ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.02.2017 Справа № 905/219/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Новіковій В.Р.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "МАСТ-БУД", м.Маріуполь

до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ

про стягнення 3% річних у сумі 89109,66 грн, інфляційного збільшення у розмірі 342950,97 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Підприємство МАСТ-БУД, м.Маріуполь, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ про стягнення 3% річних у сумі 89109,66 грн, інфляційного збільшення у розмірі 342950,97 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання зобов'язання з оплати заборгованості за Договором про закупівлю робіт за державні кошти №2-230 від 17.11.2011, що встановлена рішенням господарського суду Донецької області по справі №905/1762/15 від 12.11.2015, внаслідок чого просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних у за неналежне виконання грошових зобов'язань.

Ухвалою від 13.01.2017 господарського суду Донецької області порушено провадження по справі №905/219/17.

Позивач в судовому засіданні 25.01.2017 був присутній. На електронну адресу суду 15.02.2017 та 16.02.2017 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про відкладання розгляду справи у звязку з неможливістю присутності позивача в судовому засіданні 16.02.2017. За приписом ст.28 Господарського процесуального кодексу України представництво інтересів юридичних осіб в господарському процесі здійснюється через їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника (керівника). Наведена норма не обмежує можливість представництва інтересів іншими особами, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Позивачем не надано доказів, що представник позивача, знаходиться у відрядженні, і що на підприємстві не має більш працівників, які могли би бути направлені до судового засідання. Враховуючи викладене, а також достатність зібраних по справі документів для вирішення спору по суті, клопотання позивача судом залишено без задоволення.

Відповідач до суду жодного разу не зявився, вимоги ухвал суду не виконав, про час, день, місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштові повідомлення, які наявні в матеріалах справи.

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та сторонами не надано доказів в підтвердження поважності причин неявки їх повноважних представників в судове засідання, справа розглядається відповідно до ст.75 ГПК України без явки сторін за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

Рішенням господарського суду Донецької області по справі №905/1762/15 від 12.11.2015 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Маст-Буд» до ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області про стягнення 4014477,74гривень задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Маст-Буд» 2212586,90 гривень заборгованості за Договором про закупівлю робіт за державні кошти №2-230 від 17.11.2011, 3 % річних за період з 25.12.2012 по 26.08.2015 в розмірі 177310,34 гривень, інфляційні втрати в розмірі 1624217,08 гривень за період з 25.12.2012 по 26.08.2015, судовий збір в розмірі 73073,34гривень. В іншій частині позову відмовлено. На виконання рішення виданий наказ, отже рішення господарського суду Донецької області по справі №905/1762/15 від 12.11.2015 вступило в законну силу.

Відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, в силу приписів ст.35 ГПК України не потребують доведення. Зокрема, вказаними рішеннями суду встановлено наступні обставини:

17 листопада 2011 року між сторонами був укладений договір про закупівлю робіт за державні кошти № 2-230, згідно з п.1.1. якого Учасник (позивач) зобовязався протягом 2011-2012 років виконати роботи з реконструкції автомобільної дороги Знамянка-Луганськ-Ізварине, км 459+846 - 460+346, а Замовник прийняти і оплатити такі роботи.

Додатковою угодою до договору від 25.10.2012 року строк його дії був продовжений до 31.12.2013 року.

Ціна договору узгоджена у сумі 117986877,06 гривень, яка впродовж дії договору неодноразово змінювалась шляхом підписання додаткових угод і планів фінансування.

У листопаді 2012 року позивачем було виконано будівельних робіт на суму 4393986,32гривень, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт від 26.11.2012 №1, №11/08, 11/21.

Акти були підписані у двосторонньому порядку без розбіжностей та зауважень з боку Замовника.

Таким чином, суд вважає, що роботи були виконані належним чином.

Зазначеним рішенням встановлено, що взяті відповідачем зобовязання виконані частково, а саме: 03.12.2012 року платіжними дорученнями №№ 3946097, 3946108, 3946109, 3946110 ним було сплачено 2725212,85 гривень.

Таким чином, сума неоплачених робіт становить 2212586,90 гривень, що є боргом відповідача.

Строк виконання робіт встановлений з вересня 2011 року і до 31 грудня 2014 року. (п.1.Додаткова угода № 3)

Доказів повної оплати виконаних робіт відповідачем господарському суду не надано, а тому розмір несплаченої суми становить 2212586,90 грн., що є боргом відповідача.

За здійсненим господарським судом у справі №905/1762/15 перерахунком розмір інфляційних втрат є вірним та становить 1624217,08 гривень за період з моменту виникнення зобовязань по 26.08.2015, а 3% річних завищеним і становить 177310,05гривень, оскільки позивачем помилково зазначений період прострочення з 23.12.2012 року в той час, як цей період розпочався з 25.12.2012 року.

Отже, зі ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Маст-Буд» стягнуто 2212586,90 гривень заборгованості за Договором про закупівлю робіт за державні кошти №2-230 від 17.11.2011, 3 % річних за період з 25.12.2012 по 26.08.2015 в розмірі 177310,34 гривень, інфляційні втрати в розмірі 1624217,08 гривень за період з 25.12.2012 по 26.08.2015, судовий збір в розмірі 73073,34 гривень.

Як зазначає позивач, та не спростовує відповідач вищевказане рішення суду по справі №905/1762/15 від 12.11.2015 до теперішнього часу не виконано.

Предметом позовних вимог у межах справи № 905/219/17 є стягнення трьох процентів річних у сумі 89109,66 грн за період з 27.08.2015 по 28.12.2016 та інфляційного збільшення в розмірі 342950,97 грн за період з 01.09.2015 по 01.12.2016.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У зв'язку з прийняттям рішення суду зобов'язання за договором не припиняється.

Як зазначає позивач, відповідачем вищевказане рішення суду до теперішнього часу не виконано.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимог кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобовязанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само 3% річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності та незалежно від вини відповідача, оскільки неможливість виконання грошового зобов'язання не звільняє від його виконання.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, то він зобов'язаний сплатити не тільки суму боргу, а і індекс інфляції за весь час прострочення, що нарахований на суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми.

Перевіривши розрахунок 3% річних за визначені позивачем періоди, які не суперечать приписам чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку, що визначена позивачем сума нарахування є вірною.

Відтак, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 89109,66 грн підлягають задоволенню.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат з урахуванням вимог листа Верховного суду України №62-97р від 03.04.1997 Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон» суд дійшов висновку, що за період з 01.09.2015 по 01.12.2016 інфляційні витрати складають 342754,49грн.

Враховуючи наведене, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню частково.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 35, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство МАСТ-БУД, м.Маріуполь до ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ про стягнення 3% річних у сумі 89109,66 грн., інфляційного збільшення у розмірі 342950,97 грн. - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області (84333, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Уральська, будинок 12; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство МАСТ-БУД, м.Маріуполь (87500, Донецька область, м.Маріуполь, бул.Б.Хмельницького, буд.24-а, ) суму 3% річних у розмірі 89109,66грн, інфляційне збільшення в сумі 342754,49грн, судовий збір в розмірі 6477,96грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.Є. Курило