ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2017 року Справа № 904/138/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участі представників:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 3945 від 18.10.2016р.;

від відповідача: Борисенко В.А., адвокат, договір про надання правової допомоги б/н від 01.12.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2017р. у справі № 904/138/17

за позовом ОСОБА_3, с. Новопетрівське Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк", с. Березове Дніпропетровської області

про визнання недійсним рішення загальних зборів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк" про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства від 28.11.2016р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2017р. у справі № 904/138/17 (суддя - Петренко Н.Е.) позовну заяву та додані до неї документи повернуто без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2017р. у справі № 904/138/17 та передати справу на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, оскільки позивачем було сплачено судовий збір за подання позову хоча і на рахунок іншого суду, але за місцем розгляду справи і до спеціального фонду державного бюджету. Окрім цього, господарським судом вже поверталася позовна заява позивача, але не з підстав відсутності доказів сплати судового збору у встановленому порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2017р. у справі № 904/138/17 відновлено строк подання апеляційної скарги ОСОБА_3, апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 16.02.2017 року.

У судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на не надання позивачем господарському суду належних доказів сплати судового збору за подання позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія апеляційного суду вважає за необхідне у апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2017р. до канцелярії господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк" про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства від 28.11.2016р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2017р. у справі № 904/138/17 позовну заяву та додані до неї документи повернуто без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали господарського суду від 06.01.2017 року, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, як підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011р., що набрав чинності 01.11.2011р. (зі змінами та доповненнями).

Згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви додано квитанцію № 18J854529 від 21.10.2016 року про сплату судового збору у розмірі 1 378,00 грн. на р/р 0005, проте рахунком, на який підлягає перерахуванню судовий збір за подання позовних заяв до господарського суду Дніпропетровської області є р/р 3005.

Отже, позивачем перераховано судовий збір за подання позовної заяви до господарського суду Дніпропетровської області на рахунок, який останньому не належить, що також унеможливлює здійснення судом перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

З поданої позивачем квитанції № 18J854529 від 21.10.2016 року про сплату судового збору у розмірі 1 378,00 грн., також не вбачається його зарахування до спеціального фонду державного бюджету України, а враховуючи, що збір перераховано на невірний рахунок у системі «Діловодство спеціалізованого суду» відсутні дані щодо зарахування сплаченого позивачем судового збору до вказаного спецфонду. Не подано доказів зарахування сплаченого позивачем за квитанцією № 18J854529 від 21.10.2016 року судового збору до спеціального фонду державного бюджету України і апеляційному суду.

Відповідно до п. 2.22. постанови Пленум Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 43 5, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 111 3, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 111 20, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 122 2, частиною п'ятою статті 122 8. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору (сплата його не до спеціального фонду Державного бюджету України або в меншому розмірі, ніж необхідно), то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду. При цьому в ухвалі, що виноситься господарським судом з даного приводу, має бути зазначено правильні платіжні реквізити для перерахування сум судового збору. Якщо у період часу між датою подання заяви (скарги) і датою надходження її до суду згадані реквізити змінилися, то ця обставина не тягне за собою наслідків у вигляді повернення такої заяви (скарги).

Позивачем вказано у квитанції № 18J854529 від 21.10.2016 року неправильні платіжні реквізити для сплати судового збору за подання позову до господарського суду Дніпропетровської області, а матеріалами справи не підтверджується зарахування перерахованого позивачем судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, отже господарський суд мав підстави для повернення позовної заяви позивача без розгляду згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Щодо посилань скаржника на повторне повернення позовної заяви позивача оскаржуваною ухвалою, то з матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 25.10.2016р. господарський суд Дніпропетровської області повернув іншу позовну заяву позивача, з іншим предметом позову та суб'єктним складом сторін, отже ця обставина не впливає на обґрунтованість ухвали господарського суду від 06.01.2017р.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а оскаржувана ухвала господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2017р. відсутні.

Згідно ст. 49 ГПК України, сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід віднести на скаржника.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2017р. у справі № 904/138/17 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2017р. у справі № 904/138/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.02.2017 року.