КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. справа№ 910/30089/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Самойленко П.М.

відповідача - Денисенко О.В., Мазурок Я.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія"

на рішення Господарського суду м. Києва від 22.11.2016 р.

у справі № 910/30089/15 (суддя - Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія"

до Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 77408,81 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" (далі - позивач) звернулось з позовом до Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 77 408,81 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.02.2016 р. у справі № 910/30089/15 у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 р. у справі № 910/30089/15 вказане рішення Господарського суду м. Києва було скасовано; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2016 р. рішення Господарського суду м. Києва від 18.02.2016 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 р було скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.11.2016 р. у справі № 910/30089/15 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 22.11.2016 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що відповідач, на думку позивача, зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду у розмірі 77 408,81 грн, оскільки саме на балансі Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" перебувало примішення, з даху якого впала бурулька та завдала шкоди застрахованому автомобілю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/30089/15 та призначено її до розгляду на 24.01.2017 р.

Разом з цим, судове засідання, призначене на 24.01.2017 р., не відбулося у зв'язку з надходженням повідомлення про повну евакуацію відвідувачів та працівників з приміщення Київського апеляційного господарського суду з причини виникнення загрози замінування будівлі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2017 р. було призначено розгляд справи на 14.02.2017 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

19.04.2012 р. між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Наста" (далі - страховик) та ОСОБА_5 (далі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 205.0088636 (далі - договір).

Предметом страхування даного договору є транспортний засіб Honda Pilot, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

27.12.2012 р. в м. Києві по вул. Б.Хмельницького 51-Б, внаслідок падіння бурульки з даху будинку за вказаною адресою було пошкоджено автомобіль Honda Pilot, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується протоколом огляду місця події, складеним інспектором ВОМ ДТП ВДАІ Шевченківського РУ.

Загальний розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу автомобілю Honda Pilot, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження, відповідно до звіту № 2012-12-27/004 про оцінку автомобіля, складеного 12.01.2013 р. оцінювачем ОСОБА_7, (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача НОМЕР_5 від 20.12.2008) визначений у розмірі 81 071,71 грн.

Згідно з актом виконаних робіт № 196м від 04.03.2013 р. вартість виконаних відновлювальних робіт склала 77 408,81 грн.

Відповідно до складених страхових актів № 2012-12-27/004 від 12.03.2013 р. на суму 61 283,08 грн та № 2012-12-27/004-1 від 12.03.2013 р. на суму 16 125,73 грн по договору страхування № 205.0088636 від 19.04.2012 р. загальна сума страхового відшкодування визначена у розмірі 77 408,81 грн.

Виплата страхового відшкодування підтверджена платіжними дорученнями № 4418 від 21.02.2013 р. на суму 20 000,00 грн, № 4448 від 26.02.2013 р. на суму 41 283,08 грн та № 5422 від 24.05.2013 р. на суму 16 125,73 грн.

25.03.2014 р. між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Наста" (далі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" (далі - новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги № 2503 (далі - договір відступлення).

Відповідно до п. 1.1 договору відступлення первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих страхувальникам первісного кредитора по договору добровільного страхування, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеним договором добровільного страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Згідно з актом прийому-передачі права вимоги від 27.03.2014 р. позивач набув права вимоги за договором добровільного страхування наземного транспорту № 205.0088636, укладеного 19.04.2012 р. між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Наста" (страховик) та ОСОБА_5 (страхувальник), у відповідності до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки Honda Pilot, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 3.1.1 договору відступлення права вимоги право вимоги відступається (передається) в розмірі заборгованості боржників перед первісним кредитором.

Згідно з п. 2.1 договору відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються згідно цього договору, складає 6 117 843,17 грн.

Як передбачено п. 300 додатку № 1 до договору відступлення права вимоги, первісний кредитор відступає Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" належні йому права вимоги до особи, винної за завдання збитків в розмірі суми страхового відшкодування, що складає 77 408,81 грн.

Спір у справі виник в зв'язку з тим, що, на думку позивача, Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" є особою відповідальною за завдані збитки автомобілю Honda Pilot державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під час його пошкодження внаслідок падіння з даху будинку глиби снігу з льодом, у дворі якого був припаркований автомобіль страхувальника, оскільки будинок на АДРЕСА_1 обліковується на балансі відповідача, а тому пошкодження автомобіля сталося з вини відповідача, отже саме відповідач повинен відшкодувати позивачу в порядку регресу 77 408,81 грн.

Згідно з висновком інспектора ДПС відділу ДАІ Шевченківськго РУ ГУ МВС України в м. Києві та протоколу огляду місяця події від 27.12.2012 р., складеного інспектором ВОМ ДТП відділу ДАІ Шевченківського району в присутності понятих, водій, який є власником пошкодженого транспортного засобу - ОСОБА_5 о 09:45 год. 27.12.2012 р. припаркував автомобіль Honda Pilot, державний номер НОМЕР_1, у дворі вул. Б.Хмельницького, 51-Б. Повернувшись о 13:20 год. виявив пошкодження автомобіля та наявність снігу і криги біля нього.

Під час огляду пошкодженого транспортного засобу представників балансоутримувача вказаної будівлі - КП "Київжитлоспецексплуатація" залучено не було, у зв'язку з чим останній був позбавлений можливості надати відповідні пояснення та заперечення щодо причин пошкодження автомобіля під час огляду місця події та складання відповідних документів.

Крім того, відсутні плани-схеми розташування автомобіля в момент падіння на нього шматків льоду великих розмірів, як про це пояснює водій застрахованого автомобіля. В постанові слідчого лише зафіксовано, що автомобіль було припарковано у дворі даного будинку. Відсутні в матеріалах справи і докази вини відповідача у заподіянні збитків позивачу (постанова про притягнення до адмінвідповідальності за невиконання обов'язків щодо очищення даху підпорядкованого йому будинку).

За результатами розгляду повідомлення, що надійшло 27.12.2012 р. до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від ОСОБА_5 щодо пошкодження автомобіля марки Honda Pilot, державний номер НОМЕР_1, прийнято висновок від 29.12.2012 р., яким встановлено, що заявник звернувся до органів внутрішніх справ з метою повідомлення про подію та отримання відповідних документів для страхової компанії, у зв'язку з чим матеріали перевірки по ЖЕО № 1119/5934 від 27.12.2012 р. рахувати закінченими; підстав для введення до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає; матеріали справи списати до справи Шевченківського РУ м. Києва.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху житлова зона - дворові території, а також частини населених пунктів, позначені відповідним дорожнім знаком. Зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до п. 26.2 Правил дорожнього руху у житловій зоні забороняється, зокрема, стоянка транспортних засобів поза спеціально відведеними місцями і таке їх розташування, яке утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів.

Як передбачено п. 17.2 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25.12.2008 р., паркування транспортних засобів - тимчасова стоянка транспортних засобів у відведених або спеціально обладнаних місцях для паркування автотранспорту без відповідальності за збереження транспортного засобу або з такою відповідальністю, якщо можливе оснащення місць для паркування необхідним обладнанням. Спеціально обладнаними місцями є місця для паркування транспортних засобів, розміщені на проїжджій частині доріг чи за її межами, визначені відповідними дорожніми знаками, можуть мати дорожню розмітку, можуть бути оснащені спеціальними пристроями для контролю часу і способу паркування, сплати збору і послуг паркування, необхідним технічним обладнанням для запобігання викраденню транспортних засобів (огорожею, в'їзними та виїзними бар'єрами, шлагбаумами, приміщеннями для охоронців тощо).

Так, страхувальник припаркував вказаний автомобіль у дворі біля будинку 51-Б по вул. Б. Хмельницького в м. Києві.

Разом з цим, матеріали справи не містять належних доказів того, що територія біля будинку № 51-Б на вул. Б. Хмельницького у м. Києві відведена для стоянки автомобіля та того, що автомобіль Honda Pilot, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, знаходився у спеціально обладнаному місці для паркування автотранспорту.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно з ч.ч. 2, 6 ст. 19 цього Закону учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг.

Листом Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 109/02/31-21 від 06.01.2015 р. повідомлено, що 2 611,4 кв.м. загальної площі будинку за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, перебуває у приватній власності, та на балансі КП "Київжитлоспецексплуатація" перебуває 1 005,3 кв.м. будинку.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване в установленому законом порядку. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р., утримання будинків і прибудинкових територій це - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Як передбачено п. 1.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10.08.2004 р. "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд".

Положеннями п. 1.1.8.6 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 р., до таких послуг відноситься скидання з дахів та покрівель снігу та льоду.

Так, суду не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач, будучи балансоутримувачем лише 1005,3 кв. м. будинку за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, є також отримувачем коштів за утримання цілого будинку та прибудинкової території. 2611,4 кв.м. загальної площі вказаного будинку перебуває у власності інших осіб.

Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо особа, яка завдала шкоди не була уповноважена на такі дії;

б) наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо); у відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі;

в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки особи, яка завдала шкоди.

г) вина особи, яка завдала шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди, повинен довести наявність усіх чотирьох елементів господарського правопорушення.

Однак, позивач належними засобами доказування не довів завдання йому саме відповідачем шкоди на загальну суму 77 408,81 грн, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними та вину відповідача.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 77 408,81 грн є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

При цьому судом першої інстанції було враховано вказівки касаційної інстанції під час нового розгляду справи та вирішено спір на підставі належних доказів.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 22.11.2016 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 22.11.2016 р. у справі № 910/30089/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/30089/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко