ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Справа № 906/1080/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Картере В.І.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу ОСОБА_4

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 01 грудня 2016 року

у справі № 906/1080/15

господарського суду Житомирської області

за позовом ОСОБА_4

до Приватного підприємста "Кароля"

про визнання недійсним рішень загальних зборів власників № 5 та № 7, протокол № 1 від 9 липня 2013 року

за участю представників

позивача - ОСОБА_5

відповідача- не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до господарського суду Житомирської області з позовом до приватного підприємства "Кароля" (враховуючи заяву про уточнення позовних вимог) про визнання недійсними рішень загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" від 09 липня 2013 року №5 та №7 щодо виключення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зі складу власників відповідача та внесення змін до статуту шляхом його викладення в новій редакції.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року у справі №906/1080/15 позов задоволено частково; визнано недійсним рішення загальних зборів власників відповідача №5 від 09 липня 2013 року в частині виключення позивача зі складу власників підприємства; визнано недійсним рішення загальних зборів власників відповідача №7 від 09 липня 2013 року в частині внесення змін до статуту відповідача, що пов'язані з виключенням позивача зі складу власників підприємства; в решті позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16 березня 2016 року рішення господарського суду від 30 вересня 2015 року у справі №906/1080/15 скасовано в частині визнання недійсним рішення загальних зборів власників відповідача №5 від 09 липня 2013 року щодо виключення ОСОБА_4 зі складу власників відповідача; визнання недійсним рішення загальних зборів власників ПП "Кароля" №7 від 09 липня 2013 року в частині внесення змін до статуту ПП "Кароля", що пов'язані з виключенням ОСОБА_4 зі складу власників відповідача; прийнято в цих частинах нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено; в іншій частині рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 24 травня 2016 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16 березня 2016 року та рішення господарського суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року у справі №906/1080/15 скасовано, справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 05 липня 2016 року (суддя Лозинська І.В.) у справі №906/1080/15 позов задоволено частково; визнано недійсним рішення загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" №5 від 09 липня 2013 року в частині виключення ОСОБА_4 зі складу власників підприємства; визнано недійсним рішення загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" №7 від 09 липня 2013 року в частині внесення змін до статуту приватного підприємства "Кароля", що пов'язані з виключенням ОСОБА_4 зі складу власників підприємства; в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 01 грудня 2016 року (судді Розізнана І.В., Коломис В.В., Огороднік К.М.) рішення господарського суду Житомирської області від 05 липня 2016 року у справі №906/1080/15 скасовано в частині визнання недійсним рішення загальних зборів власників ПП "Кароля" № 5 від 09 липня 2013 року в частині виключення ОСОБА_4 зі складу власників підприємства та визнання недійсним рішення загальних зборів власників ПП "Кароля" № 7 від 09 липня 2013 року в частині внесення змін до статуту ПП "Кароля", що пов'язані з виключенням ОСОБА_4 зі складу власників підприємства. Прийнято в цій частині нове рішення, яким в задоволенні даних позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення господарського суду Житомирської області від 05 липня 2016 року у справі №906/1080/15 залишено без змін.

Не погодившись з зазначеною постановою ОСОБА_4 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 01 грудня 2016 року та залишити в силі рішення господарського суду Житомирської області від 05 липня 2016 року.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до п. 1.1 статуту приватного підприємства "Кароля", який затверджений рішенням Загальних зборів власників №1 від 29 квітня 2008 року, підприємство створено у відповідності до Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, та інших законодавчих актів, з метою одержання прибутку (т.1. а.с. 21-33).

Згідно п. 1.2 статуту власниками відповідача є:

- ОСОБА_4, громадянка України, що проживає - АДРЕСА_1, ід. НОМЕР_1;

- ОСОБА_6, громадянин України, що проживає - АДРЕСА_1, ід. НОМЕР_2;

- ОСОБА_7, громадянин Німеччини, що проживає за адресою - АДРЕСА_2 (паспорт НОМЕР_3, виданий муніципалітетом м. Вунстрф 222 січня 2004, ід. НОМЕР_4);

- ОСОБА_8, громадянин Німеччини, що проживає за адресою - АДРЕСА_3 (паспорт НОМЕР_5, виданий муніципалітетом м. Сатерленд 9 листопада 1998 року, ід. НОМЕР_6);

- ОСОБА_9, громадянин Німеччини, що проживає за адресою - АДРЕСА_4 (паспорт № НОМЕР_7, виданий 5 лютого 2008 року муніципалітетом м. Нендорф, ід. № НОМЕР_8).

За умовами п. 2.1 статуту приватне підприємство "Кароля" створюється для здійснення підприємницької діяльності у сфері сільського господарства, оптової та роздрібної торгівлі, виробництва товарів народного вжитку, продукції виробничого та промислового призначення, будівництва, надання послуг, громадського харчування, а також проведення іншої підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Предметом діяльності приватного підприємства "Кароля" є, зокрема, пошук придатних для даної мети земельних ділянок (п. 2.2. статуту).

Відповідно до підпункту 5.2 статуту частки власників в статутному капіталі підприємства становлять:

- ОСОБА_7 - 837 500 грн., що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29 квітня 2008 року становить 106281, 73 Євро, що становить 50 відсотків від статутного капіталу підприємства;

- ОСОБА_8 - 293125 грн., що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29 квітня 2008 року становить 37 198, 60 Євро, що становить 17, 5 відсотків від статутного капіталу підприємства;

- ОСОБА_9 - 293125 грн., що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29 квітня 2008 року становить 37198, 60 Євро, що становить 17,5 відсотків від статутного капіталу підприємства;

- ОСОБА_4 - 234500 грн., що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29 квітня 2008 року становить 29758, 88 Євро, що становить 14 відсотків від статутного капіталу підприємства;

- ОСОБА_6 - 16 750 грн., що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29 квітня 2008 року становить 2125,63 Євро, що становить 1 відсоток від статутного капіталу підприємства.

Згідно п. 4.1 статуту власники мають право приймати участь в управлінні підприємством у порядку, визначеному статутом; приймати участь у розподілі прибутку підприємства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з підприємства; здійснювати відчуження часток (чи її частини) у статутному капіталі підприємства, у порядку, встановленому цим статутом та чинним законодавством; одержувати інформацію про діяльність підприємства у порядку, встановленому статутом.

Відповідно до п. 4.2 статуту власники підприємства зобов'язані дотримуватись статуту підприємства та виконувати рішення зборів власників; виконувати свої зобов'язання перед підприємством, а також робити вклади у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені статутом підприємства; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність підприємства; інші обов'язки, встановлені статутом та законом.

За приписами п. 8.2 статуту вищим органом управління приватного підприємства "Кароля" є Загальні збори власників; вони складаються з власників підприємства або призначених ними представників; представники власників повинні діяти на основі довіреності.

За умовами п. 8.4 статуту загальні збори власників приватного підприємства "Кароля" скликаються головою підприємства шляхом повідомлення іменним листом усіх власників відповідача, незалежно від того, чи це чергові чи позачергові Загальні збори власників підприємства; повідомлення про проведення зборів повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до початку зборів, або у виняткових випадках в коротші строки за згодою усіх власників підприємства; повідомлення про проведення зборів повинно містити детальне зазначення порядку денного, а також місця, дати і часу проведення зборів.

Пунктом 8.7 статуту визначено, що загальні збори власників підприємства вважаються повноважними, якщо на них були присутні власники (представники власників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Відповідно до п. 8.9.4 статуту до виключної компетенції загальних зборів власників підприємства належить, серед іншого, виключення власника із підприємства; при цьому підстав щодо такого виключення не зазначено.

28 травня 2013 року відповідачем направлено ОСОБА_4 повідомлення про те, що 09 липня 2013 року об 11-00 годині відбудуться загальні збори власників приватного підприємства "Кароля" за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Скраглівка, вул. Чуднівська.

09 липня 2013 року були проведені Загальні збори власників приватного підприємства "Кароля", які оформлені протоколом №1 (том 1, а.с. 67-70) з наступним порядком денним:

1. Обрання голови зборів та секретаря зборів;

2. Обрання голови підприємства;

3. Звіт директора про результати роботи підприємства за 2008-2012 роки;

4. Обрання ревізійної комісії;

5. Виключення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 із складу власників підприємства;

6. Відкликання та призначення директора підприємства та укладення з ним контракту;

7. Внесення змін до статуту шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до п. 5 даного рішення зборів щодо позивача було вирішено:

- виключити ОСОБА_4 зі складу власників приватного підприємства "Кароля" у зв'язку з перешкоджанням цілям та меті статутної діяльності відповідача;

- частку виключеного власника приватного підприємства "Кароля" виплатити ОСОБА_4 у встановленому законом порядку;

- у зв'язку з виключенням власника приватного підприємства "Кароля", з метою недопущення зменшення розміру статутного капіталу, іншим власникам довнести вклади до статутного капіталу в розмірі частки виключеного учасника, пропорційного розміру їх часток;

- уповноважено ОСОБА_10 провести реєстрацію змін у складі власників.

Щодо ОСОБА_6, власника 1% статутного капіталу Загальними зборами власників приватного підприємства "Кароля" вирішено:

- виключити ОСОБА_6 зі складу власників приватного підприємства "Кароля", у зв'язку з його смертю;

- частку виключеного власника приватного підприємства "Кароля" виплатити спадкоємцям у встановленому законом порядку;

- у зв'язку з виключенням власника приватного підприємства "Кароля", з метою недопущення зменшення розміру статутного капіталу, іншим власникам довнести вклади до статутного капіталу в розмірі частки виключеного учасника, пропорційно розміру їх часток;

- уповноважити ОСОБА_10 провести реєстрацію змін у складі власників.

Відповідно до п. 7 даного рішення зборів у зв'язку зі змінами в складі власників приватного підприємства "Кароля" було вирішено затвердити нову редакцію статуту відповідача та уповноважено директора підприємства ОСОБА_10 подати статут у новій редакції на реєстрацію.

Відповідно до протоколу реєстрації власників приватного підприємства "Кароля" від 09 липня 2013 року для участі в загальних зборах відповідача зареєструвались: ОСОБА_7 (частка 50%, 837500 грн), Ервін-Герхард Классен (частка 17,5 %, 293125 грн.) та ОСОБА_9 (частка 17,5%, 293125 грн.), які в сукупності володіють 85 % голосів (том 1, а.с. 66).

Позивач, з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до суду з позовом про визнання недійсними пунктів 5 та 7 рішення Загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля", які оформлені протоколом від 09 липня 2013 року №1.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Корпоративні спори - це правовідносини учасників або засновників підприємства, які виникають, зміняються або припиняються в процесі досудового або судового розгляду і які безпосередньо пов'язані з корпоративними правами і обов'язками.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

В силу ч. 3 ст. 100 ЦК України, учасник товариства у випадках, встановлених установчими документами або законом, може бути виключений з товариства.

Положення зазначеної статті є загальним та закріплює лише можливість виключення учасника зі складу учасників товариства. За повнотою змісту ця норма є відсилочною, тобто такою, що спрямовує до іншого нормативно-правого акту для з'ясування підстав реалізації можливості виключення учасника зі складу учасників товариства. Таким нормативно-правовим актом є Закон України "Про господарські товариства".

Підстави для реалізації можливості виключення учасника зі складу товариства зазначені в ст. 64 Закону України "Про господарські товариства", відповідно до якої учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежно виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів учасників товариства. До того ж цей учасник (його представник) у голосуванні участі не припймає.

Статтею 59 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що питання виключення учасника з товариства належить до компетенції загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю.

З аналізу зазначених норм вбачається, що питання виключення учасника актуальне за наявності у товаристві корпоративного конфлікту між самими учасниками.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту статті 64 Закону про господарські товариства, повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо.

Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів.

Відповідно до пункту 4.24 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що вникають з корпоративних правовідносин" під час вирішення спорів, пов'язаних з виключенням учасників з господарських товариств, господарським судам слід враховувати, що прийняття рішення про виключення учасника з господарського товариства законом віднесено до компетенції загальних зборів учасників цих товариств, а не суду. Виключення учасника з товариства судом є втручанням у господарську діяльність товариства, а тому суд не має права брати на себе функції органів управління товариством. Суд перевіряє обґрунтованість та законність прийняття рішення про виключення учасника у разі подання ним позову про визнання такого рішення недійсним.

У рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства.

Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника.

Господарські суди повинні перевірити фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника товариства, а також дослідити питання щодо дотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення відповідних загальних зборів.

Як вірно зазначено судом апеляційної інстанції обов'язки, які покладаються на учасників (власників) підприємства визначені п. 4.2. статуту, а саме:

- дотримаватись статуту підприємства та виконувати рішення зборів власників;

- виконувати свої зобов'язання перед підприємством, а також робити вклади у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені статутом підприємства;

- не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність підприємства; нести інші обов'язки, встановлені статутом підприємства та законом.

Майже ідентичні обов'язки учасників товариства визначені ст. 11 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 117 ЦК України.

Перелік зазначених обов'язків не є вичерпаний та може бути розширений в статуті товариства за рішенням самих учасників, але не може бути зменшений.

Обґрунтовуючи причини виключення ОСОБА_4 зі складу приватного підприємства "Кароля" відповідачем у протоколі загальних зборів власників ПП "Кароля" №1 від 09 липня 2013 року зазначено, що позивач:

- систематично порушував права інших власників підприємства;

- діючи в своїх власних інтересах та зловживаючи довірою шляхом обману заволодів сільськогосподарською технікою, яка була придбана іншими учасниками в Німеччині за власні кошти для потреб відповідача;

- зловживаючи службовим становищем, діючи всупереч інтересам відповідача, без відома та згоди інших власників зменшив площі землекористування відповідача більш як на 1 тис. га., переуклавши договори оренди земельних ділянок з іншим підприємством;

- перешкоджає цілям та меті статутної діяльності підприємства;

- не надає іншим власникам інформації стосовно діяльності відповідача.

Пунктом 8.9.4 статуту надана можливість виключення власника із підприємства, однак підстав такого виключення не зазначено.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції зміст систематичності невиконання учасником обов'язків, передбачених законом та статутом Законом України "Про господарські товариства" не розкривається у законодавстві, цей критерій є оціночним. Відсутність нормативного визначення зазначеного терміну дає змогу учасникам самостійно надати йому визначення та закріпити у статуті.

Щодо неналежності виконання та перешкоджання досягненню цілей товариства, то зміст зобов'язань учасників робить зазначені підстави взаємопов'язані, оскільки перешкоджання досягненню цілей товариства є наслідком неналежного виконання учасником своїх обов'язків.

Для визнання рішення про виключення учасника з товариства правомірним, необхідно мати фактичні та письмові докази. Форма таких доказів залежить від підстав, які підтверджують систематичність невиконання або неналежність виконання учасником обов'язків, або підтверджують факт перешкоджання з боку учасника досягненню цілей товариства.

Усі докази невиконання учасником обов'язків, передбачених законом та статутом товариства, повинні розглядатись у взаємозв'язку із наявними негативними для товариства наслідками або під час їхнього розгляду має враховуватись вірогідність настання таких наслідків у результаті дій (бездіяльності) учасника товариства.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно протоколу загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" №1 від 09 липня 2013 року ОСОБА_4 (власник 14% голосів) від реєстрації та участі у зборах відмовилась, проте на зборах була присутня (т. 1, а.с. 67). Також, актами від 09 липня 2013 року, які складені представниками власників приватного підприємства "Кароля" засвідчено факт відмови позивача брати участь в загальних зборах, приймати участь в голосуванні та надавати будь-які усні чи письмові пояснення з приводу причин ненадання звіту (том 1, а.с. 72-73).

Суд апеляційної інстанції також встановив, що станом на початок 2013 року в користуванні відповідача знаходилося 2449,92 га землі, яка була оброблена та засіяна сільськогосподарськими культурами, що підтверджується "Звітом про посівні площі сільськогосподарських культур під врожай 2013 року" за формою №4-СГ від 31 травня 2013 року (код рядка №400, 409), який підписаний особисто ОСОБА_4, як директором підприємства (т. 2, а.с. 187-190).

Разом з тим, на момент звільнення ОСОБА_4 з посади директора ПП "Кароля" (09 липня 2013 року) в користуванні підприємства залишилося всього 1800 га землі (рілля), що стверджується відповідним звітом за формою №4-СГ (т. 2, а.с. 191-194).

Крім того, в матеріалах справи наявні угоди про припинення дії договорів оренди землі, що були укладені у 2008 році приватним підприємством "Кароля" та орендодавцями; зазначені угоди підписані зі сторони відповідача - ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 184, 188, 193, 198, 202, 209, 212, 215, 218, 22, 226).

З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що уклавши угоди про припинення дії договорів оренди землі шляхом їх дострокового розірвання ОСОБА_4 зменшила посівні площі земель приватного підприємства "Кароля" на 649, 92 га., що призвело до зменшення загальної площі землекористування відповідача, втрати цілісності земельних масивів, які знаходяться в користуванні землекористувача. У свою чергу втрата цілісності земельних масивів призвела до значного утруднення технологічного обробітку орендованих земельних ділянок в цілях ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі в частині обмеження можливості застосування деяких видів сільськогосподарської техніки для обробітку земельних ділянок, а також ускладнення, а подекуди й неможливості в застосуванні таких сучасних засобів обробітку земель, як авіа обробіток про що зазначено у висновку Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області від 27.09.2016р. №117/09-2 (т. 2, а.с. 213-214).

Після припинення дії договорів оренди землі з приватним підприємством "Кароля" частина земель були орендовані ФГ "Віктор-Д" засновником та директором, якого є ОСОБА_4, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25 вересня 2015 року (том 1, а.с. 161-162).

Під час розгляду справи №274/4151/13-ц за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства "Кароля" про поновлення на роботі (а. с. 86, 87, т. 1), апеляційним судом Житомирської області в ухвалі від 03 березня 2014 року встановлено, що ОСОБА_4, діючи всупереч статуту підприємства та вимог інших власників ПП "Кароля" звіти про діяльність підприємства за період своєї діяльності не надавала, інших власників підприємства до управління підприємством не допускала, інформації про діяльність підприємства не надавала.

Пунктами 2.1, 2.2. статуту визначено, що приватне підприємство "Кароля" створюється для здійснення підприємницької діяльності у сфері сільського господарства, оптової та роздрібної торгівлі, виробництва товарів народного вжитку, продукції виробничого та промислового призначення, будівництва, надання послуг, громадського харчування, а також проведення іншої підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. Предметом діяльності приватного підприємства "Кароля" є, зокрема, пошук придатних для даної мети земельних ділянок.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що основною метою діяльності відповідача є отримання прибутку в результаті здійснення підприємницької діяльності у сфері сільського господарства, а предметом діяльності є пошук придатних для даної мети земельних ділянок для подальшого їх використання.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 будучи одночасно директором та одним із власників приватного підприємства "Кароля" діяла всупереч статуту та інтересам підприємства, оскільки припинила дію договорів оренди землі шляхом їх дострокового розірвання та в подальшому уклала їх із фермерським господарством "Віктор-Д" засновником якого вона також являється. Крім того, під час розгляду справи №274/4151/13-ц було встановлено, що ОСОБА_4 звіти про діяльність підприємства за період своєї діяльності не надавала, інших власників підприємства до управління підприємством не допускала, інформації про діяльність підприємства не надавала.

Обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що статус директора та учасника підприємства в даній справі поєнались, що презюмує їх спільну та нерозривну правову відповідальність. Тому, якщо одна особа об'єднала в собі і учасника підприємства, і його директора, то неможливо розглядати окремо лише з одного аспекту діяльності, оскільки з директора ніхто не знімав обов'язку дотримуватися положень статуту, а навпаки директор безпосередньо впливає на процеси волевиявлення підприємства, укладає від його імені правочини, тощо, що може спричинити негативні правові наслідки для підприємства. Особа, маючи статус учасника підприємства, повинна усвідомлювати, що її дії, в тому числі як громадянина, або під час здійснення незалежної підприємницької діяльності, або як керівника підприємства не повинні йти в розріз з метою діяльності підприємства або перешкоджати досягненню цілей підприємства, учасником якого вона являється.

З огляду на викладене, в рішенні загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" від 09 липня 2013 року оформленого протоколом №1 щодо виключення ОСОБА_4 зі складу власників приватного підприємства "Кароля" чітко конкретизовані обґрунтовані причини та підстави виключення позивача зі складу підприємства, зазначено в чому саме полягає невиконання позивачем статутних обов'язків та які дії позивача перешкоджали досягненню цілей діяльності відповідача, тому суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що позов в цій частині безпідставний, необґрунтований та не підлягає задоволенню.

Позивач також просить визнати недійсним рішення загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" щодо виключення зі складу власників ОСОБА_6, посилаючись на те, що відповідачем проігноровано вимоги пунктів 7.6, 7.6.1 статуту, відповідно до яких, зокрема, загальні збори співвласників не можуть відмовити спадкоємцю у набутті права участі у підприємстві.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до підпункту 8.9.4 статуту до виключної компетенції загальних зборів підприємства належить, зокрема, виключення власника із підприємства.

Пунктом 7.6 статут визначено, що частка у статутному капіталі відповідача переходить до спадкоємця власника відповідача; спадкоємець має право відмовитись від вступу в підприємство, має право одержати вартість частини майна, пропорційну частці у статутному капіталі відповідача, що належить йому на праві спадщини.

Статтею 55 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, спадкоємці мають переважне право вступу до цього товариства.

Відповідно до ч. 5 ст. 147 ЦК України частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Підставою для виключення ОСОБА_6 стала його смерть. Факт смерті ОСОБА_6 підтверджено свідоцтвом про смерть від 28 липня 2012 року (т. 1, а.с. 20). В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що позивач повідомила в установленому законом порядку ПП "Кароля", що вона є спадкоємцем померлого співвласника підприємства та надала відповідачу документи в підтвердження факту успадкування ними майна спадкодавця, зокрема частки в статутному капіталі підприємства.

Враховуючи факт припинення цивільної правоздатності ОСОБА_6, яка пов'язана з його смертю, відповідачем правомірно виключено останнього з числа власників відповідача, в результаті прийняття рішення загальними зборами власників відповідача щодо виключення ОСОБА_6 з числа власників. У свою чергу права та інтереси позивача саме, як учасника відповідача, не порушені, тому вимоги позивача в частині визнання недійсним рішення №5 загальних зборів щодо виключення із складу власників підприємства ОСОБА_6 безпідставні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у задоволеннні позову в цій частині.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 01 грудня 2016 року у справі № 906/1080/15 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді В. І. Картере

С. С. Самусенко