ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Справа № 914/803/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С. М.,

суддів: Бонк Т. Б.,

ОСОБА_1.,

при секретарі судового засідання Фака С.,

з участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 05.02.2016р.), директор ОСОБА_3;

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Холдингова компанія УКРБУД-1 б/н від 28.11.2016,

на рішення господарського суду Львівської області від 07.11.2016, суддя А.Б. Мазовіта,

у справі № 914/803/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фатра-Ізолфа, м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Холдингова компанія УКРБУД-1, м. Львів,

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2015 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 та рішення господарського суду Львівської області від 07.05.2015 скасовано, справу №914/803/15 передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Вказана постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не надано оцінки твердженням позивача про те, що відповідач не повідомляв позивача щодо виникнення обставин, які перешкоджають виконанню договору, не направляв позивачу для ознайомлення та підписання акти, у тому числі акт № 4 від 24.11.2014, які ним складались односторонньо без участі уповноваженого представника позивача, відповідач не здійснював інформування замовника в установленому порядку про хід виконання зобов'язань за договором підряду. ОСОБА_4, касаційний господарський суд вказує на те, що судами попередніх інстанцій не досліджено обсяги та вартість виконаних відповідачем робіт.

Рішенням господарського суду Львівської області від 07.11.2016 позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «УКРБУД-1» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фатра-Ізолфа» 317 920 грн. 71 коп. основного боргу, 21 693 грн. 04 коп. пені. В частині стягнення 198 580 грн. 29 коп. основного боргу провадження припинено.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів того, що він звертався до позивача із повідомленнями про виникнення обставин, що загрожують виконанню договору з вини позивача.

Акти №2 від 15.11.2014 та №3 від 18.11.2014, які на думку відповідача підтверджує неготовність будівельного майданчика до виконання підрядником робіт за договором, визнані судом першої інстанції неналежними, оскільки складені односторонньо без уповноваженого представника позивача та такі не направлялись на адресу останнього.

ОСОБА_4 місцевий господарський суд вказує на безпідставність посилань відповідача на записи в Журналі робіт з влаштування асфальтобетонного покриття №1, оскільки його ведення не передбачено договором №14/11-01-А від 13.11.2014, а його форма, не відповідає формі, встановленій ДБН.А.3.1-5-2009 додатком Г.

Акт №4 від 24.11.2014, який на думку відповідача підтверджує передачу будівельного майданчика, визнаний судом першої інстанції неналежним доказом початку робіт, оскільки всупереч п. 2.1.а договору підряду №14/11-01-А від 13.11.2014 такий складений без уповноваженого представника ТОВ «Фатра-Ізолфа» та останньому не направлявся.

Посилання відповідача на часткове виконання робіт згідно договору №14/11-01-А від 13.11.2014 р., шляхом укладення та виконання (частковим виконанням) договору поставки №0000238 від 14.11.2014 р., договору надання послуг №24/11-2014-УБ від 24.11.2014 р., договору №14/11-05 на виконання підрядних робіт від 14.11.2014 р., згідно яких відповідачем понесені витрати в розмірі 208 027,40 грн. не підтверджується належними та допустимими доказами.

Доводи відповідача щодо неможливості виконання умов договору внаслідок несприятливих погодних умов є безпідставними, оскільки до договору підряду №14/11-01-А від 13.11.2014 не було внесено змін щодо строків виконання робіт за договором.

В силу п. 18.3., 18.4. договору підряду №14/11-01-А від 13.11.2014 та ч. 2 ст. 849 ЦК України в позивача були законні підстави на розірвання спірного договору підряду.

З врахуванням положень п.17.2.1. договору та ч. 4 ст. 231 ГК України, позивачем правомірно нараховано пеню в сумі 21 693 грн. 04 коп.

Судом першої інстанції припинено провадження у справі в частині стягнення 198 580 грн. 29 коп. основного боргу в звязку з відсутністю предмету спору в цій частині відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 07.11.2016 та відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що внаслідок неготовності будівельного майданчику, підрядник (відповідач) приступив до виконання робіт 24.11.2015, інші докази передачі позивачем будівельного майданчика відповідачу в матеріалах справи відсутні. Затримка початку проведення робіт спричинена зволіканням позивача з підготовкою будівельного майданчика, а тому 10-ти денний термін проведення робіт повинен обчислюватись з 24.11.2014. Через наявність обставин непереборної сили, а саме, що середньодобова температура протягом 01.12.2014 10.12.2014 була нижчою нуля градусів за Цельсієм, згідно ДБН України асфальтування заборонено. Внаслідок виконання умов договору в період з 14.11.2014 по 13.12.2014 відповідачем понесені витрати на виконання робіт за договором підряду №14/11-01-А від 13.11.2014 в розмірі 208 027,40 грн., однак судом першої інстанції не надано оцінку цим твердженням відповідача. В позивача були відсутні підстави передбачені договором на його розірвання.

Відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обовязку щодо їх оплати.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення господарського суду Львівської області від 07.11.2016 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що відповідач не зявлявся для передачі будівельного майданчика, про що зроблено відповідні записи в Загальному журналі робіт. Враховуючи, що позивачем проведено оплату 14.11.2014 приступити до виконання робіт відповідач зобовязаний був до 18.11.2014 та виконати їх повністю до 01.12.2014 включно. Станом на 13.01.2015 від відповідача не надходило повідомлень про виникнення обставин, що загрожують виконанню договору з вини позивача. Акти №2 від 15.11.2014 та №3 від 18.11.2014 правомірно визнані судом першої інстанції неналежними, оскільки складенні односторонньо без уповноваженого представника позивача та такі не направлялись на адресу останнього. Акт №4 від 24.11.2014, який на думку відповідача підтверджує передачу будівельного майданчика, не може бути доказом початку робіт, оскільки всупереч п. 2.1.а договору підряду №14/11-01-А від 13.11.2014 такий складений без уповноваженого представника ТОВ «Фатра-Ізолфа» та останньому не направлявся. Факт виконання укладених відповідачем договорів з субпідрядниками на загальну суму 208 027,40 грн. не підтверджується матеріалами справи. Позивач посилається на безпідставність доводів відповідача щодо неможливості виконання умов договору внаслідок несприятливих погодних умов, оскільки до договору підряду №14/11-01-А від 13.11.2014 не було внесено змін щодо строків виконання робіт за договором. ОСОБА_4 позивач зазначає, що в силу п. 18.3., 18.4. договору підряду №14/11-01-А від 13.11.2014 та ч. 2 ст. 849 ЦК України в позивача були законні підстави на розірвання спірного договору підряду.

В судове засідання 22.02.2017 зявились представники відповідача. Представники позивача в судове засідання не зявився, про причин неявки суд не повідомив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, а тому їх неявки суд розцінює як без поважних причин.

Заслухавши думку представників відповідача щодо можливості слухання справи без участі представника поззивача та вважає за можливе розглянути спір за наявних у справі доказів.

В судовому засіданні 22.02.2017 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення господарського суду Львівської області від 07.11.2016 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги ТОВ «Фатра-Ізолфа» без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 07.11.2016 без змін, з наступних підстав.

Судами встановлено, що 13.11.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фатра-Ізолфа» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «УКРБУД-1» (підрядник) було укладено договір №14/11-01-А генпідряду в капітальному будівництві.

За цим договором замовник (позивач) доручає, а підрядник (відповідач) забезпечує відповідно до робочої документації та умов договору виконання робіт з асфальтування (1790 м2 влаштування фракційного щебеню (8 см), просочування бітумом, влаштування нижнього шару асфальту (6 см), влаштування верхнього шару асфальту (4 см)), у відповідності до будівельних стандартів, норм і правил робіт з використанням своїх матеріалів, засобів або із залученням субпідрядних організацій на обєкті будівництва замовника. Замовник зобовязується надати підряднику будівельний майданчик, робочу документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, своєчасно прийняти та оплатити виконані роботи.

Обєкт будівництва замовника: «Розширення ТОВ «Людмила» у с. Байківці, Тернопільська область, вул. 15 квітня, 7» (п. 1.2. договору).

Пунктом 3.2. договору сторони погодили, що тверда договірна ціна робіт за даним договором становить 1 033 002 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України).

Таким чином, між сторонами виникли договірні відносини підряду.

На виконання умов договору позивач 14.11.2014 р. оплатив аванс в розмірі 516 501 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №827 від 14.11.2014 (а.с.27, Т.1).

Відповідно до п. 2.1. договору, підрядник розпочинає виконання робіт протягом 3(трьох) календарних днів з дня виконання замовником зобовязань щодо надання будівельного майданчика та оплати авансу. Початок виконання робіт оформлюється двохстороннім актом з зазначенням дати його складання (п. 2.1.а. договору).

У відповідності до п. 2.2. договору, загальний термін виконання робіт підрядником за цим договором не більше 10 робочих днів, з моменту виконання замовником своїх зобовязань (сплати авансу, надання будівельного майданчику та проектної документації).

Згідно до п. 2.4. договору, строки виконання робіт можуть змінюватися із внесенням відповідних змін у договір.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1. ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначив в своїх поясненнях представник позивача, відповідач для передачі будівельного майданчика не зявлявся, тому у позивача не було можливості виконати умови договору в цій частині та відповідно оформлення двостороннього акту про початок виконання робіт, про що зроблено відповідні записи в Загальному журналі робіт. Враховуючи те, що оплату авансу було здійснено 14.11.2014 р., відповідач зобовязаний був приступити до виконання робіт до 18.11.2014 р. та виконати їх повністю до 01.12.2014 р. включно. Проте, всупереч наведеним умовам договору відповідач не приступив до виконання робіт, та відповідно затягнув їх, у звязку з чим закінчення у строк стало явно неможливим. Сторонами зміни у договір щодо строків виконання робіт не вносилися.

Відповідач вказує, що будмайданчик позивачем не був своєчасно готовий для передачі йому згідно акту. Тільки 24.11.2014 р. відповідач склав акт за участю представника ТзОВ «Ожидівський асфальтобетонний завод», про те, що будмайданчик готовий для проведення робіт.

Згідно п. 10.3 договору підрядник має письмово повідомляти замовника про виникнення обставин, що загрожують виконанню договору з вини замовника, протягом 3 (трьох) календарних днів з дня їх виникнення. Замовник протягом 3 (трьох) календарних днів з дня одержання письмового повідомлення від підрядника має надати йому відповідь щодо прийнятих рішень та намічених заходів.

Відповідачем не надано, а судами не встановлено доказів звернення до позивача із повідомленнями про виникнення обставин, що загрожують виконанню договору з вини позивача.

Як вбачається із акту №2 від 15.11.2014 р. та акту №3 від 18.11.2014 р., які долучені відповідачем до матеріалів справи, вони складені в односторонньому порядку без участі уповноваженого представника ТОВ «Фатра-Ізолфа». ОСОБА_4 вказані акти не надсилалися позивачу для ознайомлення та підписання. З цих підстав вказані акти є неналежними доказами в підтвердження доводів на які посилається відповідач.

Безпідставним також є посилання представника відповідача на записи в Журналі робіт з влаштування асфальтобетонного покриття №1, оскільки його ведення не передбачено договором №14/11-01-А від 13.11.2014 р. Крім того, його форма, надана відповідачем, не відповідає формі, встановленій ДБН.А.3.1-5-2009 додатком ОСОБА_4, у формі для спеціальних журналів з окремих видів робіт (додаток Г), встановленій будівельними нормами, обовязковим є підпис керівника (представника технічного нагляду). На долученій відповідачем копії журналу відсутній такий підпис. Про ведення такого журналу відповідач не повідомляв позивача.

Відповідач також посилається на те, що 24.11.2014 р. замовник передав підряднику будівельний майданчик, а вказана обставина підтверджується актом №4 від 24.11.2014 р.

Проте, акт №4 від 24.11.2014 р. не може бути доказом початку робіт, оскільки відповідно до п. 2.1.а договору №14/11-01-А від 13.11.2014 р. такий повинен складатися між ТзОВ «Фатра- Ізолфа» та ТзОВ «Холдингова компанія «Укрбуд-1».

Натомість акт №4 від 24.11.2014р. укладено між відповідачем та ТзОВ «Ожидівським асфальтобетонним заводом», підпис уповноваженого представника ТзОВ «Фатра-Ізолфа» відсутній. Вказаний акт не надсилався позивачу для ознайомлення та підписання. З цих підстав вказаний акт є неналежним доказом в підтвердження доводів на які посилається відповідач.

Таким чином, правильними є висновки суду першої інстанції про те, що відповідач зобовязаний був приступити до виконання робіт до 18.11.2014 р. та виконати їх повністю до 01.12.2014 р. включно.

Відповідач стверджує, що в період з 14.11.2014 р. по 13.12.2014 р. він добровільно виконував умови договору та докладав зусиль для виконання робіт, а саме: 15.11.2014 р. наказом відповідача №2 було призначено відповідальну особу на обєкті «Розширення ТОВ «Людмила» в с. Байківці, Тернопільська область, вул. 15 квітня».

ОСОБА_4, судами встановлено, що відповідачем було укладено договір поставки №0000238 з ПАТ «Березовицький комбінат «Будіндустрія». За умовами договору продавець постачає гранітний щебінь фракції 5-20 в кількості 320 т. Вказаний матеріал був поставлений відповідачу ПАТ «Березовицький комбінат «Будіндустрія», що підтверджується видатковими накладними №РН-000007953, №РН-000007927, №РН000007943, №РН-000007909, №РН-000007946, №РН-000007957 від 25.11.2014 р., №РН-000008027, №РН000008019 від 26.11.2014 р.

24.11.2014 р. було укладено договір про надання послуг будівельною технікою №24/11-2014-УБ з ТзОВ «Авакс Проф». Згідно даного договору, ТзОВ «Авакс Проф» надано послуги будівельною технікою на обєкті позивача, що підтверджується актом №ОУ-0000496 здачі-прийняття робіт від 04.12.2014 р. та актом №ОУ-0000497 здачі-прийняття робіт від 04.12.2014 р.

Крім того, 14.11.2014 р. було укладено договір №14/11-05 на виконання підрядних робіт з асфальтування з ТзОВ «Ожидівський асфальтобетонний завод». Згідно вказаного договору ТзОВ «Ожидівський асфальтобетонний завод» було виконано роботи по укладанню щебеневих основ з просочуванням бітумом, їх ущільнення, що підтверджується актом приймання передачі матеріалів №1 від 26.11.2014 р., актом №5 проміжного приймання відповідальних конструкцій від 06.12.2014 р. з додатком, актом №1 приймання виконаних робіт за грудень 2014 р. на суму 113 895,46 грн. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2014 р. на суму 113 895,46 грн.

Відповідач також посилається на часткове виконання робіт згідно договору №14/11-01-А від 13.11.2014 р., що підтверджується укладенням та виконанням (частковим виконанням) договору поставки №0000238 від 14.11.2014 р., договору надання послуг №24/11-2014-УБ від 24.11.2014 р., договору №14/11-05 на виконання підрядних робіт від 14.11.2014 р.

На підтвердження виконання договору поставки №0000238 від 14.11.2014 р. відповідачем долучено видаткові накладні.

Проте, судами встановлено, що у долучених видаткових накладних не зазначено посилання, що вказаний у ній товар поставляється саме по договору №0000238 від 14.11.2014 р.

ОСОБА_4 договором №24/11-2014-УБ від 24.11.2014 р. та актами виконаних робіт неможливо підтвердити факт надання таких послуг, оскільки дані документи не містять інформації про те, де будуть надаватися чи надавалися такі послуги і на якому обєкті.

Відповідно до п. 2.2 договору №14/11-05 від 14.11.2014 р. термін виконання робіт субпідрядником за цим договором складає 21 календарний день з моменту отримання авансу із врахуванням погодніх умов, при яких субпідрядником зможуть бути виконані роботи відповідно до Державних будівельних норм і правил та наданням гарантій на виконані роботи, термін дії договору 31.12.2014 р.

В той же час, відповідно до п. 2.2. договору №14/11-01-А від 13.11.2014 р. загальний термін виконання робіт становить не більше 10 робочих днів з моменту виконання замовником своїх зобовязань. Жодних умов про врахування погодних умов даним договором не передбачено, відповідні зміни сторонами не вносились.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи акту №1 від 26.11.2014р., він не містить інформації про місце передачі матеріалів та підстави такої передачі.

Акт №5 від 06.12.2014 р. проміжного прийняття відповідальних конструкцій складений з порушенням форми, встановленої додатком М ДБУ А.3.1-5:2009, зокрема, до складу комісії не включено представника технічного нагляду замовника та представника проектної організації. Відповідачем не долучено доказів того, що він вживав заходів для повідомлення всіх зацікавлених сторін, в тому числі позивача, для складання вказаного акту, або що такий направлявся йому для ознайомлення.

Крім того, зазначені відповідачем в акті проміжного прийняття відповідальних конструкцій від 06.12.2014 р. роботи, відповідно до додатку Л «Основні види робіт та конструкцій, на які складаються акти на закриття прихованих робіт» до ДБН А.3.1-5:2009 відносяться до робіт, на які повинні складатися акти на закриття прихованих робіт. Відповідач доказів складання такого документу не надав.

Як вбачається з акту виконаних робіт та довідки про вартість робіт за грудень 2014 р., вони містять інформацію, що не підтверджена первинними документами.

З долучених до матеріалів справи фототаблиць не вбачається можливим встановити де і коли вони зроблені та які саме факти вони відображають.

Відповідач також посилається на те, що невиконання договору №14/11-01-А від 13.11.2014 р. відбулося через несприятливі погодні умови, що підтверджується довідкою центру з гідрометеорології.

Згідно п. 2.4. договору №14/11-05 від 14.11.2014 р. строки виконання робіт можуть змінюватися із внесенням відповідних змін у договір. Порядок внесення змін регулюється п. 18.2. договору. Відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів внесення змін до договору щодо строків виконання робіт.

Відповідно до п. 117 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 р. №668 внесення змін у договір підряду чи його розірвання допускається тільки за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором підряду або законом. У разі відсутності такої згоди заінтересована сторона має право звернутися до суду.

Як зазначалося вище, відповідач 26.12.2014 р. надіслав позивачу акт №1 приймання виконаних робіт за грудень 2014 на суму 208 027,87 грн., довідку про вартість робіт за грудень 2014 р., підсумкову відомість ресурсів.

Проте, як вбачається із акту виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт за грудень 2014 р., вони підписані ТзОВ «Холдингова компанія «Укрбуд-1» та ТзОВ «Ожидівський асфальтобетонний завод» 30.12.2014 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно п. 14.1. договору №14/11-05 від 14.11.2014 р. передача закінчених робіт (обєкта будівництва) субпідрядником і приймання їх генпідрядником оформлюється актом приймання-передачі.

Таким чином, в акті №1 приймання виконаних робіт за грудень 2014 на суму 208 027,87 грн., довідці про вартість робіт за грудень 2014 р. відображено роботи, які ще фактично не були передані субпідрядником відповідачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 320 ГК України, підрядник має право не братися за роботу, а розпочату роботу зупинити у разі порушення замовником своїх зобовязань за договором, внаслідок якого початок або продовження робіт підрядником виявляються неможливими чи значно ускладненими.

Згідно п. 31 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 р. №668 та п. 10.3 договору №914/11-01-А від 13.11.2014 р. на підрядника покладено обовязок інформувати в установленому порядку замовника про хід виконання зобовязань за договором підряду, обставини, що перешкоджають його виконанню, а також про заходи, необхідні для їх усунення. Проте, відповідач доказів інформування позивача суду не надав.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що відповідач не приступив до виконання зобовязання у встановлені договором строки, а тому прострочив виконання зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про прострочення виконання зобовязання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми перерахованих йому коштів передоплати, оскільки одностороння відмова від виконання договору в силу ч. 1 ст. 525 ЦК України не допускається.

Судами встановлено, що 10.12.2014 р. позивач надіслав повідомлення про розірвання договору №14/11-01-А від 13.11.2014 р. та обмежив доступ працівників відповідача та субпідрядника до обєкту.

14.12.2014 р. відповідач прибув на обєкт для робіт, однак виявив, що на будівельному майданчику на місці проведення робіт вже здійснено бетонування дороги, що унеможливило виконання робіт по асфальтуванню.

Таким чином, оскільки подальше виконання робіт відповідачем було неможливе, відповідач повідомив позивача листом за вих. №14/12-01 від 25.12.2014 р. свою позицію щодо повідомлення про розірвання договору. Даний лист, а також акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 р. на суму 208 027,87 грн., довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2014 р. на суму 208 027,87 грн., підсумкову відомість ресурсів та інші документи згідно переліку були надіслані позивачу цінним листом від 26.12.2014 р., який отримано позивачем 13.01.2015 р. Проте, позивач не повернув відповідачу підписаний акт, зауважень не висловив.

21.12.2014 р. позивач надіслав відповідачу повідомлення про розірвання договору №14/11-01-А від 13.11.2014 р. В повідомленні містилась вимога до відповідача про повернення сплаченого позивачем авансу в сумі 516 501 грн. 00 коп. протягом трьох календарних днів з моменту отримання даного повідомлення. Вказане повідомлення отримане відповідачем 13.01.2015 р., що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на повідомленні про вручення.

Відповідно до п. 18.3. договору, замовник має право розірвати договір, надіславши повідомлення підряднику у разі відставання від графіку виконання робіт більше ніж на 10 календарних днів.

Згідно п. 18.4. договору, замовник має право ініціювати розірвання договору, з подальшим його розірванням в односторонньому порядку за ініціативою замовника, якщо підрядник з власної вини не розпочав виконання робіт протягом 5 (пяти) календарних днів з дня, коли він повинен згідно з договором розпочати їх виконання.

Частиною 3 ст. 612 ЦК України, ч. 2 ст. 220 ГК України передбачено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що в позивача наявні підстави на розірвання договору та відшкодування збитків.

Після порушення провадження у даній справі відповідачем було сплачено частково основний борг в розмірі 198 580 грн. 29 коп.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд припиняє провадження у справі у звязку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у звязку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, правильними є висновки суду першої інстанції про припинення провадження в справі в частині стягнення 198 580 грн. 29 коп. основного боргу у звязку з відсутністю предмету спору в цій частині відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

ОСОБА_4, враховуючи наявність підстав на розірвання договору та відшкодування збитків правильними є висновки місцевого господарського суду щодо задоволення решти заявлених позовних вимог в частині стягнення 317 920 грн. 71 коп.

Щодо позовних вимог про стягнення 21 693,04 грн. пені, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до 17.2.1. договору у разі порушення строків здачі робіт відповідно до умов даного договору більш ніж на 10 календарних днів, підрядник сплачує неустойку у розмірі 0,05 відсотків від вартості усіх робіт по даному договору за кожен день протермінування.

Таким чином, апеляційний господарський суд, здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені у відповідності до вимог законодавства, з урахуванням норм щодо перебігу строків та моменту виникнення прострочення виконання зобовязання, погодився з розрахунками місцевого господарського суду про обґрунтованість стягнення з відповідача пені в розмірі 21 693,04 грн.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані наданими доказами, а загальна сума заборгованості, підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення частково, складається з 317 920 грн. 71 коп. основного боргу, 21 693 грн. 04 коп. пені. В частині стягнення 198 580 грн. 29 коп. основного боргу провадження правильно припинено судом першої інстанції.

У відповідності до вимог п.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що з урахуванням припису частини другої статті 104 ГПК не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення.

З цих підстав, підлягає виключенню з мотивувальної частини помилкове зазначення судом першої інстанції в тексті рішення про те, що позовні вимоги безпідставні, а тому в позові слід відмовити, оскільки такі висновки не узгоджуються з наведеними в рішенні висновкам та не відповідають резолютивній частині рішення суду.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «УКРБУД-1» підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 07.11.2016 залишенню без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 ГПК України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про залишення сплати судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом (відповідач).

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «УКРБУД-1» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Львівської області від 07.11.2016 в справі за № 914/803/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена

в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

ОСОБА_5 Бойко

Судді Т.Б. Бонк

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлений 23.02.2016