номер провадження справи 33/144/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 Справа № 908/3460/16

за позовом: Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 133)

до відповідача: Державного підприємства Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

про стягнення суми,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 12-135 від 19.12.2016 р.

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 2891 від 30.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Українське державне підприємство поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта, м. Запоріжжя звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою заборгованості в сумі 7530,44 грн.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що на виконання укладеного між сторонами договору №252-03 від 30.09.2009 р. на проведення робіт з розробки проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, ним згідно платіжних доручень № 12902 та № 12903 від 17.12.2014 р. було перераховано попередню оплату на загальну суму 7530,44 грн. За доводами позивача, пункти 3.1 та 5.1 договору з його боку виконано, перераховано виконавцю передплату в повному обсязі, проте, відповідачем взяті на себе зобовязання за договором не виконано, до теперішнього часу проекти землеустрою не розроблено. Посилаючись на приписи ст.ст. 526, 530, 610, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 222 ГК України та умови укладеного між сторонами договору, позивач просить позов задовольнити.

В запереченнях на позов відповідач зазначав, що зважаючи на умови п. 6.2 договору та у звязку з тим, що жодна із сторін не заявляла про припинення дії договору, він є діючим. При цьому вказує, що за умовами договору № 252-03 від 30.09.2009 р. передбачено обовязок ДП «Запорізький інститут землеустрою» виконати роботи, угода про розірвання договору сторонами не підписувалась. Також зауважив, що на підставі підписаного кошторису № 1 від 05.10.2011 р. відповідачем виконано топографо-геодезичні роботи по виконанню зйомки М 1:500 та роботи по встановленню меж земельної ділянки в натурі. Роботи були оплачені замовником своєчасно. Разом з тим, з 01.01.2013 р. набрав чинності Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою КМУ від 17.10.2012 р. № 1051, тому виконані роботи підлягають переробці з огляду на зміни вимог щодо системи координат, до якої вносяться дані земельного кадастру. Внаслідок прострочення позивачем оплати вартості робіт, зміни рівня цін, а також підвищення рівня заробітної плати у 2017 році, відповідач не має можливості виконати зобовязання за цінами 2011 року.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.12.2016 р. порушено провадження у справі № 908/3460/16, розгляд якої призначено на 31.01.2017 р.

На підставі ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні 31.01.2017 р. оголошено перерву до 21.02.2017 р.

В судовому засіданні 21.02.2017р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові та доповненнях до нього. В доповненнях до позову позивач зазначає, що 03.02.2017 р. між сторонами підписано додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої відповідач зобовязався грошові кошти, перераховані замовником за платіжними дорученнями від 17.12.2014 р. №№ 12902, 12903 у розмірі 7530,44 грн. повернути замовнику у строк до 20.02.2017 р., однак, станом на 21.02.2017 р. кошти не повернуто.

Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив наведені позивачем обставини.

За клопотанням представників сторін судовий процес здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

В судовому засіданні 21.02.2017 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 30.09.2009 р. між Українським державним підприємством поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта (Замовником, позивачем у справі) та Державним підприємством Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (Виконавцем, відповідачем у справі) було укладено договір № 252-03 на проведення робіт з розробки проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе проведення наступних робіт:

1) виготовлення зйомок М 1:500;

2) підготовка проектів з визначенням зон обмежень та обтяжень прав користування земельними ділянками;

3) розробка проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічних документацій щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, до складу яких входить:

- топографо-геодезичні роботи щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі;

- виконання землевпорядних робіт;

4) складання актів встановлення меж земельних ділянок в натурі;

5) інші види робіт, що не зазначені в п. 1.1 даного договору, які можуть бути додатково замовлені в разі необхідності їх виконання для розробки землевпорядної та топографо-геодезичної документації.

Підпунктом 1.1.1 Договору передбачено, що конкретний обсяг робіт та адреса земельної ділянки визначаються письмовою заявкою Замовника, яку той надає Виконавцю до початку проведення робіт на кожну земельну ділянку окремо. На підставі письмової заявки на кожну окремо земельну ділянку, Виконавець оформлює та затверджує у Замовника завдання на виконання робіт, які є невідємною частиною договору.

Згідно з п. 2.1 Договору ціна договору визначається сторонами сумарно на підставі всіх кошторисів, які є невідємною частиною даного договору.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що по кожному обєкту Замовник оплачує виконувані роботи, зазначені в п. 1.1 цього договору частинами за наступним порядком:

- перша частина оплачується в розмірі 100% суми, визначеної першим кошторисом протягом трьох банківських днів після отримання Виконавцем письмової заявки Замовника;

- кожна наступна частина оплачується в розмірі 100% суми наступного кошторису протягом трьох банківських днів після підписання здачі та приймання за попереднім кошторисом.

За умовами п. 5.2 Договору Виконавець зобовязаний дотримуватися термінів виконання робіт та відповідності документації, що подається Замовнику, вимогам п.1.2 цього договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2012 р., однак, у будь-якому разі до повного виконання сторонами зобовязань по цьому договору.

В разі, якщо жодна із сторін за місяць до закінчення дії цього договору, не звернеться до іншої сторони з вмотивованою заявою про наміри припинити дію договору, він вважається автоматично пролонгованим та продовжує свою дію на кожний наступний календарний рік (п. 6.2 Договору).

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов п. 1.1.1 Договору позивачем було оформлено завдання на виконання робіт по земельній ділянці для розташування міського відділення поштового зв'язку, загальною площею 0,29 га (підлягає уточненню), за адресою: м. Запоріжжя, вул. Будівельників, 5.

Кошторисом № 1 від 05.10.2011 р. на виконання комплексу топографо-геодезичних робіт по виконанню зйомки М 1:500 та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розташування міського відділення звязку по вул. Будівельників, 5, сторонами узгоджено суму 8427,90 грн.

Кошторисом № 2 від 05.10.2011 р. на проведення робіт з розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Будівельників, 5, сторонами передбачено суму витрат в розмірі 4154,16 грн.

Також, на виконання умов п. 1.1.1 Договору позивачем було оформлено завдання на виконання робіт по земельній ділянці для розташування міського відділення поштового зв'язку, загальною площею 0,0300 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трудова, 10.

Кошторисом № 1 від 05.10.2011 р. на виконання комплексу топографо-геодезичних робіт по виконанню зйомки М 1:500 та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розташування міського відділення звязку по вул. Трудовій, 10, сторонами узгоджено суму 5234,74 грн.

Кошторисом № 2 від 05.10.2011 р. на проведення робіт з розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Трудовій, 10, визначено вартість робіт в розмірі 3376,28 грн.

Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи, 17.12.2014 р. згідно платіжних доручень № 12902 на суму 4154,16 грн. та № 12903 на суму 3376,28 грн. Замовником перераховано на розрахунковий рахунок Виконавця суму попередньої оплати за Кошторисами № 2 (земельна ділянка за адресою: м. Запоріжжя, вул. Будівельників,5, земельна ділянка за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трудова, 10).

Позивач неодноразово листами №06/4-163 від 13.05.2015 р. та № 06/4-227 від 26.08.2015 р. звертався до відповідача з питанням про хід розробки проектів землеустрою та про терміни закінчення робіт, але відповіді не отримав.

01.12.2016 р. позивачем на адресу відповідача направлено претензію №06/4-335 з вимогою надати проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки або повернути суму передплати в розмірі 3376,28 грн. та в розмірі 4154,16 грн.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення претензія була отримана повноважним представником відповідача 02.12.2015 р.

Доказів надання відповіді на претензію суду не надано.

Позовна вимога про стягнення з Державного підприємства Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою заборгованості в сумі 7530,44 грн. стала предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини... Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського Кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься в ст. 526 Цивільного кодексу України.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін ґрунтуються на Договорі з надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір про надання послуг є двосторонньозобовязувальним, оскільки і виконавець, і замовник наділені як правами, так і обовязками. На виконавця покладено обовязок надати послугу і надано право на одержання відповідної плати або відшкодування фактичних витрат, необхідних для виконання договору. Замовник, в свою чергу, зобовязаний оплатити послугу і наділений правом вимагати належного надання послуги з боку виконавця.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обовязки: обовязком відповідача стало надання позивачу послуг щодо проведення робіт з розробки проектів землеустрою, а обовязком позивача прийняття цих послуг та оплата їх вартості на умовах, визначених Договором.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вже зазначалося вище, умовами п. 3.1 Договору передбачено, що позивачем здійснюється 100% передплата кожного етапу робіт згідно з кошторисом. Згідно з п. 4.1 Договору відповідач приступає до виконання робіт після надходження коштів.

Судом встановлено, що 17.12.2014 р. позивачем на розрахунковий рахунок відповідача згідно платіжного доручення № 12902 перераховано суму 4154,16 грн. оплата за проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Будівельників, 5, та згідно платіжного доручення № 12903 перераховано суму 3376,28 грн. оплата за проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м.Запоріжжя, вул. Трудова, 10.

Проте, відповідач передбачені Кошторисами № 2 роботи щодо розроблення проектів відведення земельних ділянок за вказаними адреса не здійснив.

Будь-яких доказів того, що ДП Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою приступило до виконання робіт і виконало їх у встановлені Договором строки, відповідач суду не надав. Більш того, відповідачем факт невиконання робіт та неповернення сплачених позивачем коштів не заперечується.

Таким чином, з боку відповідача було допущено прострочення виконання зобовязання.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). При цьому, під невиконанням зобовязання слід розуміти такі дії чи бездіяльність сторони зобовязання, в результаті яких зобовязання не виконане ані повністю, ані частково.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Частина 3 ст. 612 ЦК України встановлює право кредитора відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків, якщо виконання зобовязання втратило для нього інтерес внаслідок прострочення боржника.

Згідно із ч. 2 ст. 622 ЦК України у разі відмови кредитора від прийняття виконання, яке внаслідок прострочення втратило для нього інтерес (стаття 612 цього Кодексу), або передання відступного (стаття 600 цього Кодексу) боржник звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі.

В даному випадку, позивач надсилав відповідачу ОСОБА_3 (вих. № 06/4-335 від 01.12.2015 р.) з вимогою виконати передбачені Кошторисами № 2 роботи або повернути суму попередньої оплати. При цьому, в направленій відповідачу ОСОБА_3 позивачем було зазначено про подальше звернення до господарського суду із відповідною позовною заявою.

Суд приймає до уваги, що первісно за договором відповідач зобовязується виконати певні роботи, а позивач прийняти та оплатити їх вартість. Обовязок відповідача виконати роботи не є грошовим зобовязанням, оскільки дії зобовязаної сторони не повязуються зі сплатою грошових коштів. Тобто, за змістом прав та обовязків сторін, закріплених у даному договорі, відповідач не мав грошових зобовязань перед позивачем.

Проте, в ході розгляду справи судом зясовано, що 03.02.2017 р. підписаною між сторонами додаткову угоду № 1 до договору № 252-03 від 30.09.2009 р. і сторони домовилися про розірвання зазначеного договору з 25.01.2017 р.

Також, п. 2 зазначеної додаткової угоди передбачено, що сплачені Замовником за платіжними дорученнями від 17.12.2014 р. №№ 12902, 12903 кошти в розмірі 7530,44 грн. після підписання даної угоди, підлягають поверненню Замовнику в строк до 20.02.2017 р.

Зазначені обставини викладені позивачем у письмових поясненнях (доповненнях до позову) та підтверджено представниками сторін у судовому засіданні.

Відповідно до підпункту 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв'язку з цим господарський суд, з'ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини та наведені норми права, суд наголошує, що внаслідок укладення між сторонами додаткової угоди, умовами якої передбачено розірвання договору та повернення суми передплати, у відповідача настало грошове зобовязання повернути грошові кошти.

Доказів повернення грошових коштів в розмірі 7530,44 грн., які були сплачені позивачем, відповідачем до суду не надано.

Згідно Довідки позивача від 21.02.2017 р. за вих. № 03-21/02-01, підписаної посадовими особами ЗД УДППЗ «Укрпошта» та скріпленої печаткою підприємства, станом на 21.02.2017 р. розмір заборгованості відповідача за Договором складає 7530,44 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У даному випадку, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, обґрунтованість позовних вимог.

Отже, з підстав зазначених вище, суд знаходить позовну вимогу про стягнення з Державного підприємства Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою суми 7530,44 грн. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача шляхом стягнення суми 1378,00 грн. на користь позивача.

Також, суд констатує наявність підстав для повернення з Державного бюджету суми надміру сплаченого судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України Про судовий збір.

Так, пунктом 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, згідно пп. 2 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Судом розглядаються вимоги про стягнення з Державного підприємства Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою заборгованості у загальному розмірі 7530,44 грн., тобто, предметом розгляду даної справи є вимога майнового характеру, за яку належить до сплати 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 1378,00 грн.

Згідно наданого до позову платіжного доручення № 7412 від 23.05.2016 р. Українським державним підприємством поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта сплачено суму 2000,00 грн. судового збору, отже, сума зайво сплаченого судового збору складає 622,00 грн.

Статтею 7 Закону України Про судовий збір врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору, в тому числі визначено підстави такого повернення, яке здійснюється за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Зокрема, сума судового збору підлягає поверненню у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п. 1 ч.1 вказаного Закону).

Таким чином, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету сума судового збору в розмірі 622,00 грн., про що слід видати ухвалу згідно ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір - за наявності відповідної заяви.

Керуючись ст.ст. 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) на користь Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 133, ) суму 7530 (сім тисяч пятсот тридцять) грн. 44 коп. заборгованості.

Стягнути з Державного підприємства Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) на користь Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 133, ) суму 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Видати ухвалу на повернення з Державного бюджету України Українському державному підприємству поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 133, ) суми 622 (шістсот двадцять дві) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 7412 від 23.05.2016 р., - за наявності відповідної заяви.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 24.02.2017 р.

Суддя М.В. Мірошниченко