ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.02.2017 р. Справа№ 914/908/13-г

За скаргою: Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м.Львів

на дії (рішення) державного виконавця

За позовом: Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Діком ЛТД, м. Львів

про стягнення 26 899,97грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участю представників:

Від скаржника: ОСОБА_1 представник (Довіреність №119-4533/2 від 12.12.2016р.)

Від відповідача: не зявився

Від органу ДВС: не зявився

Розглядається скарга Публічного акціонерного товариства Львівобленерго на дії (рішення) державного виконавця, в якій скаржник просить суд визнати дії та рішення державного виконавця Залізничного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Мацьків А.О. щодо повернення наказу №914/908/13 від 22.04.2013р. стягувачу без прийняття до виконання такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та зобовязати державного виконавця Залізничного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Мацьків А.О. прийняти до виконання наказ №914/908/13 від 22.04.2013р., винести постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі вказаного виконавчого документа.

Ухвалою суду від 30.12.2016р. скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 31.01.2017р.

Представник скаржника в судовому засіданні 31.01.2017р. просив скаргу задоволити.

Залізничний відділ ДВС м. Львів в судове засідання 31.01.2017р. явки представника не забезпечив, вимоги ухвали суду від 30.12.2016р. не виконав.

Відповідач (боржник) явку повноважного представника в судове засідання 31.01.2017р. не забезпечив.

Ухвалою суду від 31.01.2017р. розгляд скарги відкладено на 14.02.2017р.

Представник скаржника в судовому засіданні 14.02.2017р. просив скаргу задоволити.

Залізничний відділ ДВС м. Львів в судове засідання 14.02.2017р. повторно явку представника не забезпечив, вимоги ухвали суду від 30.12.2016р. не виконав.

Відповідач (боржник) явки повноважного представника в судове засідання 14.02.2017р. не забезпечив.

У звязку з тим, що відповідач та Залізничний відділ ДВС м. Львів не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на скаргу та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і їх неявка не перешкоджає вирішенню скарги, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника скаржника, розглянувши скаргу та матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 09.04.2013р. у справі № 914/908/13-г позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Діком ЛТД на користь Публічного акціонерного товариства Львівобленерго 24400,11 грн. заборгованості, 1166,65грн. пені, 499грн трьох відсотків річних, 6,15 грн. додаткових нарахувань із застосуванням індексу інфляції та 1667,53 грн. судового збору.

На виконання рішення 22.04.2013р. господарським судом Львівської області видано наказ про примусове виконання рішення.

05 грудня 2016 року на адресу ПАТ «Львівобленерго» надійшло повідомлення ВП № 52909388 від 17 листопада 2016 року про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання. Підставою для відмови у прийнятті заяви стягувача про примусове виконання рішення та відкритті виконавчого провадження за наказом господарського суду Львівської області № 914/908-13 від 22.04.2013р. є відсутність підтверджуючих документів про сплату авансового внеску.

На думку стягувача, сплата авансового внеску, передбаченого п. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року є обов'язковою за умови пред'явлення виконавчого документа до виконання вперше.

При цьому, як зазначив стягувач, наказ господарського суду Львівської області № 914/908-13 від 22.04.2013р. перебував на виконанні у Залізничному відділі ДВС з травня 2013 року. За цей час будь-які оплати на погашення заборгованості відсутні, а наказ неодноразово повертався державним виконавцем стягувачу з підстав, передбачених передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. та повторно пред'являвся стягувачем до виконання.

За твердженням стягувача, підстави для закінчення виконавчого провадження, передбачені ст. 49 Закону № 606-XIV від 21.04.1999р. таст. 39 Закону № 1404-VIII від 02.06.2016р. у даному випадку відсутні. Отже, оскаржувані дії та рішення державного виконавця є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. У зв'язку із цим, державний виконавець, на думку стягувача, зобов'язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу № 914/908-13 від 22.04.2013р. і здійснювати виконавчі дії за повторною заявою стягувача без сплати останнім авансового внеску.

При прийнятті ухвали суд виходить з наступного.

У відповідності до положення ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Матеріали справи свідчать про те, що боржником у добровільному порядку не виконано рішення суду, стягувач неодноразово звертався до виконавчої служби із заявами про відкриття виконавчого провадження. Наказ повертався державним виконавцем стягувачу з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Проте, звернувшись до ВДВС у листопаді 2016 році, стягувач отримав повідомлення ВП № 52909388 від 17 листопада 2016 року про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання. Підставою для відмови у прийнятті заяви стягувача про примусове виконання рішення та відкритті виконавчого провадження за наказом господарського суду Львівської області № 914/908-13 від 22.04.2013р. є відсутність підтверджуючих документів про сплату авансового внеску.

Відповідно до частини 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р., до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Як зазначено у п. 6 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положень» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р., рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, станом на дату набрання ЗакономУкраїни «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. законної сили 05 жовтня 2016 року наказ № 914/908-13 від 22.04.2013р. не перебував на виконанні у органах державної виконавчої служби. Стягувач повторно звернувся із заявою від 09.11.2016р. про примусове виконання рішення.

Твердження ПАТ «Львівобленерго» про те, що виконавчий документ, який перебував на виконанні до набрання чинності цим Законом, тобто до 05 жовтня 2016 року, повинен виконуватися органами державної виконавчої служби до настання підстав для завершення виконавчого провадження, та про те, що підстави для закінчення виконавчого провадження, передбачені ст. 49 Закону № 606-XIV від 21.04.1999р. та ст. 39 Закону № 1404-VIII від 02.06.2016р. у даному випадку відсутні, судом не приймаються, оскільки, під поняттям «завершення виконавчого провадження» слід розуміти винесення такої постанови органом державної виконавчої служби, якою припиняється можливість вчинення державним виконавцем виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. При цьому, постанова про повернення виконавчого документа від 25.12.2013р. на підставі ст. 47 Закону «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. і є завершенням виконавчого провадження.

У період з вересня 2016 року по листопад 2016 року рішення у цій справі від 09.04.2013р. не виконувалося відділом ДВС (не перебувало на виконанні у відділу ДВС, відкритого виконавчого провадження у відділі ДВС не було, виконавчі дії за ним не здійснювались, попереднє виконавче провадження було завершене).

Водночас, суд звертає увагу, що згідно із ч.2 ст.26 України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р., сплата авансового внеску є обовязковою при кожному предявленні виконавчого документа до виконання, а не лише за умови пред'явлення виконавчого документа до виконання вперше, як стверджує позивач.

Враховуючи наведене вище суд погоджується з доводами ДВС викладеними у відзиві та прийшов до висновку, що повідомлення ВП № 52909388 від 17 листопада 2016 року про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання прийнято правомірно та з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства Львівобленерго у справі № 914/908/13 відхилити.

Суддя Ділай У.І.