У х в а л а

14 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України в складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,

суддів: Берднік І.С.,

Ємця А.А., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18 травня

2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 09 листопада

2016 року у справі № 5015/4554/12 за позовом Самбірського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до ОСОБА_2 про розірвання договору

купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва та зобов'язання повернути у державну власність об'єкт незавершеного будівництва,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від

18 травня 2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 09 листопада 2016 року, рішення Господарського суду Львівської області від 23 листопада 2015 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу від 07 лютого 2006 року № 507 об'єкта незавершеного будівництва зі змінами, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та ОСОБА_2, зобов'язано ОСОБА_2 повернути у державну власність об'єкт незавершеного будівництва - головний виробничий корпус, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 згідно акта прийому-передачі. Вирішено питання про судові витрати.

У січні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява

ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18 травня 2016 року

та постанови Вищого господарського суду України від 09 листопада

2016 року у справі № 5015/4554/12 з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1

ст. 111 16 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 07 грудня 2016 року у справі № 918/36/16 та від

31 січня 2007 року у справі № 2-20/9710-2006, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня

2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи № 5015/4554/12 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок

Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець