РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017Справа №910/1188/17

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська

страхова група «Життя»

про стягнення 168 381,16 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_2 - по дов. № 1392 від 19.10.2016

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» 168 381,16 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору оренди нежитлових приміщень № 02/01-15 від 01.01.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 порушено провадження у справі № 910/1188/17 та призначено її до розгляду на 14.02.2017.

Позивач в судовому засіданні 14.02.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 14.02.2017 не з'явився, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвалу від 25.01.2017 було надіслано відповідачу 26.01.2017 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме : 01034, м. Київ, вул. Рейтарська, 19А, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 25.01.2017 є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою був повернутий до суду поштовим відділенням зв'язку Київ-107 без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 з позначкою «вибули».

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського сулу України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 14.02.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» (орендар, відповідач) було укладено договір оренди нежитлових приміщень № 02/01-15 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець надає у тимчасове платне користування (оренду) нежитлові приміщення площею 109,4 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, а також окреме майно згідно з переліком (додаток № 1), що додається до договору.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідачем в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено вартість наданих послуг за період з січня 2015 року по грудень 2016, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 168 381,16 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п. 4 договору він вступає в дію з дня його підсипання і діє протягом 11 (одинадцяти) календарних місяців.

Відповідно до п. 6 договору строк дії договору може бути подовжений за взаємною згодою сторін. У разі коли жодна із сторін протягом останнього місяця дії цього договору не надала письмового заперечення проти його продовження він вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах.

Сторонами доказів в підтвердження виявлення не бажання продовжувати договірні правовідносини не подано.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Згідно з п. 7 договору орендна плата за користування приміщенням встановлена у розмірі 11 000,00 грн. на місяць, яку орендар перераховує на рахунок орендодавця щомісячно до 5 (п'ятого) числа поточного місяця.

Відповідно до п. 9 договору спожиті орендарем електроенергія, послуги з водопостачання та інші комунальні послуги в орендну плату не входять і оплачуються орендарем окремо на підставі рахунків, виставлених надавачами цих послуг та/або відповідною житлово-експлуатаційною організацією.

22.08.2016 сторонами складено акт звірки взаєморозрахунків по договору № 02/01-15 від 01.01.2015, відповідно до якого сторони підтвердили, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем за надані послуги у період з 01.01.2015 по 22.08.2016 в сумі 140 608,13 грн. (в тому числі орендна плата, комунальні платежі, використання електроенергії).

Додатком до акту сторони узгодили графік погашення заборгованості в розмірі 140 608,13 грн., а саме

до 31.08.2016 - 20 608,13 грн.,

до 30.09.2016 - 30 000,00 грн.,

до 31.10.2016 - 30 000,00 грн.,

до 30.11.2016 - 30 000,00 грн.,

до 31.12.2016 - 30 000,00 грн.

Наявні в матеріалах справи банківські виписки свідчать, що відповідачем було здійснено оплату боргу за договором лише в загальному розмірі 35 000,00 грн., перерахування кошти наступним чином: 25.08.2016 в сумі 10 000,0 грн., 27.09.2016 в сумі 6 000,00 грн., 31.10.2016 в сумі 2 500,00 грн., 01.11.2016 в сумі 2 500,00 грн., 23.11.2016 в сумі 4 000,00 грн., 28.11.2016 в сумі 4 000,00 грн., 12.12.2016 в сумі 3 000,00 грн. та 21.12.2016 в сумі 3 000,00 грн.

В матеріалах справи наявні наступні акти приймання-передачі наданих послуг на загальну суму 62 773,03 грн., які підписано та скріплено печатками обох сторін:

№ 08-А від 31.08.2016 на суму 4 240,70 грн.,

№ 09 від 30.09.2016 на суму 14 371,24 грн.,

№ 10 від 31.10.2016 на суму 14 602,17 грн.,

№ 11 від 30.11.2016 на суму 14 602,17 грн.,

№ 12 від 31.12.2016 на суму 14 956,75 грн.

Зазначені акти приймання-передачі наданих послуг включають плату за оренду, комунальні платежі, використання електроенергії.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо сплати в повному обсязі вартості наданих послуг оренди майна, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 168 381,16 грн.

Згідно п. 5. ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 168 381,16 грн. боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем не надав.

Таким чином, позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 80, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» (01034, м. Київ, вул. Рейтарська, 19А, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (02232, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 168 381 (сто шістдесят вісім тисяч триста вісімдесят одна) грн. 16 коп. боргу, 2 525 (дві тисячі п'ятсот двадцять п'ять) грн. 72 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 16.02.2017.

Суддя В.В.Сівакова