ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Справа № 911/3892/16

За позовом Українського консорціуму Екосорб

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Київобленерго

треті особи Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,

Товариство з обмеженою відповідальністю ПГ Інвест

про визнання недійсним одностороннього припинення договору

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №70 від 11.04.2016);

від третьої особи 1: не зявився.

від третьої особи 2: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 16.12.2014);

арбітражний керуючий Українського консорціуму "Екосорб": ОСОБА_4 (посвідчення №932 від 30.05.2013);

СУТЬ СПОРУ: Український консорціум Екосорб (далі УК Екосорб) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства Київобленерго (далі ПАТ Київобленерго) та просить суд визнати недійсним одностороннє припинення ПАТ Київобленерго договору №2262 на користування електричною енергією від 15.04.2001 укладеним між Українським консорціумом Екосорб та ПАТ Київобленерго.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем односторонньо припинено договір №2262 на користування електричною енергією від 15.04.2001, укладений між Українським консорціумом Екосорб та ПАТ Київобленерго, що порушує умови договору та чинне законодавство.

Крім того, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії відносно постачання електричної енергії через трансформаторну підстанцію, що є власністю позивача, а саме ТП№1666 та внутрішні електричні мережі.

Вказана заява про забезпечення позову залишена судом без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених ст. 67 ГПК України, заходів до забезпечення позову.

Згідно до ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При вирішенні питання щодо застосування заходів забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволення позову.

Однак, позивачем, в порушення вимог ст.33 ГПК України, не надано доказів у підтвердження того, що виконання рішення у даній справі, у разі задоволення позову, буде утруднено або унеможливлено, крім того, позивачем не надано суду доказів перебування вказаного майна у власності останнього.

Відповідач у справі ПАТ Київобленерго у своєму відзиві просить суд відмовити у задоволенні позивних вимог позивача у повному обсязі вказуючи на те, що позивача листом від 16.09.2016 вих. № 07/314/1720 повідомлено про припинення дії спірного договору, відповідно до умов передбачених договором №2262 на користування електричною енергією від 15.04.2001.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.12.2015 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Третя особа у справі - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг письмових пояснень щодо позовних вимог не надала.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.01.2017 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю ПГ Інвест (далі ТОВ ПГ Інвест).

Третя особа у справі - ТОВ ПГ Інвест) письмових пояснень щодо позовних вимог не надала.

13.02.2017 до господарського суду Київської області позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою керівника позивача.

Розглянувши подане клопотання, суд відмовляє в його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви; у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Так враховуючи, що двомісячний строк розгляду даної справи закінчився 30.01.2017, за клопотанням позивача від 26.01.2017 судом продовжено строк вирішення даного спору на 15 днів до 14.02.2017.

Крім того, відповідно до вимог ст. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають до господарського суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства. Таким чином, керівник позивача, який на час розгляду даної справи зазначив про свою хворобу, не є єдиним можливим законним представником, за відсутності якого справа не може бути розглянута.

Також, суд зазначає, що у судовому засіданні присутній арбітражний керуючий позивача ОСОБА_4, який призначений ухвалою господарського суду м. Києва від 28.01.2016 у справі №910/18384/15.

Таким чином, враховуючи, що строк розгляду справи є обовязковим для всіх учасників господарського процесу та відкласти розгляд справи в межах строку визначеного ст. 69 ГПК України (з урахуванням необхідності належного повідомлення інших учасників судового процесу), а також те, що позивачем не надано доказів неможливості зявлення в судове засідання, та те що у позивача не має можливості забезпечення явки іншого представника, суд відмовляє в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 09.02.2017 оголошено перерву до 13.02.2016.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач у даній справі УК Екосорб відповідно до інформації з ЄДРПОУ є юридичною особою, основним видом діяльності якої є організація будівництва будівель, у т.ч. будівництво житлових і нежитлових будівель, зареєстрованою 27.12.1996, 20.09.2015 засновниками вказаної юридичної особи прийнято рішення про припинення юридичної особи, 10.02.2016 господарським судом м. Києва відносно позивача у даній справі порушено справу про банкрутство.

Відповідач у даній справі ПАТ Київобленерго відповідно до інформації з ЄДРПОУ є юридичною особою, основним видом діяльності якої є передача електроенергії.

15.04.2001 між позивачем (далі - споживач) та відповідачем (далі - енергопостачальник) укладено договір №2262 на користування електричною енергією (т.1 а.с.23-26).

Відповідно до п. 1 якого визначено, що предметом договору енергопостачальник зобовязується передавати електричну енергію у відповідності з умовами договору, а споживач своєчасно проводити оплату за електричну енергію та виконувати інші умови, визначені вказаним договором.

Згідно п. 2.1 енергопостачальник зобовязується відпускати електроенергію в межах 150 кВт у відповідності до цього договору, умов та правил користування електроенергії та потужності (додаток №1).

Відповідно до додатку №3.1 (т.1 а.с.28), адресою постачання є будівництво в с. Чайки, де позивач був забудовником, що не заперечується сторонами під час розгляду справи.

23.08.2006 між Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою (орендодавець) та УК Екосорб (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець надає в оренду, а орендар приймає у срокове платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 21.7980 га, кадастровий номер :02:001:0002.

Згідно п. 1.2 договору, вказана земельна ділянка надається і оренду для розширення багатоповерхового житлового комплексу з загальноосвітньою школою та дитячим дошкільним закладом і приміщеннями торгового, медичного та культурно-оздоровчого призначення.

Строк дії договору 10 років з дня підписання його сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації (п. 1.5 договору).

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради №11 від 20.08.2013 (т.1 а.с.124-125), на підставі заяв УК Екосорб та ТОВ ПГ Інвест функції замовника будівництва в с. Чайки передано від УК Екосорб до ТОВ ПГ Інвест.

29.10.2013 між Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою (орендодавець) та УК Екосорб (первісний орендар) та ТОВ ПГ Інвест (новий орендар) укладено договір про внесення змін до вищевказаного договору оренди земельної ділянки (т.1 а.с.116-121).

Відповідно до умов якого, новому орендарю первісним орендарем передано права та функції замовника будівництва на земельній ділянці загальною площею 21.7980 га, кадастровий номер :02:001:0002.

23.08.2013 між УК Екосорб (замовник 1) до ТОВ ПГ Інвест (замовник 2) укладено договір про заміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва).

У відповідності до умов п.10 ст. 3 вказаного договору, предметом договору є передача всіх прав замовника 1, які належать йому як замовнику будівництва, замовнику 2, зокрема, набуття переважних прав на переукладення договорів і правочинів, стороною яких є замовник 1, які відповідають інтересам замовника 2.

Згідно п. 4.1 договору, замовник 1 зобовязується, зокрема, передати замовнику 2 всі права закріплені п. 3 вказаного договору; створити замовнику 2 умови для користування електроенергією, водою, інженерними та іншими комунікаціями згідно проекту організації будівництва, сприяти в передачі вказаних комунікацій на баланс експлуатуючих організацій після введення обєкта в експлуатацію; не перешкоджати в реалізації переданих ним замовнику 2 прав та повноважень.

Всі документи та обєкти, зазначені в п. 4.1 вказаного договору мають бути передані замовнику 2 за актом приймання-передачі, а в разі необхідності на підставі додаткових договорів №1 та №2.

Згідно п. 5 вказаного договору, замовник 1 з дати укладення вказаного договору припиняє свій юридичний статус замовника будівництва обєкта містобудування, але продовжує виконувати свої зобовязання за укладеними договорами з фізичними особами, а також договорами спрямованими на забезпечення будівництва.

Вказаний договір набуває чинності з моменту його підписання стронами та діє до повного його виконання (п. 9).

У відповідності до п.1 додаткового договору №1 від 23.08.2013 (т.1 а.с.224), предметом договору є передача проектної документації на будівництво та іншої документації, належної на праві власності замовнику 1, замовнику 2

Відповідно до акту приймання-передачі технічної та проектної документації від 23.08.2013 (т2 а.с.28-29), позивачем передано третій особі, зокрема, зовнішні електричні мережі (п.9).

Як вказує відповідач, у відзиві на позовну заяву, листом від 07.12.2015 ТОВ ПГ Інвест повідомило відповідача, що відповідно до рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради №11 від 20.08.2013, третю особу - ТОВ ПГ Інвест визнано виконавцем функцій замовника будівництва за адресою вул. Коцюбинського, с. Чайки.

Листом від 04.05.2016 ТОВ ПГ Інвест повідомило відповідача, про те, що є фактичним споживачем електричної енергії та просило переукласти договір на постачання електричної енергії на обєкт вул. Коцюбинського, 9, с. Чайки, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., разом з чим третьою особою було надано відповідачу пакет документів, зокрема: договір оренди земельної ділянки від 23.08.2006; рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради №11 від 20.08.2013; договір про зміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва) від 23.08.2013; договори про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 29.10.2013 та від 15.11.2013; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також зокрема, титульну сторінку технічного паспорту на ТП-1666, виготовленого 29.11.2015 (т.1 а.с.137), що знаходиться в с. Чайки на вул.. Коцюбинського, 9, замовником якого є ТОВ ПГ Інвест.

При цьому, позивачем надано в матеріали справи титульну сторінку технічного паспорту на ТП-1666, що знаходиться в с. Чайки на вул.. Коцюбинського, 9-Б, замовником якого є позивач у даній справі, проте вказаний паспорт виготовлено станом на 09.11.2015, тобто раніше ніж технічний паспорт третьої особи у даній справі.

Відповідач зазначає, що звертався до позивача з листом від 04.07.2016 №20-1-616 щодо надання згоди на переукладення договору №2262 від 15.04.2001 (т.1 а.с.151).

Крім того, 19.07.2016 проведено спільну нараду за участю представників НКРЕКП, позивача, відповідача та ТОВ ПГ Інвест, що підтверджується протоколом (т.1 а.с.153-155), відповідно до якого вирішено: ТОВ ПГ Інвест узгодити з відповідачем проект договору про постачання електроенергії на технічні цілі будинку, передбачивши погашення залишку заборгованості; позивачу за зверненням ТОВ ПГ Інвест вирішити питання виділення із загальної електричної схеми мікрорайону забудови однолінійної схеми живлення будинку, передати ТП, які живлять будинок спеціалізованій організації ПАТ Київобленерго.

Проте, як вказує позивач, відповідач звернувся до нього з листом від 16.09.2016, відповідно до якого повідомив про припинення дії договору №2262 від 15.04.2001, у звязку з тим, що позивач у даній справі не є власником або користувачем обєкту/земельної ділянки, а також позивачем не виконувались зобовязання за договором в частині оплати за надану електроенергію (т.1 а.с.157)

Не погоджуючись з листом відповідача від 16.09.2016 позивач звернувся до відповідача з листом вимогою від 24.10.2016 (т.1 а.с.66-67), відповідно до якого позивач вказуючи про те, що він є власником електричної мережі та трансформаторних підстанцій та вимагав відключити електропостачання користувачів, яким останній не надавав згоди на користування, проте які підключені без згоди позивача.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до п. 1.3 Правил користування електричною енергією (далі - Правила), затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 (зі змінами та доповненнями), постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно п. 5.1 Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

При цьому, згідно п. 1.2 вказаних Правил, споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Як вбачається з договору, укладеному між позивачем та відповідачем №2262 від 15.04.2011, постачання електричної енергії здійснюється позивачу на конкретний обєкт саме як забудовнику зазначеного обєкту в обсягах встановлених саме для цього обєкту.

У звязку з повною передачею позивачем функцій забудовника позивач фактично припинив споживання електроенергії щодо такого обєкта.

Посилання позивача на наявність у нього права власності на електроустановку, а саме підстанцію ТП-1666 не підтверджуються матеріалами справи.

Технічний паспорт, виготовлений БТІ не може вважатись належним документом на підтвердження права власності. Крім того, як зазначалось вище, такий же технічний паспорт з пізнішою датою виготовлення, наданий у матеріали справи третьою особою ТОВ ПГ Інвест.

Згідно п. 1.2 вказаних Правил, електроустановка - комплекс взаємопов'язаних устаткування і споруд, призначених для виробництва або перетворення, передачі, розподілу чи споживання електричної енергії; електрична мережа - сукупність електроустановок для передачі та розподілу електричної енергії.

Згідно з експлікацією забудови масиву в с. Чайки, трансформаторні підстанції у т.ч. спірна є невідємною частиною всього комплексу і призначена для його обслуговування.

Позивачем під час розгляду справи не надано суду документів щодо його права власності на підстанцію, документів на підтвердження призначення або встановлення обсягів постачання через вказану підстанцію електроенергії на інші обєкти.

У відповідності до ст. ст. 33-34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав про задоволення позовних вимог у даній справі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити

Повний текст рішення складено 16.02.2017.

Суддя С.І. Чонгова