ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Справа №922/3108/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Камишева Л.М., суддя Россолов В.В.,

при секретарі судового засідання Євтушенко Є.В.,

за участю представників:

позивача -ОСОБА_1, за довіреністю від 28.09.2016р.,

1-го відповідача - не з'явився,

2-го відповідача - Горбачової О.А., за довіреністю №30 від 21.07.2016р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 (вх.№3295Х/1-41 від 08.12.2016р.), на рішення господарського суду Харківської області від 22.11.2016р. у справі №922/3108/16,

за позовом Фізичної особи ОСОБА_3, м. Харків,

до 1. Державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", м. Київ,

2. Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" в особі Центрального відділення у м. Харкові, м. Харків,

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

15.09.2016р. ФО ОСОБА_3 звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до 1-го відповідача ДО "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" та до 2-го відповідача ПАТ "Фідобанк", у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленко Олександра Володимировича щодо не включення ОСОБА_3 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню про відшкодування коштів за договором банківського рахунку від 16.12.2014р. НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_3 та ПУАТ "Фідобанк";

зобов'язати Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленко Олександра Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами ПУАТ "Фідобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включити ОСОБА_3 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПУАТ "Фідобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.11.2016р. по справі №922/3108/16 (суддя Бринцева О.В.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 22.11.2016р. у справі №922/3108/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю; судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування своєї позиції по справі, позивач зазначає, що недоведеним залишився факт складання ліквідатором Коваленком О.В. переліку рахунків ПАТ "Фідобанк", за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; матеріалами справи підтверджується, що відомості про позивача відсутні як в переліку, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів фонду, так і в загальному реєстрі вкладників, що затверджується виконавчою дирекцією ФГВФО на підставі переліку, наданого уповноваженою особою; матеріалами справи документально не підтверджується факт наявності однієї з підстав, визначених п. 4-5 ч.2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" для не включення до переліку рахунків ПУАТ "Фідобанк", за якими вкладники мають право на відшкодування коштів фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; на противагу доводам суду першої інстанції скаржник зазначає, що факт наявності відповідної суми на банківському рахунку позивача ПУАТ "Фідобанк" та ФГВФО не спростований.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23.01.2017р.

1-відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№13194 від 30.12.2016р.), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 22.11.2016р. без змін, справу розглянути без участі представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судових засіданнях.

В обґрунтування своєї позиції по справі, 1-ий відповідач зазначає, що перелік, який складається уповноваженою особою та загальний реєстр вкладників, який затверджується Фондом гарантування, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду, а загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який у формі загального реєстру затверджується фондом гарантування.

2-й відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№684 від 23.01.2017р.), в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції по справі 2-ий відповідач зазначає, що по-перше, кошти в сумі 197000,00 грн. на рахунок позивача, відкритого у ПУАТ "Фідобанк" були отримані 16.05.2016р. шляхом безготівкового перерахування з поточних рахунків інших вкладників відкритих в одному банку, призначення яких свідчить про нетиповий, незвичний або заплутаний характер операцій, що призвело до збільшення загальної гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, тому рішення уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації ПУАТ "Фідобанк" Коваленко О.В., щодо застосування тимчасового обмеження здійснення виплати відшкодування гарантованої суми коштів за вкладами вкладників неплатоспроможних банків по рахунку позивача є цілком законним та обґрунтованим; по-друге, строки проведення перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації та ліквідації банку - не порушені; по-третє, виплата гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами ФГВФО - не завершено.

Позивач надав письмові пояснення у справі (вх.№637 від 23.01.2017р.), в яких вказав додаткові обґрунтування вимог апеляційної скарги, просив її задовольнити в повному обсязі, рішення суду скасувати, позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач додатково зазначив, що по-перше, надані 2-им відповідачем до відзиву документи мають бути відхилені та не підлягають оцінці судом, так як жодного обґрунтування неможливості подання до суду першої інстанції доданих до відзиву документів, банком не вказано. По-друге, на день подання позовної заяви строк проведення перевірки правочинів закінчився; по-третє, враховуючи вимоги чинного законодавства, договір банківського рахунку від 16.12.2014р. не підпадає під перевірку, визначену наказом уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПУАТ "Фідобанк", в зв'язку із укладенням його за 1,5 років до запровадження тимчасової адміністрації. По-четверте, всупереч положенням ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, банк не надав належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених ним обставин (факт визнання ПУАТ "Фідобанк" проблемним та факт запровадження обмежень), у зв'язку з чим факт наявності підстав для проведення перевірки у зв'язку із вчиненням правочину з призначенням платежу за якими було надання фінансової допомоги - залишився недоведеним. Також, позивач зазначає, що матеріалами справи не підтверджується факт наявності законних підстав для проведення перевірки банківського рахунку позивача та запровадження тимчасового обмеження виплати коштів за цим рахунком в період ліквідації ПУАТ "Фідобанк".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2017р. розгляд справи відкладено на 13.02.2017р., ухвалено відповідачам у справі надати відповідні документи, які свідчать про результати проведеної перевірки стосовно спірного рахунку позивача; явку 1-го відповідача - представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до судового засідання визнано обов'язковою.

В судове засідання Харківського апеляційного господарського суду 13.02.2017р. представник 1-го відповідача не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 13.02.2017р. представник 2-го відповідач оголосив усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю надання суду документів за результатами засідання, яке відбудеться 14.02.2017р. щодо перевірки рахунку позивача.

Розглянувши вимоги 2-го відповідача про відкладення розгляду справи з викладених обставин, колегія суддів зазначає наступне.

По-перше, відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Колегія суддів зазначає, що вказані 2-м відповідачем обставини не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Також, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції у відповідності до приписів частини 3 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України, створено учасникам процесу необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Також, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до статті 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, строки, встановлені апеляційній інстанції для розгляду апеляційної скарги на рішення суду вже вичерпані.

Таким чином, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання 2-го відповідача про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду представник позивача підтримав вимоги своєї скарги, просив задовольнити її, рішення суду скасувати. Представник 2-го відповідача проти вимог скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм чинного законодавства, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

16.12.2014р. між ОСОБА_3 та ПАТ "Фідобанк" було укладено договір банківського (поточного) рахунку НОМЕР_1, відповідно до умов якого було відкрито відповідний рахунок.

16.05.2016р. (за три дні до запровадження в банку тимчасової адміністрації (20.05.2016р.) та за два місяці до початку процедури ліквідації банку (20.07.2016р.) на рахунок позивача безготівковим переказом були перераховані кошти в сумі 197000,00 грн. з рахунку, який належить ОСОБА_5.

Станом на 05.07.2016р. залишок коштів на рахунку позивача НОМЕР_1 склав 195522,50 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку.

20.05.2016р. Правлінням Національного банку України прийняте рішення №8 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до категорії неплатоспроможних".

На підставі даного рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.05.2016р. прийнято рішення №783 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк", згідно з яким в Публічному акціонерному товаристві "Фідобанк" з 20.05.2016р. до 19.06.2016р. включно було запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Фідобанк" Коваленко Олександра Володимировича.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18.07.2016р. №142-рш в ПАТ "Фідобанк" відкликано банківську ліцензію та запроваджено процедуру ліквідації Банку з 20.07.2016р. до 19.07.2018р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.07.2016р. №1265 розпочата процедура ліквідації та Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" призначено Коваленко О.В.

15.08.2016р. на адресу позивача ОСОБА_3 надійшов лист від 09.08.2016р. №2-3-2-2/547-ЛК-ОГ, в якому зазначалося про те, що рахунки позивача знаходяться в процесі перевірки та повідомлялося, що інформація про дати початку виплат та банк-агент Фонду будуть розміщені на офіційному сайті банку.

Як стверджує позивач у своїй позовній заяві, після одержання цього листа вона звернулась до ПАТ "ПУМБ", як банку - агента ФГВФО, для отримання відшкодування вкладених коштів. Однак, заявляє позивач, у вказаній фінансовій установі в задоволенні її вимог було відмовлено з посиланням на відсутність у Загальному реєстрі вкладників ПАТ "Фідобанк" відомостей про її вклади.

На замовлення позивача адвокатом Камінською А.А. на адресу уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" був надісланий адвокатський запит від 25.08.2016р. В запиті серед інших було поставлено питання про те чи не включена ОСОБА_3 до реєстру відшкодувань вкладникам ПУАТ "Фідобанк" для здійснення відповідних виплат.

За твердженням позивача, відповіді на цей адвокатський запит, надано не було.

Такі обставини, на думку позивача, є підтвердженням того, що інформація про належні їй банківські вклади в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не включені, і тим самим порушені її права і що є підставою для їх захисту в визначений у позові спосіб.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів на підтвердження фактів, викладених в позовній заяві.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується із даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Вказаний Закон підлягає застосуванню до спірних правовідносин в редакції станом на 01.07.2016р.

За частиною першою статті 26 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 26 Закону у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті здійснюється в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день початку ліквідації банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Стосовно порядку визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, то відповідно до частини першої статті 27 Закону I Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

За частиною другою цієї статті Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

За частиною першою статті 28 Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Пунктом другим частини першої статті 2 Закону передбачено, що під виведенням неплатоспроможного банку з ринку слід розуміти заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону.

За частиною першою статті 34 Закону Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2, називається тимчасовою адміністрацією.

Відповідно до частини другої статті 34 Закону не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Частинами третьою-п'ятою цієї статті передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує один місяць. У разі виведення неплатоспроможного банку з ринку у спосіб, передбачений пунктами 3-5 частини другої статті 39 цього Закону, тимчасова адміністрація може бути продовжена на строк до одного місяця. У разі виведення неплатоспроможного банку з ринку у спосіб, передбачений пунктами 1 і 2 частини другої статті 39 цього Закону, строк тимчасової адміністрації може бути продовжений на п'ять днів з припиненням не пізніше дня отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації, то відповідно до частини першої статті 36 Закону з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частин четвертої, п'ятої статті 44 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

За частиною другою статті 49 Закону протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 49 Закону реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини восьмої статті 49 Закону вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012р. №14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Підсумовуючи наведене можна зазначити, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями на формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (з урахуванням положень частини другої статті 26 Закону).

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами передбачає такі послідовні етапи: складення Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача Уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивач, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу України не довів факту складання ліквідатором Коваленком О.В. переліку рахунків ПАТ "Фідобанк", за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню та факту відсутності в цьому переліку відомостей про спірний рахунок позивача ОСОБА_3 і розміщені на ньому кошти.

Також, колегія суддів зазначає, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.11.2016р. № 2552 затверджено "Порядок застосування (введення/зняття) тимчасового обмеження здійснення виплати відшкодування гарантованої суми коштів за вкладами вкладників неплатоспроможних банків". Згідно пн. 1.4. зазначеного Порядку Перевірка згідно з вимогами статті 38 Закону про СГВФО та Порядку №826 проводиться відносно фактів здійснення банком операцій протягом одного року до дати віднесення банку до категорії неплатоспроможних, зокрема щодо:

безготівкового перерахування грошових коштів з поточних/депозитних рахунків суб'єктів господарської діяльності та вкладників на рахунки вкладників, в тому самому банку, якщо це призвело до збільшення витрат Фонду гарантування по відшкодуванню коштів за вкладами;

безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків вкладників та/або суб'єктів господарської діяльності на рахунки вкладників, відкритих в одному банку, призначення платежу яких свідчать про нетиповий, незвичний або заплутаний характер операцій, у тому числі: надання та повернення фінансової допомоги (позики), залучення коштів на вклад іншого вкладника, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування тощо, якщо це призвело до збільшення загальної гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Згідно наказу №29 від 25.05.2016р. "Про перевірку в ПУАТ "Фідобанк" вкладів фізичних осіб" Уповноваженою особою ПАТ "Фідобанк" запроваджено перевірку в тому числі за спірним банківським рахунком позивача.

Матеріалами справи встановлено, що Уповноважена особа Фонду вчиняла відповідні дії, на виконання своїх повноважень; зазначені дії відповідають вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Порядку застосування (введення/зняття) тимчасового обмеження здійснення виплати відшкодування гарантованої суми кошів за вкладами вкладників неплатоспроможних банків.

Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування, як це передбачено Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб N14 від 09.08.2012р.

Таким чином, після закінчення відповідних перевірок, які Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" віднесені до компетенції Уповноваженої особи Фонду, 2-ий відповідач в залежності від отриманих результатів має можливість додатково внести позивача до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позовна вимога про включення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" ОСОБА_3 як вкладника до Загального реєстру вкладників є такою, що не відповідає встановленому способу захисту, оскільки Загальний перелік вкладників у відповідності до положень статті 27 Закону формується виключно Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та на підставі Переліку вкладників, що складається Уповноваженою особою Фонду.

Отже, дослідивши всі належні докази, які мають відношення до даного спору, з урахуванням приписів ст.ст. 4-3, 32, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом законно та обґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Щодо підвідомчості даного спору господарським судам, то колегія суддів зазначає наступне.

Частиною третьою статті 2 Закону України від 14.05.1992р. №2343-ХІІ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У пункті шостому статті 2 Закону України від 23.02.2012р. № 4452-VІ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд України у постанові від 16.02.2016р. №21-4846а15 та постанові від 15.06.2016р.у справі №826/20410/14.

З огляду на наведене, оскільки, як встановлено судом, Публічне акціонерне товариство "Фідобанк" знаходиться в процедурі ліквідації, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги у даній справі повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Наведені обставини спростовують доводи про непідвідомчість даної справи господарським судам та необхідність припинення провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо передачі справи за підсудністю, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 4 статті 15 Господарського процесуального кодексу України якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Пунктом 20.2 Постанови Пленум Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24.10.2011р. №10 визначено, що територіальна підсудність справи за участю відособленого підрозділу юридичної особи визначається відповідно до вимог статті 15 за місцем знаходження відособленого підрозділу, якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи. Господарським судам слід також враховувати, що, оскільки відособлений підрозділ юридичної особи діє у межах наданих йому повноважень, то подання позову за місцем знаходження цього підрозділу правомірне лише тоді, коли спір випливає саме з його діяльності. У разі відсутності у відособленого підрозділу відповідних повноважень та/або коли спір не пов'язаний з діяльністю цього підрозділу, позовні матеріали або справа надсилаються за підсудністю до господарського суду за місцем знаходження юридичної особи.

Спір виник із матеріальних правовідносин, що утворилися між позивачем ОСОБА_3 та 2-им відповідачем - ПАТ "Фідобанк" із договору банківського (поточного) рахунку від 16.12.2014р. НОМЕР_1. При укладенні цього договору 2-ий відповідач був представлений своїм відособленим підрозділом - Центральним відділенням у м. Харкові, яке діяло в межах повноважень наданих йому відповідним положенням. Місцезнаходженням цього відособленого підрозділу згідно п. 1.5. Положення "Про Центральне відділення ПАТ "Фідобанк" у м. Харкові є м. Харків, вул. Римарська, 32. Станом на сьогодні "Центральне" відділення ПАТ "Фідобанк" не припинено.

"Центральне" відділення ПАТ "Фідобанк" у м. Харкові як відособлений підрозділ наділений ПАТ "Фідобанк" крім іншого також і правом представляти його інтереси і в процесуальних відносинах. Так, пунктом 2.2.4 названого Положення відділення наділене правом представляти інтереси банку у взаємовідносинах з правоохоронними органами, органами нотаріату, інших органах та організаціях. Аналогічні повноваження передбачені п. 3.2. довіреності ПАТ "Фідобанк" від 07.05.2015р. р/№2793,що була видана на ім'я керівника "Центрального" відділення ПАТ "Фідобанк" в м. Харкові Янковського Р.К. Відкритий характер переліку "інших органів та організацій" у сукупності з основними завданнями, правами та операціями відділення, визначеними у ст. ст. 2, 3 Положення, не дають підстав для виключення з цього переліку судових органів взагалі і господарських судів зокрема.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про те, що розміщене в м. Харкові "Центральне" відділення ПАТ "Фідобанк" є відособленим підрозділом ПАТ "Фідобанк", котрий наразі уповноважений представляти інтереси ПАТ "Фідобанк" як у даних спірних матеріальних, так і процесуальних правовідносинах, у зв'язку з чим ця справа відноситься до територіальної підсудності господарського суду Харківської області на підставі частини 4 статті 15 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі та прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105, Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.11.2016р. у справі №922/3108/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Л.М. Камишева

Суддя В.В. Россолов