ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2017 року Справа № 904/11925/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Кузнецов В.О., Науменко І.М.

Секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

За участю представників сторін:

від відповідача-1: Дробот Д.М., довіреність №б/н від 03.01.2017 р., представник;

від позивача та відповідача-2 представники у судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2017 року у справі № 904/11925/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м.Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕГИЧІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО", смт. Кегичівка, Кегичівський район, Харківська область

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Агро", м. Дніпро

про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа №904/11925/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕГИЧІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" до Відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Агро", про визнання зобов'язання припиненим.

Публічне акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" звернулось до господарського суду Дніпропетровській області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕГИЧІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Агро" про визнання права власності.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2017р. у справі №904/11925/16 (суддя Ніколенко М.О.) повернуто зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" про визнання права власності, на підставі п.п.4,6 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником до зустрічної позовної заяви не надано доказів, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Крім того, до зустрічної позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.

Не погодившись із ухвалою господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду та передати справу на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області, зобов'язати господарський суд здійснити розподіл судових витрат після прийняття рішення по суті.

Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права та безпідставного позбавлення права ПАТ "Банк Кредит Дніпро" на захист своїх прав, зокрема, передбачених ст.55 Конституції України.

Також скаржником зазначено, що господарський суд повернув зустрічну позовну заяву у зв'язку з ненаданням певних документів, але, на думку скаржника, вони не є такими, що не дають суду змогу вирішити питання по суті зустрічної позовної заяви, тому законних перешкод у прийнятті позовної заяви у суду не було.

ТОВ "КЕГИЧІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду про повернення зустрічної позовної заяви - без змін.

На виконання вимоги ухвали апеляційного суду від 03.02.2017р. скаржником до справи надано копію зустрічного позову, явку представника в судове засідання не забезпечено.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України, за відсутності представників позивача та відповідача-2, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб, та з урахуванням строку розгляду скарги на ухвалу суду.

Заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ГПК України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Частиною 2 ст. 60 ГПК України встановлено, що подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України № 3674-VІ від 08.07.2011 "Про судовий збір", який набрав чинності 01.11.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (далі- Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у редакції чинній на момент подання зустрічної позовної заяви, за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

У пункті 2.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що ненадання ПАТ "Банк Кредит Дніпро" до зустрічної позовної заяви доказів сплати судового збору у встановленому Законом України "Про судовий збір" порядку та розмірі є підставою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, для неприйняття зустрічної позовної заяви до розгляду та повернення її товариству.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України встановлена обов'язковість оформлення відправником опису вкладення та зазначено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог ст. 54, ст. 56 Господарського процесуального кодексу України тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як вбачається з матеріалів зустрічної позовної заяви, ПАТ "Банк Кредит Дніпро" не було надано до зустрічного позову доказів надсилання копії зустрічної позовної заяви іншим сторонам по справі.

Враховуючи наведене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про повернення зустрічної позовної заяви на підставі п.4, п.6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до зустрічної позовної заяви не надано доказів сплати судового збору та докази надсилання копії зустрічної позовної заяви іншим сторонам, що є підставами для повернення зустрічної позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали господарського суду Дніпропетровської області.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2017 року у справі №904/11925/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 20.02.2017 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко