ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р.Справа № 922/4763/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Гущинці Вінницької області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Харків
про стягнення 26000,00грн.
за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - ОСОБА_2, паспорт

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом- позивач), звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі за текстом - відповідач), про стягнення 26000,00грн. основного боргу.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом №Д-09112016-1 від 09.11.2016, а також заявки №З-09112016-1 від 09.11.2016 на перевезення вантажів автомобільним транспортом Росія-Україна в частині оплати послуг перевезення.

24 січня 2017 року від позивача надійшла заява про припинення провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України, у зв'язку із погашенням його відповідачем, що підтверджується банківськими виписками за 22.12.2016 та 29.12.2016. При цьому, просить стягнути з відповідача витрати на адвоката в розмірі 2600,00грн. та судовий збір у розмірі 1378,00грн.

Відповідач у судовому засіданні підтвердив факт сплати основного боргу в розмірі 26000,00грн.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

09 листопада 2016 року між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як експедитором, укладено договір про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом №Д-09112016-1, за умовами якого виконавець на підставі письмових заявок експедитора виконує перевезення вантажів власним транспортом територією України, а також країн ближнього та дальнього зарубіжжя.

В цей же день сторонами підписано заявку №З-09112016-1 від 09.11.2016 на перевезення вантажів автомобільним транспортом Росія-Україна, відповідно до якої позивач, як перевізник повинен здійснити перевезення вантажу (макулатура) за маршрутом Москва - Коростишев.

Сторонами узгоджено дату та час погрузки вантажу (10.11.2016) та строк доставки вантажу (13.11.2016).

Вартість послуг перевезення складає 26000,00грн., які оплачуються відповідачем безготівковим розрахунком по оригіналах документів: рахунок, АВР, CMR, договір остання сторінка, заявка з мокрою печаткою, протягом 5-ти банківських днів.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, що підтверджується міжнародною транспортною накладною CMR №0000506.

22 листопада 2016 року позивач направив відповідачу документи для здійснення оплати послуг перевезення.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати послуг перевезення у встановлений заявкою №З-09112016-1 від 09.11.2016 строк не виконав, у зв'язку з чим позивач 22.12.2016 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 26000,00грн. основного боргу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 статті 639 ЦУК України встановлено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Статтею 909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи підтверджують невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо погашення основного боргу в розмірі 26000,00грн. у встановлений сторонами строк.

Разом із тим, з наданих сторонами під час розгляду справи доказів вбачається, що відповідач повністю погасив вказану заборгованість, сплативши 3000,00грн. 22.12.2016 та 23000,00грн. 29.12.2016.

Суд зазначає, що позивач звернувся до суду з даним позовом 22.12.2016, що підтверджується поштовим конвертом, в якому позовна заява надійшла до суду. Однак провадження у даній справі порушено лише 03.01.2017, тобто після здійснення відповідачем повної оплати основного боргу.

Згідно пункту 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

При цьому, припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Отже, враховуючи те, що відповідач погасив заборгованість ще до дати порушення господарським судом провадження у даній справі, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 26000,00грн. основного боргу.

Відповідно до частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Крім того, надані відповідачем документи, а саме: договір доручення від 15.12.2016, укладений з адвокатом Лозою В.М, квитанція до прибуткового касового ордеру №5/01-12 від 22.12.2016 на суму 2600,00грн., акт приймання-передачі наданих послуг №05/12 від 22.12.2016 на суму 2600,00грн., копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_3 від 16.05.2008 адвоката Лози В.М., свідчать про понесення відповідачем витрат на послуги адвоката у розмірі 2600,00грн. Дані витрати також підлягають розподілу згідно вимог статті 49 ГПК України.

Оскільки спір у даній справі виник саме внаслідок неправильних дій відповідача, а основний борг погашено ним після подання позивачем позовної заяви через поштову установу, суд вважає за необхідне віднести на відповідача витрати зі сплати судового збору та витрати на послуги адвоката.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) 2600,00грн. витрат на правову допомогу адвоката, 1378,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 13.02.2017 р.

Суддя М.В. Калантай