донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

14.02.2017 справа №905/1994/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача від відповідачів від ДВС ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, за довіреністю не з»явилися ОСОБА_6, за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Перший український міжнародний банк, м. Київ
на ухвалу господарського суду Донецької області
від11.01.2017
за скаргою на дії у справіПублічного акціонерного товариства Перший український міжнародний банк, м. Київ заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 905/1994/16 (суддя Уханьова О.О.)
за позовом Публічного акціонерного товариства Перший український міжнародний банк, м. Київ
до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю БІГ БЕТОН, м. Донецьк; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю БІГ БУД, м. Красноармійськ; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю ПМК-2007, м. Макіївка
про стягнення 28 656 046,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Перший український міжнародний банк, звернувся до господарського суду Донецької області зі скаргою на дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просив визнати протиправними дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.10.2016р. №52151274 з примусового виконання наказу №905/1994/16 від 08.08.2016р.; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.10.2016р. №52151274; зобовязати заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 поновити виконавче провадження за №52151274 з примусового виконання наказу №905/1994/16 від 08.08.2016р.

В обґрунтування скарги заявником покладено передчасність винесення органом виконання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.10.2016 №52151274, у звязку з тим, що державним виконавцем не проведено всі можливі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на повне виконання виконавчого документа, такі як обмеження виїзду за кордон посадових осіб юридичної особи боржника, ТОВ «ПМК -2007». Наголошує, що винесена постанова № 52151274 від 21.10.2016р. порушує права позивача на виконання судового рішення, а дії державного виконавця суперечать нормам чинного законодавства.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.01.2017р. у справі №905/1994/16 у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», м. Київ на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.10.2016р. з примусового виконання наказу, скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.10.2016р., зобовязання заступника начальника Відділу примусового виконання рішень ДВС МЮУ поновити виконавче провадження за №52151274 з примусового виконання наказу від 08.08.2016р. відмовлено в повному обсязі.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем були здійснені необхідні заходи, направлені на реалізацію примусового виконання рішення стосовно ТОВ «ПМК-2007». Звернення до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду посадових осіб юридичної особи-боржника за кордон є правом, а не обовязком державного виконавця, а тому не тягне за собою недійсність постанови про повернення виконавчого документа.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство Перший український міжнародний банк звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 11.01.2017р. по справі №905/1994/16; прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу в повному обсязі.

Апелянт вважає, оскаржувану ухвалу суду такою, що винесена з порушенням норм матеріального права, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи. Наполягає на неповноті вчинених державним виконавцем дій, направлених на виконання наказу господарського суду Донецької області від 08.08.2016р. про стягнення з ТОВ ПМК-2007 на користь ПАТ ПУМБ 24549078,31грн. заборгованості за сумою кредиту, 4025051,62грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 81916,67грн. заборгованості за комісією, 68900,00грн. судового збору, - оскільки в порушення ч.3 п.19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем не здійснено заходів, спрямованих на обмеження виїзду за кордон посадових осіб юридичної особи боржника.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 02.02.2017р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», м. Київ прийнято до провадження.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги. Просив скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 11.01.2017р. по справі №905/1994/16; прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу в повному обсязі.

Представник Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги. Просив ухвалу господарського суду Донецької області від 11.01.2017р. по справі №905/1994/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з положеннями ст.ст. 101, 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України).

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та державної виконавчої служби, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.07.2016р. у справі № 905/1994/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Перший український міжнародний банк, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю БІГ БЕТОН, м. Донецьк, Товариства з обмеженою відповідальністю БІГ БУД, м. Красноармійськ, Товариства з обмеженою відповідальністю ПМК-2007, м. Макіївка про стягнення 28656046,60грн. задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю БІГ БЕТОН на користь Публічного акціонерного товариства Перший український міжнародний банк 24549078,31грн. заборгованості за сумою кредиту, 4025051,62грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 81916,67грн. заборгованості за комісією, 68900,00грн. судового збору.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю БІГ БУД на користь Публічного акціонерного товариства Перший український міжнародний банк 24549078,31грн. заборгованості за сумою кредиту, 4025051,62грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 81916,67грн. заборгованості за комісією, 68900,00грн. судового збору.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ПМК-2007 на користь Публічного акціонерного товариства Перший український міжнародний банк 24549078,31грн. заборгованості за сумою кредиту, 4025051,62грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 81916,67грн. заборгованостіість за комісією, 68900,00грн. судового збору.

На виконання зазначеного рішення, 08.08.2016р. господарським судом Донецької області видано відповідні накази про примусове виконання рішення.

На підставі заяви стягувача № 61-05-433 від 31.08.2016р., 09.09.2016р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52151274 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 08.08.2016р. № 905/1994/16 про стягнення з ТОВ «ПМК-2007» на користь ПАТ «ПУМБ» 24549078,31грн. заборгованості за сумою кредиту, 4025051,62грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 81916,67грн. заборгованості за комісією, 68900,00грн. судового збору.

Постановою від 09.09.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №52151274, на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», накладено арешт на все майно, що належить боржнику, Товариству з обмеженою відповідальністю «ПМК-2007», у межах суми звернення стягнення 28724946,60грн.

Матеріали виконавчого провадження ВП № 52151274 підтверджують вчинення заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України дій, згідно з п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, направлених на організацію розшуку майна ТОВ «ПМК-2007» чи інформації про місце отримання боржником доходів, в межах виконавчого провадження ВП № 52151274, про що свідчать витяги з реєстрів, інформаційні довідки та відповіді на запити до відповідних органів.

Так, на підставі відповіді № від 16.09.2016р., отриманої виконавцем від Державної фіскальної служби, з переліком рахунків боржника у банківських установах, Постановою від 19.09.2016р. про арешт коштів боржника ВП №52151274, на підставі ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст. 11, 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження», накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках в наступних банківських установах: Публічному акціонерному товаристві «БМ Банк», Публічному акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику ТОВ «ПМК-2007» у межах суми 28724946,60грн. або еквівалентній сумі в іноземній валюті по офіційному курсу НБУ (1109025,00 долари США, 987907,52 євро, 72080867,73 російських рублів).

На адреси банківських установ Виконавцем надіслані копії постанови про арешт коштів боржника, а також платіжні вимоги для виконання, що не були виконані банками з підстав відсутності коштів на рахунках боржника.

Відділом експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг на адресу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомлено, що в період з 24.11.2014р. по 22.09.2016р., реєстрація великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, ТОВ «ПМК-2007» не здійснювалась. Вказано, що використання архівних даних до 24.11.2014р. неможливо, у звязку з тим, що архів теруправління залишився у м. Донецьк.

Регіональним сервісним центром в Донецькій області Міністерства внутрішніх справ України повідомлено, що відповідно до інформації наявних баз даних, станом на 19.09.2016 за ТОВ «ПМК-2007» транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, станом на 30.06.2016, ТОВ «ПМК-2007», серед власників, які володіють значними пакетами акцій (10 відсотків і більше статутного капіталу) емітентів, відсутнє.

За результатами вжитих державним виконавцем заходів виявлено зареєстроване за ТОВ «ПМК-2007» майно (нерухомість), що знаходиться за місцезнаходженням боржника в місті Макіївка Донецької області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо ТОВ «ПМК-2007» № 67708095.

Оскільки виявлене майно знаходиться на території здійснення антитерористичної операції, перевірка майнового стану боржника за місцем його знаходження та здійснення заходів примусового виконання щодо арешту та опису виявленого та зареєстрованого майна є неможливим.

21.10.2016р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції станом на наведену дату) винесено постанову ВП № 52151274 про повернення виконавчого документа стягувачу, з чим не погодився позивач, звернувшись до господарського суду Донецької області зі скаргою на дії Державної виконавчої служби, вважаючи прийняття наведеної постанови передчасним.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги ПАТ «ПУМБ», виходячи з наступного.

Відповідно до положень Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Однією з засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (ст. 115 Господарського процесуального кодексу України).

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ст. 116 Господарського процесуального кодексу України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу (ст.ст.1, 2 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-ХІV).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів (ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Заходами примусового виконання рішень, є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням (ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV).

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, з дня набрання чинності яким втрачає чинність Закон України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV, крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 7 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 р. N 1-рп/99 дія нормативно-правового акта починається з моменту набрання цим актом чинності та припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (в редакції станом на 21.10.2016) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

В підставу оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №52151274 від 21.10.2016р. державний виконавець посилався на відсутність у боржника коштів у банківських установах, знаходження виявленого майна боржника в м. Макіївка Донецької області, та неможливість у звязку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської та Донецької області та відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII, здійснення перевірки майнового стану боржника за місцем його знаходження (Донецька область, м. Макіївка) та здійснення заходів примусового виконання щодо арешту та опису виявленого майна боржника.

Судом першої інстанції правомірно зазначено та матеріалами виконавчого провадження підтверджується здійснення органом державної виконавчої служби виконавчих дій, спрямованих на належне виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1994/16 від 08.08.2016р., за результатами яких встановлено відсутність у боржника грошових коштів на рахунках та майна на підконтрольній території, неможливість проведення виконавчих дій стосовно майна, що виявлено на непідконтрольній території в м. Макіївка Донецької області.

А отже, прийняття заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.10.2016р. за виконавчим провадженням ВП №52151274, відповідає приписам Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (в редакції станом на час ухвалення постанови про повернення виконавчого документу), виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 377-1 Цивільного процесуального Кодексу України з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яка також визначає, що суб'єктом звернення до суду є державний виконавець.

Зазначене свідчить про наявність неврегульованості законодавчих норм, станом на час прийняття виконавцем постанови про повернення виконавчого документу, щодо реалізації Державною виконавчою службою повноважень, наданих п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ.

До того ж, за приписами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначена норма викладена як право державного виконавця, а не як його обов»язок.

Тому, доводи позивача щодо невикористання державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП №52151274 права на обмеження виїзду за кордон посадових осіб юридичної особи боржника, не є підставою для визнання неправомірними дій заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови (ВП № 52151274) від 21.10.2016р. та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.10.2016р.

З посиланням на пункт 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», та враховуючи відмову у задоволенні перших двох вимог позивача, викладених у скарзі, судом першої інстанції правомірно відмовлено і у задоволенні вимоги позивача про зобовязання заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України поновити виконавче провадження за №52151274 з примусового виконання наказу №905/1994/16 від 08.08.2016р.

Враховуючи наведене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали господарського суду Донецької області від 11.01.2017р. у справі № 905/1994/16.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Результати апеляційного провадження у справі № 913/177/15 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Перший український міжнародний банк, м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 11.01.2017р. у справі № 905/1994/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 11.01.2017 р. у справі №905/1994/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді Т.Д. Геза

ОСОБА_3

Надруковано 6 екз.:

1-позивачу

1-відповідачу-2

1-ДВС

1-у справу

1-ДАГС

1-ГСДО