ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" лютого 2017 р.Справа № 924/1255/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Яроцький А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ремагросервіс" м. Радехів Львівської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ Тракт" с. Михайлівці Красилівського району Хмельницької області

про стягнення 38900,71 грн., з яких 19583,13 грн. - пеня, 3875,85 грн. - 3% річних, 15441,73 грн. інфляційні нарахування

Представники сторін: не з'явились

В судовому засіданні 16.02.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремагросервіс" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ Тракт" 255 229,75 грн., з яких 220596,20 грн. основний борг, 18321,55 грн. - пеня, 3517,44 грн. - 3% річних, 12794,56 грн. інфляційні нарахування.

Ухвалою суду від 19.12.2016р. порушено провадження у справі, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 17.01.2017р. припинено провадження у справі №924/1255/16 в частині стягнення 23452,00 грн. основного боргу.

02.02.2017р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог по справі №924/1255/16, в якій останній просить стягнути з відповідача 38900,71 грн., з яких 19583,13 грн. - пеня, 3875,85 грн. - 3% річних, 15441,73 грн. інфляційні нарахування. При цьому позивач надав уточнені розрахунки пені та 3% річних обраховані за період з 17.06.2016р. по 18.01.2017р. та інфляційних нарахувань обрахованих за липень - грудень 2016р.

Ухвалою суду від 02.02.2017р. заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнято судом.

Надалі предметом спору виступає вимога про стягнення з відповідача 38900,71 грн., з яких 19583,13 грн. - пеня, 3875,85 грн. - 3% річних, 15441,73 грн. інфляційні нарахування.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, однак судом враховується, що до судового слухання справі від позивача надійшла заява, в якій останнім повідомлено про підтримання позовних вимог в повному обсязі, а від відповідача отримано клопотання про зменшення розміру нарахованої пені на 50% з урахуванням повного погашення основного боргу по справі.

З огляду на викладене, оскільки неявка сторін та відсутність письмового відзиву у справі не перешкоджають вирішенню спору по суті, суд вважає за можливе згідно ст. 75 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Суд оцінивши подані сторонами документи вважає їх достатніми для прийняття рішення по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

25 березня 2016 року між ТОВ "ФГ Тракт" (замовник) та ТОВ „Ремагросервіс (виконавець) укладено договір №25/03-2016 Т на виконання сільськогосподарських робіт, за змістом якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов'язується за завданням замовника протягом дії цього договору, надавати послуги по виконанню сільськогосподарських робіт, в об'ємах та на умовах вказаних в цьому договорі, відповідно до завдань замовника, а замовник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором прийняти такі послуги, та здійснити їх оплату. В межах цього договору, виконавець зобов'язаний надавати замовнику наступні сільськогосподарські роботи (послуги): Боронування (під урожай 2016 року); культивація ґрунту (під урожай 2016 року).

Відповідно до п. 1.3 договору сторони домовились, що виконавець забезпечує виконання робіт, передбачених цим договором, із використанням власної сільськогосподарської техніки, що вказана в п.2.4. цього договору та агрегатів, які належать Замовнику, а саме: культиватор марки Європак 8м, в кількості 1 (одна) шт. (інвентарний № 799); культиватор марки Європак 8м, в кількості 1(одна) шт. (інвентарний № 816); культиватор марки Європак 8м, в кількості 1 (одна) шт. (інвентарний № 815), культиватор марки McFarlane 21м, в кількості 1(одна) шт. (інвентарний № 689); культиватор марки McFarlane 15м, в кількості 1(одна) шт. (інвентарний № 795).

3агальна площа обробітку складає орієнтовно 3000 (три тисячі) гектарів (пункт 1.4 договору).

Сторони погодили, що термін виконання робіт за цим договором становить: до "15" травня 2016 року. Термін виконання робіт може бути змінений лише за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до даного договору (п. 2.9 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки за цим договором здійснюються замовником в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок вказаний виконавцем.

Вартість робіт відповідно до п. 4.2. договору визначається виходячи з фактичних обсягів робіт та розцінок: в 110,00 (сто десять гривень 00 коп.) гривень в т.ч. ПДВ, за один гектар, на якому було проведено боронування; 220,00 (двісті двадцять гривень 00 коп.) гривень в т.ч. ПДВ, за один гектар, на якому було проведена культивація ґрунту.

Відповідно до п.п. 4.3, 4.4 датою оплати вважається дата списання грошових коштів з рахунку замовника. Здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється ОСОБА_1 виконаних робіт, який підписується замовником та виконавцем.

Сторони домовились, що замовник сплачує виконавцю грошові кошти протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання ОСОБА_1 виконаних робіт на підставі виставлених рахунків. ОСОБА_1 виконаних робіт замовником є підтвердженням відсутності претензій з його боку (п.п. 4.5, 4.6 договору).

Згідно з п. 5.8 договору у разі порушення строку оплати послуг передбачених цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 7.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 17 червня 2016 року, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

30 квітня 2016 року сторони підписали акти виконаних робіт відповідно до договору №25/03-2016 Т від 25 березня 2016 року на виконання сільськогосподарських робіт на загальну вартість 220596,20 грн.

30 серпня 2016 року позивач звернувся з листом - претензією до відповідача за №45-юр, щодо сплати суми заборгованості по договору №25/03-2016 - Т від 25 березня 2016 року на суму 220596,20 грн., на який 07 вересня 2016 року відповідач надіслав відповідь №124 про те, що ТОВ "ФГ Тракт" гарантує погасити заборгованість відповідно до графіку:

З 12.09.2016 року по 12.10. 2016 року - 73532,00 грн.,

З 12.10.2016 року по 12.11.2016 року - 73532,00 грн.,

З 12.11.2016 року по 12.12.2016 року - 73532,00 грн.

Після порушення провадження у справі №924/1255/16, за заявою позивача припинено провадження в частині стягнення 23452,00 грн. основного боргу у зв'язку зі сплатою ТОВ "ФГ Тракт". Окрім того, внаслідок сплати відповідачем 197144,20 грн. основного боргу, позивачем подано заяву, в якій останній просить суд стягнути з відповідача нараховані за неналежне виконання останнім умов договору №25/03-2016 - Т від 25 березня 2016 року на підставі п. 5.8 договору та ст. 625 Цивільного кодексу України 19583,13 грн. - пені, 3875,85 грн. - 3% річних та 15441,73 грн. інфляційних нарахувань, яка ухвалою суду від 02.02.2017р. прийнята судом.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається таке:

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Виконавець повинен надати послугу особисто (ч.1 ст. 902 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 905 Цивільного кодексу України встановлено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Визначальною ознакою послуг за загальним правилом є те, що вони споживаються замовником у процесі надання, тобто на момент завершення виконання відсутній результат як певний відокремлений матеріалізований результат.

Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 березня 2016 року між ТОВ "ФГ Тракт" (замовник) та ТОВ „Ремагросервіс (виконавець) укладено договір №25/03-2016 Т на виконання сільськогосподарських робіт, за змістом якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов'язується за завданням замовника протягом дії цього договору, надавати послуги по виконанню сільськогосподарських робіт, в об'ємах та на умовах вказаних в цьому договорі, відповідно до завдань замовника, а замовник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором прийняти такі послуги, та здійснити їх оплату.

На підтвердження виконання наданих послуг згідно вищевказаного договору сторонами 30.04.2016р. підписано акти виконаних робіт на загальну вартість 220596,20 грн.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов'язання.

Судом враховується, що після порушення провадження у справі №924/1255/16, за заявою позивача припинено провадження в частині стягнення 23452,00 грн. основного боргу у зв'язку зі сплатою ТОВ "ФГ Тракт". Окрім того, внаслідок сплати відповідачем 197144,20 грн. основного боргу, позивачем подано заяву, в якій останній просить суд стягнути з відповідача нараховані за неналежне виконання останнім умов договору №25/03-2016 - Т від 25 березня 2016 року на підставі п. 5.8 договору та ст. 625 Цивільного кодексу України 19583,13 грн. - пені, 3875,85 грн. - 3% річних та 15441,73 грн. інфляційних нарахувань, яка ухвалою суду від 02.02.2017р. прийнята судом.

Відповідно до п. 5.8 договору у разі порушення строку оплати послуг передбачених цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

З огляду на прострочення відповідачем оплати послуг, позивач на підставі п. 5.8 договору нарахував до стягнення з останнього пеню в розмірі 19583,13 грн. за період з 17.06.2016р. по 18.01.2017р.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, рухоме і нерухоме майно, а частина 2 - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу України передбачає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При перевірці правильності нарахування пені обрахованої згідно п. 5. 8 договору в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, суд прийшов до висновку, що позивачем в порушення приписів ч.6.ст 232 Господарського кодексу України обраховано останню поза межами максимально можливого строку та розміру, з огляду на що вимога про стягнення пені за період з 17.06.2016р. по 17.12.2016р. підлягає задоволенню частково на суму 16918,40 грн.

Окремо, при стягненні пені судом враховується, що згідно з ч.3 ст.551 ЦК України за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, може бути зменшено за рішенням суду, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Відповідно, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Аналогічна за змістом і норма ст.233 ГК України, згідно якої у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

З метою забезпечення правильного і однакового застосування законодавства господарським судам Пленумом Вищого господарського суду України у постанові від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" надано роз'яснення, зокрема у п.3.17.4 зазначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Враховуючи повне погашення відповідачем основної заборгованості за договором №25/03-2016 - Т від 25 березня 2016 року, подане останнім клопотання про зменшення розміру нарахованої пені, заявлені позивачем до стягнення 3% річних та інфляційні нарахування, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача до 8459,20 грн.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача 3875,85 грн. - 3% річних обрахованих за період з 17.06.2016р. по 18.01.2017р. та 15441,73 грн. інфляційних втрат нарахованих за червень - грудень 2016р.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перерахунку заявлених до стягнення трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань судом встановлено, що останні обраховані позивачем в межах максимально можливого розміру за заявлений період, а тому вимога про їх стягнення підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 38900,71 грн., з яких 19583,13 грн. - пеня, 3875,85 грн. - 3% річних, 15441,73 грн. інфляційні нарахування підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України при частковому задоволенні позову витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ремагросервіс" м. Радехів Львівської області до товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ Тракт" с. Михайлівці Красилівського району Хмельницької області про стягнення 38900,71 грн., з яких 19583,13 грн. - пеня, 3875,85 грн. - 3% річних, 15441,73 грн. інфляційні нарахування задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ Тракт" (вул. Першого Травня, 2, с. Михайлівці Красилівського району Хмельницької області, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ремагросервіс" (вул. Стоянівська, 2А, м. Радехів Львівської області, ) 8459,20 грн. (вісім тис. чотириста п'ятдесят дев'ять грн. 20 коп.) пені, 3875,85 грн. (три тис. вісімсот сімдесят п'ять грн. 85 коп.) 3% річних, 15441,73 грн. (п'ятнадцять тис. чотириста сорок одна грн. 73 коп.) інфляційних нарахувань, 1600,00 грн. (одна тис. шістсот грн.) судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Повне рішення складено 17.02.2017р.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу - вул. Стоянівська, 2А, м. Радехів Львівської області

3 - відповідачу - вул. Першого Травня, 2, с. Михайлівці Красилівського району Хмельницької області