РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017Справа №910/24351/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного підприємства «Український державний центр радіочастот»

в особі Південної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології»

про стягнення заборгованості у розмірі 5 455,06 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Калініна С.В. (довіреність № 80/01.1-9/18026 від 29.12.2017);

від відповідача: не з'явились,

В С Т А Н О В И В:

29.12.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в особі Південної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 5 455,06 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договорами № 14-1070/3 від 03.01.2015, № 13-2180 (МОВ) від 01.07.2015 та № 21-3017 від 01.12.2014.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача борг у розмірі 5 455,06 грн.

Провадження у справі № 910/24351/16 порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2017 та призначено її розгляд на 07.02.2017.

06.02.2017 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав документи, витребувані ухвалою суду від 04.01.2017, для долучення до матеріалів справи.

Судове засідання, призначене на 07.02.2017, не відбулось у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 розгляд справи № 910/24351/16 призначено на 21.02.2017.

21.02.2017 представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 04.01.2017 та 09.02.2017 не виконав.

Ухвали у даній справі надсилались, зокрема й відповідачу на його адресу місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та були отримані ним завчасно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, долученими до матеріалів справи.

Відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням роз'яснень, наведених у п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, відповідач вважається повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Однак, відповідач в судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався та відзиву на позов не надав, а тому, відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа була розглянута за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 21.02.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

01.12.2014, 03.01.2015 та 01.07.2015 між державним підприємством «Український державний центр радіочастот» в особі Південної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (далі - позивач або філія) та товариством з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (далі - відповідач або замовник) були укладені договори № 21-3017, № 14-1070/3 та № 13-2180 (МОВ) відповідно (далі - договори), згідно з умовами яких позивач зобов'язувався виконувати роботи (послуги) з радіочастотного моніторингу параметрів випромінювання та забезпечення електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) та випромінюючих пристроїв (ВП) (далі - послуги), а відповідач зобов'язувався вказані послуги приймати та оплачувати вчасно та в повному обсязі.

Пунктом 2.2.3 договорів № 21-3017, № 14-1070/3 та № 13-2180 (МОВ) встановлений обов'язок замовника своєчасно здійснювати оплату філії згідно умов цього договору.

Згідно з п. 3.7 договорів № 21-3017, № 14-1070/3 та № 13-2180 (МОВ) виконання робіт (послуг) підтверджується відповідним двостороннім актом виконаних робіт.

На виконання умов договору, позивач надав відповідачу послуги загальною вартістю 5 455,06 грн, що підтверджується актами про виконання робіт: № 15-14-1455 від 11.03.2015 на суму 2 111,38 грн; № 15-14-5369 від 31.08.2015 на суму 278,64 грн; № 15-14-5540 від 30.08.2015 на суму 490,80 грн; № 15-14-6523 від 30.09.2015 на суму 490,80 грн; № 15-14-6696 від 30.09.2015 на суму 278,64 грн; № 15-14-7106 від 30.10.2015 на суму 132,96 грн; № 15-14-7346 від 30.10.2015 на суму 278,64 грн; № 15-14-7510 від 30.10.2015 на суму 490,80 грн; № 15-14-8003 від 30.11.2015 на суму 132,96 грн; № 15-14-8271 від 30.11.2015 на суму 278,64 грн; № 15-14-8430 від 30.11.2015 на суму 490,80 грн (далі - акти), копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідач в свою чергу послуги за вищевказаними актами прийняв, що підтверджується підписом уповноваженої особи та печаткою Товариства на актах, проте не оплатив.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача борг у розмірі 5 455,06 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.6 договорів № 21-3017, № 14-1070/3 та № 13-2180 (МОВ) передбачено, що замовник сплачує філії за роботи (послуги) по договору шляхом перерахування суми вартості робіт на розрахунковий рахунок філії до 25-го числа наступного місяця, слідуючого за розрахунковим періодом на підставі виставленого філією рахунку.

Судом встановлено, що зазначені раніше акти про виконання робіт представником відповідача підписані, що свідчить про обізнаність відповідача щодо розміру вартості наданих йому послуг та необхідності їх оплатити.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на положення п. 3.6 договорів № 21-3017, № 14-1070/3 та № 13-2180 (МОВ) строк виконання зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг за переліченими раніше актами на час вирішення даного спору настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, що підтверджують оплату ним заборгованості перед позивачем або спростовують доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача боргу в розмірі 5 455,06 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі, судовий збір у розмірі 1 378,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в особі Південної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, будинок 5/1, літ.А, ідентифікаційний код 30753866) на користь державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (03179, м. Київ, проспект Перемоги, 15 км, ідентифікаційний код 01181765) в особі Південної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (65059, Одеська обл., м. Одеса, Київський район, вул. Краснова, будинок 14, кімната 33, ідентифікаційний код 23211596) борг у розмірі 5 455,06 грн (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят п'ять грн 06 коп.) та 1 378,00 грн (одну тисячу триста сімдесят вісім грн 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22 лютого 2017 року.

Суддя Я.А. Карабань