ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2017 р. Справа № 10/Б-743

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Желік М.Б.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 б/н від 27.10.2016 року

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 25.10.2016 року у справі № 10/Б-743

за заявою: Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2,

до відповідача 1: ОСОБА_3, с.Струсів, Теребовлянського району, Тернопільської області,

до відповідача 2: ОСОБА_4, с.Струсів, Теребовлянського району, Тернопільської області,

до відповідача 3: ОСОБА_5, с.Струсів, Теребовлянського району, Тернопільської області,

до відповідача 4: ОСОБА_6, смт. Дружба, Теребовлянського району, Тернопільської області,

до відповідача 5: ОСОБА_7, с.Струсів, Теребовлянського району, Тернопільської області,

до відповідача 6: ОСОБА_8, с.Струсів, Теребовлянського району, Тернопільської області,

до відповідача 7: ОСОБА_9, с.Струсів, Теребовлянського району, Тернопільської області,

про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

за участю органу, уповноваженого управляти майном боржника: Міністерства аграрної політики та продовольства України, м. Київ,

за участю органу з питань банкрутства: Міністерства юстиції України, м. Київ,

у межах провадження у справі № 10/Б-743 за заявою Державної податкової інспекції у Теребовлянському районі про банкрутство Державного підприємства Струсівський комбінат продтоварів, с. Струсів, Теребовлянський район, Тернопільська область,

за участю представників:

від скаржника: ліквідатор ОСОБА_2,

від заявника: не зявився,

від відповідачів 1, 2, 3, 5, 6, 7: ОСОБА_10,

від відповідача 4: не зявився,

від органу з питань банкрутства: ОСОБА_11

Учасникам процесу розяснено їх права та обовязки, передбачені ст. ст. 20,22 ГПК України. Заяв про відвід складу суду не надходило. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У судовому засіданні 15.02.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 25.10.2016 року у справі № 10/Б-743 (суддя Сидорук А.М.) у задоволенні заяви Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в межах провадження у справі № 10/Б-743 про банкрутство Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Тернопільської області від 25.10.2016 року у справі № 10/Б-743, Арбітражний керуючий ліквідатор Державного підприємства «Струсівський комбінат продтоварів» ОСОБА_2 звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 27.10.2016 року (вх. №01-05/5468/16 від 22.11.2016 року). Апелянт зазначає, що місцевим судом залишено поза увагою те, що витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч.1 ст.388 ЦК України, у разі, коли відчуження мало місце два і більше разів після недійсного правочину, залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів; вважає, що суд неналежним чином дослідив докази по справі та не спростував ті докази, на які посилався заявник. Відтак, просить скасувати ухвалу господарського суду Тернопільської області від 25.10.2016 року у справі № 10/Б-743 і прийняти нове рішення про задоволення заяви Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП Документообіг господарських судів, 22.11.2016 року справу за № 10/Б-743 розподілено до розгляду судді доповідачу Желіку М.Б., а членами колегії визначено суддів Галушко Н.А., Марко Р.І.

Ухвалою від 24.11.2016 року клопотання Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору задоволено частково та відстрочено сплату судового до судового засідання у даній справі. Прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 14.12.2016 року. Розгляд справи відкладався з підстав, зазначених у відповідних ухвалах суду від 14.12.2016 року, від 11.01.2017 року, від 24.01.2017 року.

Ухвалою суду від 11.01.2017 року клопотання Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору задоволено, відстрочено сплату судового збору Державному підприємству "Струсівський комбінат продтоварів" до винесення рішення у справі.

23.01.2017 року, враховуючи тимчасову непрацездатність судді - члена колегії Марка Р.І., за розпорядженням керівника апарату суду № 38 здійснено автоматизовану зміну складу колегії суддів у даній справі. Згідно з протоколом автоматичної зміни складу суду суддю Марка Р.І. замінено на суддю Данко Л.С.

24.11.2016 року на адресу суду від ліквідатора ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення щодо підстав апеляційної скарги; 05.12.16 року - доповнення до апеляційної скарги (правові підстави апеляційної скарги); 09.12.2016 року - лист з долученням доказів надіслання апеляційної скарги Державній податковій інспекції у Теребовлянському районі; 10.01.2017 року - лист з долученням доказів надіслання апеляційної скарги Міністерству юстиції України та Головному територіальному управлінню юстиції у Тернопільській області. Крім цього, ліквідатором подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по суті.

12.12.2016 року на адресу суду від відповідачів 1, 2, 3, 5, 6, 7 надійшли відзиви на апеляційну скаргу, відповідно до яких просять ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

23.01.2017 року на адресу суду від ТОВ "Правовий брокер. Україна" надійшла письмова позиція на спростування доводів оскаржуваної ухвали, відповідно до якої просить оскаржувану ухвалу скасувати і прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

23.01.2017 року на адресу суду надійшли пояснення від Міністерства аграрної політики та продовольства України, відповідно до яких апеляційну скаргу підтримує.

У судове засідання 15.02.2017 року зявилися ліквідатор ОСОБА_2, представник ОСОБА_10, представник від органу з питань банкрутства ОСОБА_11 Ліквідатор вимоги апеляційної скарги підтримав. Представник Міністерства юстиції України підтримав позицію ліквідатора. Представник відповідачів проти вимог апеляційної скарги заперечив.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

10.08.2016 року на адресу господарського суду Тернопільської області надійшла заява Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в межах провадження у справі № 10/Б-743 про банкрутство Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів".

Позивач - Державне підприємство "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 просить суд

витребувати з незаконного володіння громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" комплекс, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Струсів, вул. Заводська, буд. 1;

визнати паво власності Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" на комплекс, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Струсів, вул. Заводська, буд. 1;

витребувати з незаконного володіння громадян ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 на користь Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" комплекс, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Струсів, вул. Заводська, буд. 1а;

визнати паво власності Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" на комплекс, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Струсів, вул. Заводська, буд. 1а.

Відповідно до п.4.2 Статуту Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів", затвердженого 06.04.2003 року, майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Здійснюючи право повного господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, що не суперечать чинному законодавству та цьому статуту. Згідно з п.4.4 статуту відчуження засобів виробництва, що є державною власністю і закріплених за підприємством, здійснюється за погодженням з органом управління майном у порядку, встановленому чинним законодавством.

У матеріалах справи наявні свідоцтво про право власності від 28.09.2006 року, видане Струсівською сільською радою на підставі рішення виконкому від 31.08.2006 року №109, на нерухоме майно, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Струсів, вул.Заводська, буд.1, а саме: адміністративний корпус, А, 909,8 кв.м.; майонезний цех В, 1082,6 кв.м.; будинок банкомиючої машини, Г, 383,3 кв.м.; будинок БРУ ВАК, Д, 216,1 кв.м.; будинок ректифікаційної колони, Е, 100,9 кв.м.; прибудова до майонезного цеху, Є, 129,3 кв.м.; склад, Ж, 430,0 кв.м.; будинок полісолодових екстрактів, З, 688,5 кв.м.; цех розливу горілки номер 2, І, 369,5 кв.м.; солодовня, Ї, 478,5 кв.м.; гаражі, К, 288,8 кв.м.; котельня, Н, 414,3 кв.м.; матеріальний склад номер 1, О, 69.8 кв.м.; матеріальний склад, П, 299,4 кв.м.; мазутосховище, Р, 57,3 кв.м.; склад готової продукції, С, 240,9 кв.м.; механічна майстерня, Т, 320,0 кв.м.; приміщення фільтр-прес ККС, У, 214,4 кв.м.; резервуар, І; резервуар, IІ; артскважина, III; артскважина, IV; вимощення, V; огорожа, 1; ворота, 2. Власник - Державне підприємство "Струсівський комбінат продтоварів", форма власності загальнодержавна, частка - 1/1.

Також наявне свідоцтво про право власності від 09.11.2006 року, видане Струсівською сільською радою на підставі рішення виконкому від 31.08.2006 року №130, на нерухоме майно, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Струсів, вул.Заводська, буд.1а, а саме: цех по виробництву горілчаних виробів №1, А, 1168,8 кв.м.; тарний склад, Б, 272,7 кв.м.; цех КМК, варочна, В, 335,7 кв.м.; будинок спиртопідвалу, Г, 397,5 кв.м. Власник - Державне підприємство "Струсівський комбінат продтоварів", форма власності загальнодержавна, частка - 1/1.

02.06.2008 року Мінагрополітики України видало Наказ № 345 "Про перелік державних підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління Мінагрополітики України", в який під № 872 включене Державне підприємство "Струсівський комбінат продтоварів" с.Струсів, Теребовлянського району Тернопільської області.

Колегія суддів також зазначає, що до переліку підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Мінагрополітики України, та акціонерних товариств, функції з управління корпоративними правами яких здійснює Мінагрополітики України, затвердженим Наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України 07 грудня 2015 року № 469, належить Державне підприємство «Струсівський комбінат продтоварів», код ЄДРПОУ 375125.

10.03.2010 року Західно-Українською товарною біржею проведено аукціон з продажу нерухомого майна ДП "Струсівський комбінат продтоварів", а саме: будівлі та споруди -промплощадки, допоміжні споруди та об'єкти інженерного забезпечення і комунікації, обладнання за ціною 618 106,50 грн.; переможцем торгів став ОСОБА_12, який запропонував ціну 618 106,50 грн. за нерухоме майно ДП "Струсівський комбінат продтоварів".

За результатами аукціону 04.06.2010 року між ДП "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора ОСОБА_13 та ОСОБА_12 укладено договори купівлі-продажу майна та акти прийому-передачі.

04.11.2010 року між ОСОБА_12 (продавець) та покупцями: ОСОБА_7 (покупець 1), ОСОБА_5 (покупець 2), ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (покупці 3), ОСОБА_8 (покупець 4), ОСОБА_6 (покупець 5) був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого продавець передає за плату, а покупці приймають і оплачують комплекс, що знаходиться в с. Струсів Теребовлянського району Тернопільської області, вул. Заводська, буд. 1, а саме:

- ОСОБА_7 приймає і оплачує 4/100 частки вищевказаного комплексу, що становлять: гаражі (цегляні), загальною площею 288,8 кв.м., зазначені в плані під літ."К";

- ОСОБА_5 приймає і оплачує 12/100 часток вищевказаного комплексу, що становлять: адміністративний корпус (цегляний), загальною площею 759,2 кв.м., зазначені в плані під літ."А";

- ОСОБА_4 та ОСОБА_3 приймають в рівних частках і оплачують 25/100 часток вищевказаного комплексу, що становлять: будинок ректифікаційної колони (цегляний), загальною площею 100,9 кв.м., зазначений в плані під літ."Е"; будинок полісолодових екстрактів (цегляний), загальною площею 688,5 кв.м., зазначений в плані під літ."З"; цех розливу горілки номер 2 (цегляний), загальною площею 369,5 кв.м., зазначений в плані під літ."І"; солодовня (цегляна) загальною площею 478,5 кв.м., зазначений в плані під літ."Ї"; артскважина (залізна), зазначена в плані під цифр. ІІІ;

- ОСОБА_8 приймає і оплачує 34/100 частки вищевказаного комплексу, що становлять: майонезний цех (цегляний), загальною площею 1082,6 кв.м., зазначений в плані під літ."В"; будинок банкомиючої машини (цегляний), загальною площею 383,3 кв.м., зазначений в плані під літ."Г"; будинок БРУ ВАК (цегляний), загальною площею 216,1 кв.м., зазначений в плані під літ."Д"; прибудова до майонезного цеху (цегляна), загальною площею 129,3 кв.м., зазначена в плані під літ."Є"; склад (шиферний), загальною площею 430 кв.м., зазначений в плані під літ."Ж"; артскважина (залізна) ----- ; огорожа (залізобетонні панелі), зазначена в плані під цифр.1; ворота (металеві), зазначені в плані під цифр.2; вимощення (асфальтне), зазначене в плані під цифрV;

- ОСОБА_6 приймає і оплачує 25/100 часток вищевказаного комплексу, що становлять: котельня (цегляна), загальною площею 414,3 кв.м., зазначена в плані під літ."Н"; матеріальний склад номер 1 (цегляний), загальною площею 69,8 кв.м., зазначений в плані під літ."О"; матеріальний склад (цегляний), загальною площею 299,4 кв.м., зазначений в плані під літ."П"; мазутосховище (цегляне), загальною площею 57,3 кв.м., зазначене в плані під літ."Р"; склад готової продукції (цегляний), загальною площею 240,9 кв.м., зазначений в плані під літ."С"; механічна майстерня (цегляна), загальною площею 320,0 кв.м., зазначена в плані під літ."Т"; приміщення фільтр-прес ККС (цегляне), загальною площею 214,4 кв.м., зазначене в плані під літ."У".

Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.11.2010р. посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_14 за реєстровим № 3220.

04.11.2010 року між ОСОБА_12 (продавець) та покупцями: ОСОБА_6 (покупець 1), ОСОБА_7 (покупець 2) був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого продавець передає за плату, а покупці приймають і оплачують комплекс, що знаходиться в с. Струсів Теребовлянського району Тернопільської області, вул. Заводська, буд. 1а, а саме::

- покупець 1 приймає і оплачує 33/50 частки вищевказаного комплексу, що становлять: цех по виробництву горілчаних виробів № 1 (цегляний), загальною площею 1168,8 кв.м., зазначений в плані під літ."А"; тарний склад (цегляний), загальною площею 272,7 кв.м., зазначений в плані під літ."Б";

- покупець 2 приймає і оплачує 17/50 часток вищевказаного комплексу, що становлять: цех КМК, варочна (цегляний), загальною площею 335,7 кв.м., зазначений в плані під літ."В"; будинок спиртопідвалу (цегляний) загальною площею 397,5 кв.м., зазначений в плані під літ."Г".

Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.11.2010р. посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_14 за реєстровим № 3213.

Згідно з даними Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна власниками спірного майна, а саме, комплексу за адресою Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Струсів, вул. Заводська, буд. 1, на дату звернення ліквідатора із заявою до господарського суду є:

- ОСОБА_3, форма власності - приватна спільна часткова, 25/200;

- ОСОБА_4, форма власності - приватна спільна часткова, 25/200;

- ОСОБА_5, форма власності - приватна спільна часткова, 12/100;

- ОСОБА_7, форма власності - приватна спільна часткова, 4/100;

- ОСОБА_6, форма власності - приватна спільна часткова, 25/100;

- ОСОБА_8, форма власності - приватна спільна часткова, 34/100.

Власниками спірного майна, а саме, комплексу за адресою Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Струсів, вул. Заводська, буд. 1а, на дату звернення ліквідатора із заявою до господарського суду є:

- ОСОБА_6, форма власності - приватна спільна часткова, 33/50;

- ОСОБА_7, форма власності - приватна спільна часткова, 17/50;

- ОСОБА_9, форма власності - приватна спільна часткова, 17/50.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.07.2011р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 27.12.2011р., в справі господарського суду Тернопільської області №15/106-1776 за позовом ТОВ "Агентство корпоративного управління" до Західно-Української товарної біржі та ДП "Струсівський комбінат продтоварів" про визнання недійсними результатів аукціону, позов задоволено: визнано недійсними результати аукціону, проведеного Західно-Українською товарною біржею 10.03.2010р., оформлені протоколом №7 від 10.03.2010р. Зокрема, суди апеляційної та касаційної інстанції зазначили про порушення вимог чинного законодавства Украхни щодо порядку отримання згоди органу управління на відчуження майна ДП "Струсівський комбінат продтоварів".

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 03.12.2013 року (залишеній без змін у частині визнання недійсними договорів Постановою Вищого господарського суду України від 10.06.2014р.) у справі 10/Б-743 визнано недійсними: договір купівлі-продажу нерухомого майна - майнового комплексу, що знаходиться за адресою: село Струсів, вул..Заводська, буд. 1 Теребовлянського району Тернопільської області / який складається з: адміністративний корпус (цегляний), загальною площею 759,2 кв.м., зазначений в плані під літ. „А; майонезний цех (цегляний), загальною площею 1082.6 кв.м., зазначений в плані під літ. „В"; будинок банкомиючої машини (цегляний), загальною площею 383.3 кв.м., зачений в плані під літ. „Г"; будинок БРУ ВАК (цегляний), загальною площею 216.1 кв.м., зазначений в плані під літ. „Д"; будинок ректифікаційної колони (цегляний), загальною площею 100.9 кв.м., зазначений в плані під літ. „Е"; прибудова до майонезного цеху (цегляна), загальною ідею 129.3 кв.м., зазначена в плані під літ. „Є"; склад (шиферний) загальною площею 430.0 кв.м., зазначений в плані підліт. „Ж"; будинок полісолодових екстрактів (цегляний), загальною площею 688.5 кв.м., зазначений в плані під "3"; цех розливу горілки номер 2 (цегляний), загальною площею 369.5 кв.м., зазначений в плані під літ. „І"; солодовня (цегляна), загальною площею 478.5 кв.м., зазначена в плані під літ. ,,Ї"; гаражі (цегляні), загальною площею 288.8 кв.м., зазначені в плані підліт. „К"; котельня (цегляна), загальною площею 414.3 кв.м., зазначена в плані під літ. „Н"; матеріальний склад номер 1 (цегляний), загальною площею 69.8 кв.м., зазначений в плані під літ. „О"; матеріальний склад (цегляний), загальною площею 299.4 кв.м., зазначений в плані під літ. „П"; мазутосховище (цегляне), загальною площею 57.3 кв.м., зазначене в плані під літ. „Р"; склад готової продукції (цегляний), загальною площею 240.9 кв.м., зазначений в плані під літ. „С"; механічна майстерня (цегляна), загальною площею 320.0 кв.м., зазначена в плані під літ. „Т"; приміщення фільтр-прес ККС (цегляне), загальною площею 214.4 кв.м., зазначене в плані під літ. „У"; резервуар (залізний), зазначений в плані під цифр. „1"; резервуар (залізний), зазначений в плані під цифр. „II"; артскважина (залізна), зазначена в плані під цифр. „III"; артскважина (залізна), зазначена в плані під цифр. „IV"; вимощення (асфальтне), зазначене в плані під цифр. „V"; огорожа (залізобетонні панелі), зазначена в плані під цифр. „1"; ворота (металеві), зазначені в плані під цифр. „2"/, укладений 04.06.2010 року між Державним підприємством "Струсівський комбінат продтоварів", вул. Заводська,1, с. Струсів, Тернопільської області в особі ліквідатора ОСОБА_13 та ОСОБА_12, АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 1351;

договір купівлі-продажу нерухомого майна / комплексу, що знаходиться за адресою: с. Струсів Теребовлянського району Тернопільської області, вул. Заводська, буд. 1 а, який складається із: цеху по виробництву горілчаних виробів номер 1 загальною площею 1168.8кв.м., зазначений в плані під літ. „А"; тарний склад (цегляний), загальною площею 272.7 кв.м., зазначений в плані під літ. „Б"; цех КМК, варочна (цегляний), загальною площею 335.7 кв.м., зазначений в плані під літ. „В"; будинок спиртопідвалу (цегляний), загальною площею 397.5 кв.м., зазначений в плані під літ. „Г"/, укладений 04.06.2010 року між Державним підприємством "Струсівський комбінат продтоварів", вул. Заводська,1, с. Струсів, Тернопільської області в особі ліквідатора ОСОБА_13 та ОСОБА_12, АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 1354.

При розгляді спорів про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння необхідно враховувати, що позивачем за таким позовом може бути власник майна (фізичні, юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів), який на момент подання позову не володіє цим майном, а також особа, яка хоча і не є власником, але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором, зокрема на підставі цивільно-правових договорів (зберігання, майнового найму тощо), в оперативному управлінні, на праві повного господарського відання, а також на інших підставах, встановлених законом.

Відповідачем у справах цієї категорії є особа, яка на момент подання позову фактично володіє майном без підстав, передбачених законом, адміністративним актом чи договором. Позов про витребування майна від особи, у незаконному володінні якої це майно перебувало, але в якої його на момент розгляду справи в суді немає, не підлягає задоволенню, що не виключає можливості стягнення з цієї особи відшкодування завданих збитків, якщо про це заявлено вимогу.

Незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач.

Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати.

Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15 викладено правову позицію, у якій зазначено, що відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Норма статті 388 ЦК України може застосовуватись як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Як роз'яснено в п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК.

Місцевим судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що Державне підприємство «Струсівський комбінат продтоварів» належить до сфери управління Мінагрополітики України і відчуження його майна можливе лише за попередньою згодою вказаного органу.

06.06.2007 року Кабінет Міністрів України постановою № 803 затвердив Порядок відчуження об'єктів державної власності, частиною третьою пункту 8 якого визначено, що рішення про надання згоди на відчуження майна приймається відповідним суб'єктом управління у формі розпорядчого акта.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.07.2011р. у справі №15/106-1776 від 13.07.2011 року, яка була залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 27.12.2011 року, встановлено відсутність згоди Міністерства аграрної політики України на відчуження майна Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" на комплекси, що знаходяться за адресами Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Струсів, вул. Заводська, буд. 1 та вул. Заводська, буд. 1а.

Зокрема, суд апеляційної інстанції вказав, що лист Міністерства аграрної політики України № 37-11-4-15/13281 від 29.07.2009 року не є доказом згоди держави на відчуження майна ДП "Струсівський комбінат продтоварів", оскільки вищезазначений лист Мінагрополітики України не є розпорядчим актом, а тому не може бути доказом згоди органу управління на відчуження державного майна; зі змісту наказу Міністерства аграрної політики України № 400 від 02.07.2008р. не вбачається надання згоди даного міністерства на відчуження майна ДП "Струсівський комбінат продтоварів". Відтак, при проведенні аукціону, оформленого протоколом № 7 від 10.03.2010р., порушено вимоги чинного законодавства України щодо отримання згоди органу управління на відчуження майна Державного підприємства «Струсівський комбінат продтоварів».

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.35 ГПК України).

Судом першої інстанції вказано, що Вищий господарський суд України в своїй Постанові від 11.05.2016р. у справі № 916/2144/15 зазначив, що визнання недійсними договорів, на підставі яких майно вийшло із володіння власника, не свідчать про відсутність волі власника. Проте, у даному випадку, визнаючи недійсними договори купівлі-продажу від 04.06.2010 року, господарський суд Тернопільської області в ухвалі від 03.12.2013 року (залишеній без змін у частині визнання недійсними договорів Постановою Вищого господарського суду України від 10.06.2014р.) вказав підстави визнання їх недійсними - при укладенні спірних договорів купівлі продажу майнових комплексів Державним підприємством "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора ОСОБА_13 не було дотримано вимог чинного законодавства України щодо отримання згоди органу управління на відчуження майна Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів".

Місцевим судом не взято до уваги такі висновки судів у відповідних судових рішеннях і зазначено, що після винесення судових актів, якими визнано недійсними результатів аукціону від 10.03.2010р., Міністерство аграрної політики та продовольства України листом № 37-27-3-15/18480 від 04.10.2012р. повідомило арбітражного керуючого ОСОБА_13, що листом від 29.07.2009р. № 37-11-4-15/13281 Мінагрополітики надало згоду на застосування процедури ліквідації в процедурі банкрутства ДП "Струсівський комбінат продтоварів", яка відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає реалізацію ліквідаційної маси (наявного у боржника майна) для погашення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу та виключення підприємства з Єдиного реєстру підприємств, установ та організацій України.

Разом з тим, ч.1 ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на подані представником відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 заяви про застосування строків спливу позовної давності. Так, в заявах вказано, що відповідний державний орган управління майном повинен був знати про відчуження майна та одержання коштів на відповідні рахунки в силу приписів ч.6 ст.75 ГК України. Однак, ні продавцем, ні відповідним державним органом з часу укладення договору купівлі-продажу від 04.06.2010 року жодні вимоги чи претензії не висувались.

У відповідь на подані заяви арбітражний керуючий подав заперечення та вказав, що початок перебігу позовної давності до заявлених вимог потрібно обчислювати з моменту, коли було встановлено недійсність договорів купівлі-продажу майнових комплексів, тобто в момент набрання судовими рішеннями від 03.12.2013 року по справі №10/Б-743 законної сили, оскільки саме ця обставина є підставою заявленого позову. Відповідно, звернувшись з даним позовом 10.08.2016 року, ДП "Струсівський комбінат продтоварів" не порушило встановлених ст. 257 ЦК України строків позовної давності.

Зясовуючи момент початку перебігу позовної давності у вказаному спорі, колегія суддів зазначає наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 квітня 2015 р. у справі № 6-48цс15).

Судом вище встановлено, що Державне підприємство «Струсівський комбінат продтоварів» належать до сфери управління Мінагрополітики України.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.6 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань: ведуть облік об'єктів державної власності, що перебувають в їх управлінні, здійснюють контроль за ефективним використанням та збереженням таких об'єктів.

Із листів Міністерства аграрної політики України від 25.04.2008 року, від 29.07.2009 року, від 04.10.2012 року вбачається поінформованість органу про наявність процедури ліквідації в процедурі банкрутства Державного підприємства «Струсівський комбінат продтоварів». Крім цього, статус майна, яким Державне підприємство «Струсівський комбінат продтоварів» володіло у відповідності до свого Статуту, судові процеси про визнання недійсними торгів та відповідних договорів купівлі-продажу майна також свідчать про обізнаність Міністерства про відчуження державного майна. Більше того, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.07.2011р. у справі №15/106-1776 від 13.07.2011 року, яка була залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 27.12.2011 року, встановлено відсутність згоди Міністерства аграрної політики України на відчуження майна Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" на комплекси, що знаходяться за адресами Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Струсів, вул. Заводська, буд. 1 та вул. Заводська, буд. 1а.

Також колегія суддів звертає увагу, що позивачем у даній справі є не Міністерство аграрної політики України, а Державне підприємство"Струсівський комбінат продтоварів". Однак, наведені вище факти підтверджують також і поінформованість позивача про порушення його права щодо відчуження майна з моменту визнання недійсними результатів аукціону, проведеного Західно-Українською товарною біржею 10.03.2010р., та встановлення факту відсутності згоди уповноваженого органу на відчуження майна, тобто остаточно 27.12.2011 року.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що перебіг позовної давності почався 28.12.2011 року і тривав 3 роки, у звязку з чим закінчився 28.12.2014 року.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.526 ЦК України). Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, суд вважає, що у задоволенні заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в межах провадження у справі № 10/Б-743 про банкрутство Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" має бути відмовлено з підстав пропуску позовної давності.

Заперечення апелянта щодо встановлення місцевим судом факту добросовісного володіння спірним майном є безпідставними та не свідчать про вихід за межі предмету спору, адже добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна (п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

Згідно з приписами ст.103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення;

3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково;

4) змінити рішення.

Відповідно до абз.6 п.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Відповідно, ухвала господарського суду Тернопільської області від 25.10.2016 року у справі № 10/Б-743 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 б/н від 27.10.2016 року без задоволення.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та відстрочення судом апеляційної інстанції скаржнику сплату судового збору, судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню в дохід державного бюджету за рахунок коштів Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" у порядку черговості, визначеної ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» .

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 б/н від 27.10.2016 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 25.10.2016 року у справі № 10/Б-743 залишити без змін.

Судовий збір у розмірі 15 515,08 грн. стягнути в дохід державного бюджету України з коштів Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" у порядку черговості, визначеної ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 20.02.2017 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Данко Л.С.