апеляційної скарги та документів, зазначених в додатках до неї.

Крім того, від позивача надійшло клопотання про зміну найменування підприємства у звязку зі зміною організаційно-правової форми з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на Приватне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля. В обгрунтування скаржник додав статут Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який був розглянутий судовою колегією та долучений до матеріалів справи.

Представники сторін у судовому засіданні 10.01.2017р. заявили клопотання не здійснювати технічну фіксацію судового процесу, яке судовою колегією розглянуто та задоволено. Позивач за первісним позовом підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Відповідач за первісним позовом просив рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Розглянувши клопотання позивача про зміну найменування, судова колегія дійшла висновку про його задоволення.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, на 14.02.2017р.

У звязку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Колядко Т.М., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Попков Д.О.

У судовому засіданні 14.02.2017р. представники сторін підтримали позиції, викладені в попередньому судовому засіданні.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

08.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством ДТЕК Павлоградвугілля (далі покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин (далі постачальник) був укладений договір поставки №1668-ПУ (далі договір).

Відповідно до п.1.1, 1.2 договору в порядку та на умовах, передбачених договором, постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ГК (далі продукція), в асортименті, кількості, у строки, за ціною та з якісними характеристиками, погодженими сторонами в даному договорі та специфікаціях, які є невідємними частинами до даного договору. Покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію у відповідності з умовами даного договору.

Строки та умови поставки узгоджені сторонами в розділі 4 договору. Зокрема, пунктом 4.1 передбачено, що поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та у строки, узгоджені сторонами в специфікаціях до даного договору. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яка супроводжується одним документом про якість та/або одним товарносупровідним документом.

Датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товарносупровідних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на видатковій накладній. При поставці залізничним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена в залізничній накладній, яка свідчить про прибуття продукції на залізничну станцію призначення (в погоджене місце призначення поставки) (п.4.7).

Пунктом 4.8 договору передбачено, що зобовязання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції у розпорядження покупця в погоджене місце призначення поставки в належній якості, комплектності, асортименті, кількості, у строки, з якісними характеристиками, погодженими сторонами в договорі і специфікаціях до договору. Зобовязання покупця вважаються виконаними з моменту оплати поставленої продукції.

Розділом 5 договору сторони визначили ціну та порядок розрахунків. Так, пунктом 5.2 визначено, що ціни на продукцію, яка поставляється постачальником покупцю, встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

Розрахунки за продукцію, яка поставляється постачальником покупцю, за даним договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (пяти) робочих днів з 60 (шестидесятого) календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунка та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 даного договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунка покупця (п.5.4).

Відповідно до п.5.5 остаточні взаєморозрахунки між покупцем та постачальником здійснюються на підставі даних якості, кількості, асортименту та комплектності продукції, визначених у відповідності з розділом 2 даного договору.

Договір набирає чинності з 01.01.2015р. за умови його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2016р. включно. У випадку не виконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань по договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Між сторонами були складені та підписані наступні специфікації: від 08.04.2015р. на загальну суму 526680,00грн. (з ПДВ), за умовами якої сторони узгодили поставку електродвигуна ВАО7А-450LА6 250кВт, 1000об/хв. 6000В вартістю 506640,00грн. (з ПДВ) в строк до 10.05.2015р. та електродвигуна МТН 311-6 У1 11/950, ІМ 1001 вартістю 20040,00грн. (з ПДВ) в строк до 18.06.2015р.; від 08.05.2015р. на суму 30576,00грн. (з ПДВ), за умовами якої сторони узгодили поставку електродвигуна МТН-412-6 30кВт, 965об/хв., 380В,ІМ1003 в строк до 05.06.2015р.; від 21.05.2015р. на загальну суму 103464,00грн. (з ПДВ), за умовами якої сторони узгодили поставку: електродвигуна МТН-412-8ПНД, 22кВт, 715об/хв., 380В, ІМ1003 вартістю 29016,00грн. (з ПДВ) в строк до 29.07.2015р., електродвигунів у кількості 2шт. АИУ 132М4У2,5 11кВт, 1500об/хв., 660/1140В, ІМ 1081, ІР 54 вартістю 51480,00грн. (з ПДВ) в строк до 29.07.2015р., електродвигунів у кількості 2шт. АИУ90L4У2,5 2,2кВт 1500об/хв., 660/1140В, ІМ2001, ІР54 вартістю 22968,00грн. (з ПДВ) в строк до 29.07.2015р.; від 02.07.2015р. на суму 52476,00грн. (з ПДВ), за умовами якої сторони узгодили поставку електродвигунів АИУ 132М6 У2,5 7,5кВт, 1000об/хв., 380/660В, ІМ 1081 та АИУ 160S6 У2,5 11кВт, 1000об/хв., 660/1140В, ІМ 1081 в строк до 29.08.2015р.; від 05.08.2015р. на суму 20100,00грн. (з ПДВ), за умовами якої сторони узгодили поставку електродвигуна МТН211В6У1 7,5кВт, 940об/хв., ІМ 1001,380В в строк до 29.08.2015р.

На виконання умов договору та специфікацій Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин поставило Публічному акціонерному товариству ДТЕК Павлоградвугілля товар, про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні:

- №15 від 28.05.2014р., за якою в т.ч. здійснено поставку електродвигуна ВАО7А-450LА-6 250 кВт, 1000 об/хв. 6000В вартістю 506640,00грн. (з ПДВ), що передбачено специфікацією від 08.04.2015р.;

- №26 від 28.09.2015р., за якою здійснено поставку наступного товару: електродвигунів у кількості 2шт. АИУ 132М4 У2,5 11кВт, 1500об/хв., 660/1140В, ІМ 1081, вартістю 51480,00грн. (з ПДВ), електродвигунів у кількості 2шт. АИУ90L4 У2,5 2,2кВт 1500об/хв., 660/1140В, ІМ 2001 вартістю 22968,00грн. (з ПДВ), що передбачено специфікацією від 21.05.2015р.; електродвигунів АИУ 132М6 У2,5 7,5кВт, 1000об/хв., 380/660В, ІМ 1081 та АИУ 160S6 У2,5 11кВт, 1000об/хв., 660/1140В, ІМ 1081 вартістю 52476,00грн. (з ПДВ) і електродвигуна МТН 211В6У1 7,5кВт, 940об/хв., ІМ 1001,380В вартістю 20100,00грн. (з ПДВ), що передбачено специфікаціями від 02.07.2015р. та від 05.08.2015р.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм глави 54 ЦК України та статей 264-271 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Згідно зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Стосовно первісного позову Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про стягнення з Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля неустойки в загальній сумі 43003,92грн. за порушення строків поставки за договором поставки №1668-ПУ від 08.12.2014р. судова колегія зазначає наступне.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Умовами пункту 4.1 договору та специфікацій до договору сторонами узгоджені строки поставки продукції, зокрема:

специфікацією від 08.04.2015р. передбачені строки поставки - до 10.05.2015р. та до 18.06.2015р.;

специфікацією від 08.05.2015р. передбачений строк поставки - до 05.06.2015р.;

специфікацією від 21.05.2015р. передбачений строк поставки - до 29.07.2015р.;

специфікацією від 02.07.2015р. передбачений строк поставки - до 29.08.2015р.,

специфікацією від 05.08.2015р. передбачений строк поставки - до 29.08.2015р.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин товар був поставлений згідно видаткових накладних №15 від 28.05.2014р. та №26 від 28.09.2015р.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач за первісним позовом зазначає, що за умовами договору датою поставки є дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах при прийманні товару. З огляду на що посилається на наявність на видаткових накладних проставленої покупцем іншої дати отримання товару, ніж дата документу, зазначена постачальником.

Разом з тим, як вірно зазначено господарським судом Запорізької області, обставини щодо виконання умов договору поставки №1668-ПУ від 08.12.2014р. були предметом дослідження у справі №904/11030/15. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2016р. по зазначеній справі, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.04.2016р., позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля 733296,00грн. основної суми боргу, 8274,34грн. 3% річних, 34041,10грн. пені, 21692,06грн. інфляційних, 11959,56грн. судового збору. Разом з тим, в постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що, оскільки відповідачем на видаткових накладних не проставлена будь-яка інша дата отримання товару, крім дати документу, зазначеної позивачем (Товариством з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин), то апеляційний господарський суд вважає, що поставка була здійснена у відповідні дні оформлення видаткових накладних.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2016р. у справі №904/11030/15 набрало законної сили, то факт здійснення поставки у відповідні дні оформлення видаткових накладних є встановленим і не підлягає повторному доказуванню.

З огляду на зазначене, продукція за видатковими накладними №15 від 28.05.2015р. та №26 від 28.09.2015р. була поставлена Приватному акціонерному товариству ДТЕК Павлоградвугілля 28.05.2015р. та 28.09.2015р. відповідно, тобто з порушенням строку поставки, встановленого умовами специфікацій до договору.

Згідно зі ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 ст.230 ГК України до штрафних санкцій віднесено господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктами 6.2.1, 6.2.2 договору передбачено, що у випадку не поставки продукції або поставки продукції з порушенням строків, передбачених в договорі або відповідній специфікації, постачальник несе наступну відповідальність: у випадку прострочки поставки продукції в межах 10 (десяти) календарних днів постачальник за письмовою вимогою покупця сплачує покупцю штраф в розмірі 5% від вартості продукції, яка поставляється за відповідною специфікацією; у випадку прострочки поставки продукції понад 10 (десять) календарних днів, постачальник за письмовою вимогою покупця, починаючи з 11 (одинадцятого) календарного дня сплачує неустойку в розмірі 0,1 % від вартості не поставленої продукції або продукції, поставленої з порушенням строків, за кожний день прострочки.

Публічне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля за несвоєчасне виконання зобовязань за договором нарахувало Товариству з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин неустойку та штраф на загальну суму 43003,92грн.

Перевіривши розрахунок штрафу, здійснений позивачем, з яким погодився господарський суд Запорізької області, судова колегія зазначає, що він є арифметично невірним. Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин підлягає штраф в сумі 32683,20грн., нарахований у відповідності до умов п.6.2.1 договору.

Крім того, судова колегія погоджується з розрахунком неустойки, здійсненим судом першої інстанції та зазначає, що стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин підлягає неустойка в розмірі 8288,21грн. за видатковою накладною №26 від 28.09.2015р. за загальний період з 08.08.2015р. по 27.09.2015р. та за видатковою накладною №15 від 28.05.2015р. за період з 22.05.2015р. по 27.05.2015р.

При цьому судом першої інстанції вірно зазначено, що під час здійснення розрахунків Публічним акціонерним товариством ДТЕК Павлоградвугілля допущені помилки при визначенні початку періоду нарахування неустойки з урахуванням умов п.6.2.2 договору та кількості днів прострочення, за які нарахована неустойка.

В апеляційній скарзі позивач за первісним позовом зазначає про те, що під час здійснення розрахунків в межах специфікації від 08.04.2015р. судом першої інстанції невірно визначено період нарахування неустойки. Однак, скаржником не враховано приписи ч.5 ст.254 ЦК України, якою передбачено, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Стосовно зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин про стягнення з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля інфляційних в сумі 37031,45грн. та 3% річних в сумі 7453,76грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) за порушення умов договору поставки №1668-ПУ від 08.12.2014р. в частині здійснення розрахунків за отриманий товар судова колегія зазначає наступне.

На виконання умов договору та специфікацій до нього Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин поставило на користь Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля продукцію виробничо-технічного призначення на загальну суму 733296,00грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні, а саме №15 від 28.05.2015р. на суму 586272,00грн. та №26 від 28.09.2015р. на суму 147024,00грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2016р. у справі №904/11030/15, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.04.2016р., стягнуто з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин основний борг в сумі 733296,00 грн., інфляційні за порушення умов договору за видатковою накладною №15 від 28.05.2015р. за період з вересня 2015р. по грудень 2015р. у розмірі 21692,06грн., 3% річних у розмірі 8274,34грн. за видатковою накладною №15 від 28.05.2015р. за період з 04.08.2015р. по 19.01.2016р. та за видатковою накладною №26 від 28.09.2015р. за період з 05.12.2015р. по 18.01.2016р.

Крім того, зазначеним рішенням встановлено, що строк оплати продукції, поставленої за видатковою накладною №15 від 28.05.2015р. настав 03.08.2015р., а відповідно до умов специфікацій від 21.05.2015р. та від 05.08.2015р. строк оплати за продукцію на суму 94550,00грн. сплинув 04.12.2015р., а за специфікацією від 02.07.2015р. строк оплати продукції на суму 52476,00грн. сплинув 06.01.2016р.

З огляду на приписи ч.3 статті 35 ГПК України факти, встановлені вищевказаним рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню.

Як зазначає позивач за зустрічним позовом та не спростовано матеріалами справи, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2016р. у справі №904/11030/15 не виконано відповідачем за зустрічним позовом, з огляду на що з посиланням на приписи ст.625 ЦК України Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин просить стягнути з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля 3% річних за загальний період з 07.01.2016р. по 24.05.2016р. в сумі 7453,76грн. та інфляційні за період з січня 2016р. по квітень 2016р. в сумі 37031,45грн.

Чинне законодавство України не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

Відповідно до п. 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2014р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

В матеріалах справи наявна копія платіжного доручення №764 від 24.05.2016р. про сплату Публічним акціонерним товариством ДТЕК Павлоградвугілля на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин коштів в сумі 5200,00грн. на виконання наказу №904/11030/15 та бухгалтерська довідка від 25.05.2016р., в якій зазначено, що зазначені кошти були зараховані у відшкодування судового збору в сумі 11959,56грн., сплаченого за подачу позову у справі № 904/11030/15.

Апелянт наголошує на тому, що грошові кошти в розмір 5200,00грн., перераховані Публічним акціонерним товариством ДТЕК Павлоградвугілля згідно платіжного доручення №764 від 24.05.2016р., мають бути зараховані як погашення суми основного боргу, а не до судового збору.

Втім, за приписами ч.1 ст.534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Оскільки грошове зобовязання з погашення заборгованості за поставлену продукцію за договором поставки №1668-ПУ від 08.12.2014р., яка стягнута за рішенням суду від 09.02.2014р. у справі №904/11030/15, Публічним акціонерним товариством ДТЕК Павлоградвугілля не виконане, вказане зобовязання в силу приписів ст.599 ЦК України не припинилось, Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький завод електричних машин має право на нарахування 3% річних та інфляційних за порушення виконання грошового зобовязання.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних, здійснений судом першої інстанції, судова колегія зазначає, що він є арифметично вірним, стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 7416,50грн. за видатковою накладною №15 від 28.05.2015р. за період з 20.01.2016р. по 24.05.2016р. та за видатковою накладною №26 від 28.09.2015р. за період з 19.01.2016р. по 24.05.2016р., а також інфляційні в розмірі 37031,45грн. за загальний період з січня 2016р. по квітень 2016р.

При цьому господарським судом цілком доречно зазначено, що позивачем допущена помилка при визначенні початку періоду нарахування 3% річних, нарахованих на заборгованість за поставлений товар згідно специфікації від 02.07.2015р., з урахуванням періоду їх стягнення за рішенням суду Дніпропетровської області від 09.02.2016р. у справі №904/11030/15.

Таким чином, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 25.07.2016р. (повний текст підписано 29.07.2016р.) у справі №908/1246/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, м.Павлоград Дніпропетровської області (попереднє найменування - Публічне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля) на рішення господарського суду Запорізької області від 25.07.2016р. (повний текст підписано 29.07.2016р.) у справі №908/1246/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 25.07.2016р. (повний текст підписано 29.07.2016р.) у справі №908/1246/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1- позивачу; 1- відповідачу; 1- ГСЗО; 1- до справи; 1- ДАГС