ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 р. Справа № 917/95/16

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,38753

до Фермерського благодійного господарства "Васюта" міжнародного благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка, с. Миколаївка, вул. Степова, 1,Полтавська область, Полтавський р-н,38715; поштова адреса: вул. Пушкіна, 2-А, с. Миколаївка, Полтавський р-н, 38715

про стягнення 814151,35 грн.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2, АДРЕСА_2.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність б/н від 13.06.2015 р.

від відповідача: ОСОБА_4 (голова правління);

Дем"янов В.А., довіреність б/н від 14.03.2016 р.

від третьої особи: ОСОБА_2

Суть справи: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 03.11.2014 р. в розмірі 814151,35 грн.

Ухвалою суду від 05.01.2017р. до участі у розгляді справи для дачі пояснень по суті предмету спору залучена третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, надав для долучення до матеріалів справи письмові пояснення.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечують.

В судовому засіданні 16.02.2017р. третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 надав усні пояснення по суті предмету спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, відсутність клопотання щодо продовження строку вирішення спору, суд не оцінює неявку представника відповідача у судове засідання як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2016р. справу передано на новий розгляд до господарського суду України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03 листопада 2014 між Фермерським благодійним господарством «Васюта» міжнародного благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка (далі -Замовник) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - Виконавець), було укладено Договір (надалі - Договір).

За умовами Договору, замовник доручає за грошову винагороду, а виконавець зобов'язується надати багаторічний комплекс послуг та виконати роботи із обробітку ґрунту, вирощування, збирання, переробки і реалізації врожаю овочевих та садових сільськогосподарських культур на умовах цього договору. Об'єктом обробітку за договором є земельна ділянка, площею 93,4 га, яка на праві постійного користування належить ОСОБА_4, відповідно до державного акта на право постійного користування землею серія НОМЕР_1 від 27.01.1997 та передається виконавцю для виконання зобов'язань за договором від 03.11.2014.

На виконання умов договору від 03.11.2014 замовником (відповідач) за актом приймання-передачі від 03.11.2014 передано виконавцю земельну ділянку, площею 93,4 га із межовими знаками в кількості 47 од., яка відображена в державному акті на право постійного користування землею НОМЕР_1.

Відповідно до п. 4.1 договору від 03.11.2014 договір укладено на 15-річний термін, до 2029 року.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на здійснення комплексу польових робіт із обробітку ґрунту, закупівлі та внесення добрив, гербіцидів, посівного матеріалу соняшника, обрізки та комплексного підживлення та догляду саду на загальну суму 814149,35 грн.

На підтвердження виконаних робіт позивачем надано цивільно-правовий договір про виконання комплексу сільськогосподарських робіт від 04.11.2014 з додатками до цього договору, за яким ФОП ОСОБА_1 доручено громадянину ОСОБА_2 виконати трактором комплекс сільськогосподарських робіт на земельній ділянці, площею 93,4 га. Виконання робіт за договором підтверджує актами приймання виконаних робіт: № 1 від 12.11.2014 , № 2 від 13.11.2014, № 3 від 19.03.2015, № 4 від 23.03.2015, № 5 від 24.03.2015, № 6 від 05.04.2015, № 7 від 10.04.2015, № 8 від 17.04.2015, № № 9, 10, 11 від 23.04.2015, № № 12, 13, 14 від 24.04.2015, № 15 від 27.04.2015, № 16 від 06.05.2015, № 17 від 15.05.2015, № № 18, 19 від 24.05.2015, № 20 від 25.05.2015, № № 21, 22, 23, 24, 25 від 26.05.2015, № 26 від 27.05.2015; накладними на придбання посівного матеріалу, добрив та засобів захисту рослин. Позивачем надано договори на поставку товару (посівного матеріалу, добрив та засобів захисту рослин) з додатками, а саме: договір від 15.01.2015, укладений між покупцем - ФОП ОСОБА_1 та продавцем - ТОВ "Агрохім-партнер"; договір від 18.05.2015, укладений між покупцем - ОСОБА_1 та постачальником - МПП Фірма "Ерідон"; накладні та квитанції на придбання посівного матеріалу, добрив та засобів захисту рослин.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до умов п. 2.3 договору ФОП ОСОБА_1 зобов'язаний вчасно передавати виконані роботи та надані послуги за актами виконаних робіт з наданням права замовнику перевірити виконані роботи.

Права та обов'язки замовника та виконавця сторонами визначено в пункті 2.3. договору від 03.11.2014.

Відповідно до п. 2.3 договору від 03.11.2014 виконавець зобов'язаний за власні кошти організувати та забезпечити: належний технічно справний стан технічних засобів обробітку ґрунту; перевезення та зберігання урожаю під час надання договірних послуг та виконання комплексу договірних робіт; закупівлю паливно-мастильних матеріалів; здійснення ремонту техніки; вчасне внесення та закупівлю мінеральних та органічних добрив; вчасну закупівлю та посів/посадження посівного матеріалу та саджанців, повне їх зберігання, догляд та збереження і збір урожаю; необхідний для вирощування урожаю щорічний та щосезонний обробіток земельної ділянки, площею 93,4 га.

У п. 2.3 договору від 03.11.2014р. передбачено обов'язок виконавця на підтвердження наданих послуг та виконаних робіт надавати замовникові у будь-який передбачений законом спосіб акти наданих послуг та виконаних робіт в триденний термін від дня завершення виконання робіт та послуг. Замовник в триденний термін з дня оформлення актів виконавцем зобов'язаний перевірити та підписати акти.

Відповідно до п. 2.3 договору від 03.11.2014р. замовник має право здійснювати контроль: за виконанням виконавцем своїх обов'язків за договором; за умовами зберігання урожаю та посівів; за кількістю посівного матеріалу та його використання.

Пунктом 2.3 договору від 03.11.2014 сторонами передбачено, що обов'язок сторін укладати акти звірки не пізніше 20-го числа, наступного за кварталом місяця.

Вищий господарський суд України, скасовуючи постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.06.2016р. (якою було скасовано рішення господарського суду Полтавської області від 25.02.2016р. про задоволення позову та відмовлено у позові) та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, встановив, що за своєю правовою природою договір від 03.11.2014р. є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1.1 договору від 03.11.2014р. визначено його предмет: "За цим договором замовник доручає за грошову винагороду, а виконавець зобов'язується надати багаторічний комплекс послуг та виконати роботи із обробітку ґрунту, вирощування, зберігання, переробки і реалізації урожаю овочевих та садових сільськогосподарських культур на умовах цього договору".

З матеріалів справи вбачається, що при укладенні договору сторонами був погоджений його предмет (що є істотною умовою договорів будь-якого виду): надання багаторічного комплексу послуг та виконання робіт із обробітку грунту, вирощування, зберігання, переробки і реалізації врожаю овочевих та садових сільськогосподарських культур на умовах цього договору. Об'єктом вирощування та зберігання є овочеві та садові сільськогосподарські культури, вирощені на об'єкті обробітку; об'єктом обробітку є земельна ділянка площею 93,4 га, право постійного користування якою оформлено актом серії НОМЕР_1 від 27.01.1997р. (п.2.1,2.2 договору).

Згідно наданих пояснень ОСОБА_4 в порушення умов договору, Позивачем на земельній ділянці знищено насадження суниці, на вирощуванні якої спеціалізувався позивач та які були висаджені відповідно до бюджетної програми «Закладення і нагляд за молодими садами, виноградниками і ягідниками», затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2005р. «Про затвердження порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства» (що підтверджується листом Департаменту агропромислового розвитку Полтавської обласної державної адміністрації» від 10.03.2015р. №02-02-17/13. При цьому факт переорання вказаних насаджень та засіяння земель кукурудзою та соняшником не заперечує і сам Позивач.

Частиною 1 ст. 902 Цивільного кодексу України передбачено, що обов'язок виконавця надавати послуги за договором про надання послуг особисто. Тобто зазначена стаття передбачає обов'язок надання послуг по договору без жодних посередників.

Частиною 2 ст. 902 Цивільного кодексу України передбачено право виконавця покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, але виконавець залишається відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення умов договору.

Застосування норм цивільного кодексу України про можливе виконання договору третьою особою обмежене імперативним правилом про те, що первісний виконавець залишається відповідальним перед замовником за порушення договору в повному обсязі.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 (вх.. №131 від 05.01.2017р.) роботи, що являються предметом договору від 03.11.2014р. були виконані третьою особою - ОСОБА_2 Вказаний факт також не заперечує ФОП ОСОБА_1 у заяві (вх.. канцелярії суду №92 від 04.01.2017р.) та поданому Договорі про виконання комплексу сільськогосподарських робіт від 04.11.2014р. За умовами Договору від 04.11.2014р. ОСОБА_1 доручає, а ОСОБА_2 бере на себе зобов»язання виконати комплекс сільськогосподарських робіт, трактором колісним, на земельній ділянці площею 93,4 га (Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія (НОМЕР_1 від 27.01.1997 року) розташована в с.Миколаївка Полтавська область, згідно погодженого плану періодичності тракторних робіт. Вказаний факт підтверджується також поясненнями в судовому засіданні третьої особи - ОСОБА_6

Судом апеляційної інстанції встановлено, що договір від 03.11.2014 не містить умови щодо виконання робіт та надання послуг третьою особою.

Отже, виходячи зі змісту п. 2.3 договору від 03.11.2014, вимог ч.1 ст. 902 Цивільного кодексу України, необхідною передумовою виникнення у замовника обов'язку з оплати виконаних виконавцем робіт та наданих послуг за вказаним договором є надання замовнику актів кожної з наданих послуг та виконаних робіт у триденний термін від дня закінчення виконавцем робіт та послуг, перевірка та підписання актів замовником у триденний термін з дня оформлення актів виконавцем, а також укладання сторонами актів звірки не пізніше 20-го числа, наступного за кварталом місяця.

Судом встановлено, що жодних актів наданих послуг та актів виконаних робіт ні в триденний термін від дня завершення виконання робіт та послуг, як це передбачено п.2.3. договору, ні будь-коли взагалі ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_4 не надавалось; перелік робіт не узгоджувався; письмові організаційні розпорядження замовника по організації сівозмін, контролю за обробітком земель, строків збору урожаю ОСОБА_4 від ФОП ОСОБА_1 не отримував; акти звірки між сторонами жодного разу не укладалися; замовник фактично втратив будь-які права здійснювати контроль за виконанням виконавцем своїх обов'язків по договору, за умовами зберігання врожаю та посівів, за кількістю посівного матеріалу та його використанням (як це було передбачено умовами договору).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.10.2015р. у справі №917/2083/15, встановлено, що на підставі п.3.3 та 3.5 договору між сторонами договору було укладено Акт приймання-передачі від 25.08.2015р., згідно з яким замовник (ОСОБА_4) передав, а виконавець (ФОП ОСОБА_1) прийняв врожай сільськогосподарських культур (яблука, соняшник, тощо), зібраний з земельної ділянки площею 93,4 га, що передана останньому для надання багаторічного комплексу робіт на підставі договору від 03.11.2014р. Представник позивача зазначав, що саме укладенням цього акту відповідач схвалив засіювання землі саме соняшником. Проте суд встановив, що відповідно до пояснень ОСОБА_4 засіювання земель соняшником відбулося навесні, акт складений у серпні (25.08.2015р.), тому ні про яке погодження мова не іде. За поясненнями ОСОБА_4 даний акт ним був підписаний «авансом» під впливом позивача саме з метою отримання судового рішення про зняття арешту з урожаю соняшнику у кількості 28 600,00 кг, на яке 11.09.2015р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції при примусовому виконанні наказу по іншій судовій справі про стягнення з ФБГ «Васюта» Міжнародного благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка на користь ФОП ОСОБА_7 6 97 785,00 грн. накладено арешт.

Крім того, позивач без погодження з відповідачем самовільно здійснив комплекс робіт на земельній ділянці - посів технічної культури - соняшника, за результатами чого відповідач листом вих.№10 від 04.06.2015р. повідомив позивача про відмову від договору з 05.07.2015р. та категорично заборонив здійснювати будь-які дії, пов'язані з обробітком, вирощуванням, збором, зберіганням, переробкою і реалізацією врожаю на земельній ділянці площею 93,4 га без письмового погодження з ФГ «Васюта». Листом від 05.06.2016р. вих.№1 позивач повідомив відповідача, що одностороння відмова від договору не допускається; в договорі передбачено виконання комплексу робіт та надання послуг з вирощування і зберігання овочевих та сільськогосподарських культур, але імперативної заборони на вирощування технічних культур договір не містить; законом посів соняшника також не заборонено; жодних письмових вказівок стосовно виконання будь-яких робіт від ОСОБА_4 не надходило.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положення статтей 33, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, з огляду на матеріали справи, суд встановив що у матеріалах справи відсутні докази виконання робіт за Договором від 03.11.2014р., а саме позивачем не надані актів наданих послуг та виконаних робіт в триденний термін від дня завершення їх виконання, докази їх перевірки та підписання замовником у триденний термін, відсутні укладені акти звірки, передбачені п.2.3 Договору.

Господарський суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності керуючись законом, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з даним позовом до суду, в силу ст.49 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33,43,49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог

Повне рішення складено 21.02.2017 року

Суддя Гетя Н.Г.