ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Справа № 915/1625/16

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

представник позивача в судове засідання не зявився,

за участю представника відповідача ОСОБА_1, дов. № 120 від 27.10.2016 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦБУДТЕХНИКА-В, 65098, м. Одеса, вул. Остапа Вишні, буд. 1

До відповідача: Приватного акціонерного товариства Миколаївське спеціалізоване управління № 139, 54050, м. Миколаїв, вул. Ольшанців, буд. 74-А

про: стягнення 124 022,10 грн.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю СПЕЦБУДТЕХНИКА-В звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з Приватного акціонерного товариства Миколаївське спеціалізоване управління № 139 заборгованості в розмірі 124 022,10 грн. з якої: 39 874,00 грн. основна заборгованість, 3 592,00 грн. 3% річних, 41 826,19 грн. пеня, 38 729,91 грн. інфляційні.

Позивач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення № 541 (а.с. 32).

Відповідач надав до суду заяву в якій зазначає, що відповідач повністю розрахувався за надані послуги згідно Договору № 18/04/13-ОУ від 18.04.2013, при цьому доказів повної сплати заборгованості не надав та просить суд застосувати позовну давність до всіх позовних вимог та в позові відмовити.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

18 квітня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю СПЕЦБУДТЕХНИКА-В (далі - виконавець) та Приватним акціонерним товариством Миколаївське спеціалізоване управління № 139 (далі-замовник) було укладено Договір № 18/04/13-ОУ про надання послуг технікою (далі Договір), у відповідності до умов якого виконавець зобовязується за завданням замовника надавати послуги краном МКГ 25-БР, який знаходиться на виробничому обєкті замовника, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві надані послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені цим Договором (п. 1.1 Договору).

У відповідності до п. 2.1.1. Договору, виконавець зобовязується за завданням замовника надати послуги механізмом, зазначеним в п. 1.1 на виробничому обєкті замовника, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Южний, ТОВ «ОСОБА_2 СНД», «Переробний комплекс маслинних культур» з 18.04.2013р.

Умовами п. 3.1 Договору визначено, що вартість перебазування механізму на обєкті, що знаходиться за адресою вказаною в п. 2.1.1 цього Договору, складатиме 3500,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 583,33 грн.

Згідно п. 3.2 Договору, вартість роботи механізму складатиме 1 100,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 183,33 грн. за одну робочу машино зміну, або 137,50 грн., у тому числі ПДВ 20% - 22,92 грн. за одну робочу машино годину.

Відповідно до п. 3.5 Договору, механізм буде експлуатуватися замовником із розрахунку 6 добового робочого тижня. Після виконання (надання послуг) за цим Договором сторони не пізніше 5-ти календарних днів з моменту завершення робіт (послуг) зобовязані підписати оформлений належним чином акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг), який є підставою для оплати.

Пунктом 3.6 Договору визначено, що оплата фактично наданих послуг на підставі підписаного акту приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) здійснюється протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання цього акту. Загальна вартість послуг за цим Договором складає сукупну вартість послуг, визначених у всіх підписаних сторонами актах про надання послуг (п. 3.7 Договору).

У відповідності до п. 7.1 Договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання обома сторонами та діє протягом двадцяти місяців, а в частині здійснення розрахунків до повного їх виконання. Припинення дії цього Договору не звільняє сторони від обовязку повністю завершити виконання своїх обовязків за цим Договором, які виникли під час його дії.

Позивач на виконання зобовязань за Договором надав відповідачеві послуги краном МКГ 25- БР на загальну суму 54 374,00 грн., що підтверджується:

- актом здачі приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000139 від

30.04.2013 на суму 11 200,00 грн. (а.с. 11);

- актом здачі приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000272 від

30.06.2013 на суму 8 800,00 грн. (а.с. 13);

- актом здачі приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000234 від

31.05.2013 на суму 34 374,00 грн. (а.с. 15). Вказані акти підписані сторонами без зауважень та містять печатки підприємств.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач вимоги Договору в повному обсязі не виконав, оплату за надані послуги в строк встановлений у Договорі здійснив частково перерахувавши 18.04.2013 кошти в розмірі 14 500,00 грн.

Згідно розрахунку позовних вимог розмір заборгованості відповідача за надані послуги по Договору становить 39 874,00 грн. (54 374,00 грн. 14 500,00 грн.) (а.с. 17).

За змістом ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У ч.1 ст. 903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідач у наданій до суду заяві зазначає, що з урахуванням вимог статті 257 Цивільного кодексу України позовна давність щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості сплила та просить суд у задоволенні щодо стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 39 874,00 грн. - відмовити.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 258 Цивільного кодексу України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Згідно до вимог ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У пункті 3.6 Договору вказані умови оплати, згідно яким відповідач повинен оплатити надані послуги протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання акту приймання передачі виконаних робіт (надання послуг).

Акт здачі приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000234 був підписаний сторонами 31 травня 2013 року, остаточною датою для здійснення відповідачем оплати за надані послуги (з врахуванням порядку роботи банківських установ + 10 банківських днів) є 13.06.2013, тобто з 14.06.2013 починається перебіг 3-річного строку позовної давності для вимог про стягнення заборгованості.

Акт здачі приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000272 був підписаний сторонами 30 червня 2013 року, остаточною датою для здійснення відповідачем оплати за надані послуги (з врахуванням порядку роботи банківських установ + 10 банківських днів) є 11.07.2013, тобто з 12.07.2013 починається перебіг 3-річного строку позовної давності для вимог про стягнення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява б/н без дати в якій позивачем ставляться вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 39 874,00 грн. за Договором № 18/04/13-ОУ від 18.04.2013 направлений до господарського суду Миколаївської області 28 грудня 2016 року (а.с. 20), тобто після закінчення встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України 3-річного строку позовної давності, отже в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 39 874,00 грн. за Договором № 18/04/13-ОУ від 18.04.2013 - слід відмовити.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання за вимогою кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с. 18, 19) нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 3 592,00 грн. нараховані за період з 25 листопада 2013 року по 25 листопада 2016 року та інфляційні за період з 25 листопада 2013 року по 25 листопада 2016 року в розмірі 38 729,91 грн.

Відповідач у наданій до суду заяві, також просить суд застосувати строки позовної давності до вимог щодо стягнення 3% річних, пені та інфляційних.

У відповідності до п. 5.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 № 10, зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань,оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу); так само у разі спливу позовної давності за вимогою про повернення безпідставно набутого майна (статті 1212, 1213 ЦК України) спливає й позовна давність за вимогою про відшкодування доходів від такого майна (стаття 1214 названого Кодексу).

Оскільки, сплив строк позовної давності за вимогою щодо стягнення основної заборгованості, а 3% річних та інфляційні є складовою загальної суми боргу, то до вимог про сплату процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань також застосовується позовна давність. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 3 592,00 грн. 3% річних та 38 729,91 грн. інфляційні, у звязку зі спливом строку позовної давності.

Позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 25.11.2013 по 25.11.2016 в розмірі 41 826,19 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно положень ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчинюється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Враховуючи, що сторони не укладали у письмовій формі Договору про встановлення неустойки (пені) за порушення зобовязання, то вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 41 826,19 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 24.02.2017 р.

Суддя Н.О.Семенчук