ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2017 р. Справа № 909/555/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Хабіб М.І.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Калуський машинобудівний завод (надалі ТзОВ Калуський машинобудівний завод) б/н від 18.11.2016р. (вх. № 01-05/5616/16 від 30.11.2016р.)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016р.

у справі № 909/555/16

за позовом: ТзОВ Калуський машинобудівний завод

до відповідача-1: Калуської міської ради

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі ФОП ОСОБА_2В.)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічного акціонерного товариства Кредобанк (надалі ПАТ Кредобанк)

про визнання недійсним рішення Калуської міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку,

за участю:

від позивача: не зявився;

від відповідача-1: ОСОБА_3 представник (довіреність № 1061/02-29/01 від 28.12.2016р.);

від відповідача-2: не зявився;

від третьої особи: ОСОБА_4 представник (довіреність № 6000 від 12.08.2016р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016р. у справі №909/555/16 (суддя Рочняк О. В.) відмовлено в задоволенні позову.

В ході розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність вимог позивача щодо повернення йому прав на користування земельною ділянкою, на якій розміщена будівля арочного цеху, шляхом визнання недійсним рішення Калуської міської ради № 1103 від 29.03.2012 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення ОСОБА_2, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2012, укладеного між Калуською міською радою та ФОП ОСОБА_2 та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ№602586, виданого 09.07.2012р., оскільки в Реєстрі прав власності на нерухоме майно станом на 23.09.16р. міститься запис про те, що власником будівлі арочного цеху, розташованої в м.Калуші по вул.Долинській, 88-н, є ОСОБА_2, а не ТзОВ "Калуський машинобудівний завод".

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим. Вказує, що земельна ділянка, розташована за адресою: м.Калуш, вул. Долинська, 88-н, площею 0,2184 га, кадастровий номер :18:006:0005, належить Товариству на праві оренди за договором оренди землі від 16.04.2009р. № 7, укладеним між Калуською міською радою і ЗАТ Калуський машинобудівний завод. Стверджує, що право власності на вказану земельну ділянку передано відповідачем-1 та набуто відповідачем-2 незаконно. Звертає увагу на те, що на підставі рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.09.2011р. у справі № 5010/1368/2011-26/57 та рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.12.2012р. у справі № 908/919/2012, виконавчий напис нотаріуса, який став підставою для відчуження будівлі на користь відповідача-2, визнано таким, що не підлягає виконанню, прилюдні торги, на яких відповідач-2 набув право власності на будівлю, визнано недійсними, а право власності відповідача-2 скасовано. Незважаючи на наведене, в подальшому відповідач-2 на підставі укладеного з міською радою договору від 10.04.2012р. набув право власності на земельну ділянку для обслуговування будівлі. Проте, відповідач-2 не являється і не являвся власником будівлі, зокрема станом на момент прийняття відповідачем-1 рішення про продаж земельної ділянки. Покликається на те, що відчуження земельної ділянки на користь відповідача-2 здійснено з порушенням вимог ст.ст. 116, 120, 128, 134 ЗК України, що є підставою для визнання відповідних правочинів недійсними. Просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016р. у справі №909/555/16, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Відповідач-1 в письмових поясненнях вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим. Звертає увагу на те, що згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 23.09.2016р. власником будівлі арочного цеху, розташованої в м.Калуші по вул.Долинській, 88-н, є ОСОБА_2, а не ТзОВ "Калуський машинобудівний завод". Відомості про скасування зазначеного запису відсутні. Просить залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016р. у справі №909/555/16, а апеляційну скаргу ТзОВ Калуський машинобудівний завод без задоволення.

Третя особа у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що суд першої інстанції не спростував доводів позивача про порушення вимог законодавства при відчуженні земельної ділянки, вказавши виключно про те, що так як право власності позивача на будівлю не є зареєстрованим, тому в останнього відсутнє право вимагати повернення йому права користування земельною ділянкою. Просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016р. у справі №909/555/16, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги ТзОВ Калуський машинобудівний завод.

Відповідач-2 не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача-1 заперечив проти доводів скаржника. Просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи підтримав вимоги апеляційної скарги.

Позивач та відповідач-2 не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників. З датою, часом і місцем розгляду апеляційної скарги обізнані під розписку 30.01.2017р.

Суд не визнавав обовязковою явку в судове засідання представників сторін. Отже, в силу положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності позивача та відповідача-2.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників судового процесу, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016р. у справі № 909/555/16.

Як вбачається з наявних у справі копій документів, 24 січня 2009 року між Калуською міською радою (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством Калуський машинобудівний завод (орендар) укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець відповідно до рішення Калуської міської ради від 24.12.2008р. № 793 надає в оренду земельну ділянку в строкове платне користування для обслуговування виробничих приміщень, яка знаходиться в м. Калуші на вул. Долинській, 88 (а.с.16-19).

Пунктами 2-4 договору передбачено, що в оренду надана земельна ділянка загальною площею 11,3032 га. На земельній ділянці знаходяться обєкти майна. В оренду передається в земельна ділянка, на якій розміщені обєкти нерухомого майна.

Відповідно до п. 8 договір оренди укладено до 24.12.2013р.

Згідно п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 664902,05 грн. в рік.

Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування виробничих приміщень (п. 14 договору).

Права, обовязки та відповідальність сторін договору визначені пунктами 24-27, 35, 36 договору.

Договір оренди землі від 24.01.2009р. підписаний і скріплений печатками його сторін та зареєстрований у Калуському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.04.2009р. за № 37.

Зі змісту наявної у справі копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.06.2016 за № вбачається, що 01.10.2012 внесено запис 4000762 про припинення за рішенням засновників юридичної особи (ідентифікаційний код 32874020), найменування - Приватне акціонерне товариство «Калуський машинобудівний завод». Відомості про юридичних осіб-правонаступників відсутні. За кодом в даному витязі значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Калуський машинобудівний завод». Відомості про юридичних осіб, правонаступником яких зареєстрована ця юридична особа, відсутні (а.с.78-89).

Також відсутня інформація щодо правонаступництва позивача відносно прав та обовязків ЗАТ Калуський машинобудівний завод у доданій представником копії статуту ТзОВ Калуський машинобудівний завод, затв. 06.03.2013 р. протоколом загальних зборів учасників № 01/03 (а.с.218-227).

Судом встановлено, що на підставі рішення Калуської міської ради за № 1103 від 29.03.2012р. підприємцю ОСОБА_2 продано у власність земельну ділянку площею 0,2184 га на вул. Долинській, 88-н, для обслуговування викупленої будівлі арочного складу (а.с.20).

10.04.2012р. між Калуською міською радою (продавець) та підпримцем ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, згідно якого продавець відповідно до рішення Калуської міської ради від 29.03.2012р. № 1103 передає за плату, а покупець приймає у власність і оплачує земельну ділянку з усіма обтяженнями, обмеженнями і сервітутами на вул. Долинській, 88-н в м. Калуші, площею 0,2184 га, кадастровий номер: :18:006:0005 (а.с.21-24).

09.07.2012р. ПП ОСОБА_2 видано державний акт серії ЯМ № 602586 на право власності на земельну ділянку площею 0,2184 га, розташовану на вул. Долинській, 88-н в м. Калуш для обслуговування викупленої будівлі арочного цеху відповідно до договору купівлі-продажу від 10.04.2012р. (а.с.25).

06.07.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю Калуський машинобудівний завод звернулось до місцевого господарського суду з позовною заявою, в якій просило визнати недійсними:

- рішення Калуської міської ради № 1103 від 29.03.2012р. "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення підприємцю ОСОБА_2 (0,2184 га)";

-договір купівлі-продажу від 10.04.2012р., укладений між Калуською міською радою та ФОП ОСОБА_2;

-Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 602586, виданий 09.07.2012р. ФОП ОСОБА_2 (а.с.3-8).

Позивач обгрунтовує вказані позовні вимоги тим, що оскаржувані рішення міської ради, договір купівлі-продажу земельної ділянки та державний акт на право власності на земельну ділянку порушують його права, як правонаступника Закритого акціонерного товариства Калуський машинобудівний завод, яке є орендарем земельної ділянки площею 11,3032 га, що знаходиться в м. Калуші на вул. Долинській, 88 на підставі договору оренди землі від 24.01.2009р.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2017р. та від 30.01.2017р. витребувано у позивача докази про правонаступництво ТзОВ Калуський машинобудівний завод відносно прав та обовязків ЗАТ Калуський машинобудівний завод.

Однак, станом на 20.02.2017р. позивач не виконав вимог суду, не надав доказів про правонаступництво ТзОВ Калуський машинобудівний завод відносно прав та обовязків ЗАТ Калуський машинобудівний завод.

30.08.2016р. відповідач-2 подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в позові ТзОВ Калуський машинобудівний завод у звязку із спливом строку позовної давності (а.с.116).

При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.

Згідно ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 сатті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч.5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч.1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналогічне положення унормовано в частині 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Враховуючи те, що позивач не надав витребуваних судом доказів про правонаступництво ТзОВ Калуський машинобудівний завод відносно прав та обовязків ЗАТ Калуський машинобудівний завод, яке значиться орендарем земельної ділянки площею 11,3032 га, що знаходиться в м. Калуші на вул. Долинській, 88, за договором оренди землі від 24.01.2009р., колегія суддів констатує, що позовні вимоги ТзОВ Калуський машинобудівний завод про визнання недійсним рішення Калуської міської ради № 1103 від 29.03.2012р. заявлені безпідставно, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України наявності обставин, за яких спірне рішення міської ради порушує його права та законні інтереси.

З урахуванням вищенаведеного, не підлягають задоволенню похідні вимоги щодо визнання недійсними договору купівлі-продажу від 10.04.2012р., укладеного між Калуською міською радою і ФОП ОСОБА_2, та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 602586 від 09.07.2012р, виданого на його імя.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, зазначених в оскаржуваному судовому рішенні.

Стосовно клопотання відповідача-2 про застосування строку позовної давності до даного позову, колегія суддів зазначає таке.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості (п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

Оскільки в даному спорі суд встановив відсутність порушеного права позивача, тому позовна давність застосуванню не підлягає.

Враховуючи вищевказане, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно положень ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016р. у справі № 909/555/16, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Калуський машинобудівний завод без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України..

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Хабіб М.І.

ОСОБА_1