ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Справа № 911/85/17

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Виробничо-комерційної фірми у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Певекс» ЛТД, Київська обл., м. Вишневе

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл., м. Вишневе

про розірвання договору

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (керівник)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.12.2016 Виробничо-комерційна фірма у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Певекс» ЛТД (далі-«Певекс» ЛТД/позивач) звернулась з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-ФОП ОСОБА_1В./відповідач) про, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог від 06.02.2017, розірвання договору на надання послуг з суборенди нежитлового приміщення від 10.10.2016 між «Певекс» ЛТД та ФОП ОСОБА_1

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.01.2017 порушено провадження в справі №911/85/17, розгляд справи призначено на 30.01.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.01.2017 розгляд означеної справи відкладено на 13.02.2017.

В судові засідання 30.01.2017 та 13.02.2017 представник відповідача не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча про розгляд спору у даній справі ФОП ОСОБА_1В був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за №556, яким за адресою місцезнаходження відповідача було надіслано ухвалу про порушення провадження у даній справі від 12.01.2017.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

10.10.2016 між Виробничо-комерційною фірмою у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Певекс» ЛТД (далі-орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі-орендар) укладено договір про надання послуг з суборенди нежитлового приміщення (далі договір суборенди), відповідно до п. 1. якого орендодавець надає в суборендне користування орендарю вбудоване в будинок приміщення загальною площею 54 кв.м. за адресою:08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, 46.

Пунктами 3, 4, 10 та 11 договору суборенди передбачено, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 10.10.2017.

Приміщення вважається переданим в суборенду та починається нарахування орендної плати з моменту підписання акту прийому-передачі.

Орендар сплачує щомісячну орендну плату у розмірі 3 082,06 грн, в тому числі ПДВ-513,68 грн, експлуатаційні витрати у розмірі 1 517,94 грн, в тому числі ПДВ-252,99 грн, та відшкодовує орендодавцю фактичні витрати з водопостачання, електропостачання та опалення (на період опалювального сезону) на підстав рахунків орендодавця, які надаються орендарю до 10-го числа наступного місяця. Разом з рахунками орендодавець надає орендарю акти виконаних робіт.

Оплата проводиться шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця до 15-го числа місяця наступного за місяцем, за який проводиться розрахунок.

На виконання умов договору, 10.10.2016 сторонами було підписано акт прийому-передачі орендованого приміщення, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування вбудоване в будинок приміщення загальною площею 54 кв.м. за адресою:08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, 46.

09.12.2016 позивач листом №111 від 08.12.2016 направив на адресу відповідача акти здачі-прийняття робіт (послуг), а також рахунки-фактури №143 від 31.10.2016 та №165 від 30.11.2016 на оплату вартості суборенди приміщення, експлуатаційних витрат, опалення та компенсації витрат за електроенергію за жовтень, листопад 2016 року відповідно.

До того ж, відповідно до змісту листа №111 від 08.12.2016 позивач просив відповідача підписати акти приймання-передачі робіт (послуг) та сплати рахунки у передбачений договором строк, а у разі не проведення відповідної оплати попередив відповідача про звернення до суду з позовом про розірвання договору суборенди.

Копії вищезазначених листа, актів приймання-передачі робіт (послуг) та рахунків-фактур наявні в матеріалах справи.

Як зауважив позивач, відповідач свої обовязки за договором в частині сплати орендної плати та компенсації вартості експлуатаційних витрат, опалення та витрат за електроенергію за жовтень, листопад 2016 року належним чином не виконав, відповідні кошти не сплатив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, в підтвердження чого позивачем надано суду банківські виписки зі свого поточного рахунку.

Таким чином, посилаючись на істотне порушення відповідачем умов договору суборенди, що полягає у несплаті орендної плати протягом двох місяців, позивач просить суд розірвати договір на надання послуг з суборенди нежитлового приміщення від 10.10.2016 між Виробничо-комерційною фірмою у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Певекс» ЛТД та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення позивача, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Приписами ч. 1 ст. 626, ст. 627, ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Виходячи з системного аналізу змісту договору на надання послуг з суборенди нежитлового приміщення від 10.10.2016, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є змішаним у розумінні ст. 628 ЦК України, оскільки містить елементи договорів оренди та послуг, а тому відносини між сторонами в частині заявлених позовних вимог підпадають під дію правових норм, що регулюють, як правовідносини у сфері суборенди (піднайму), так і у сфері надання послуг (виконання робіт) у відповідних частинах.

Відповідно до приписів ст. ст. 175, 774, 283, 286 Господарського кодексу України, до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903, ст. 629 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обовязковим для виконання.

З огляду наведеного, підписання договору суборенди, а також користування відповідачем орендованим приміщенням, як і отримання повязаних з утриманням такого приміщення послуг протягом жовтня та листопада 2016 року породжує для відповідача обовязок по сплаті орендної плати, компенсації експлуатаційних витрат, опалення та витрат за електроенергію у повному обсязі до 15.11.2016 та 15.12.2016 відповідно.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, враховуючи, що відповідач свої грошові зобовязання за договором належним чином не виконав, зокрема орендну плату за жовтень, листопад 2016 року за договором суборенди не сплатив, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів позивача щодо несплати відповідачем орендної плати протягом двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 13 договору суборенди дострокове закінчення дії договору наступає, зокрема, з ініціативи орендодавця у випадку несплати орендної плати протягом двох місяців або у випадку грубого порушення умов передбачених цим договором, при цьому орендар повідомляється про це за один місяць до строку розірвання договору.

За таких обставин, встановлене судом невиконання відповідачем зобовязання щодо сплати орендної плати за жовтень, листопад 2016 року, тобто протягом двох місяців, є істотним порушенням ФОП ОСОБА_1 своїх зобовязань за договором у розумінні ст. 651 ЦК України, що свідчить про підставність вимоги позивача про розірвання договору суборенди.

Отже, враховуючи встановлення обставин істотного порушення відповідачем умов договору суборенди у розумінні ст. 651 ЦК України, наявність якого є підставою для розірвання відповідного правочину, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання договору на надання послуг з суборенди нежитлового приміщення від 10.10.2016, укладеного між Виробничо-комерційною фірмою у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Певекс» ЛТД та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 підлягає задоволенню як така, що доведена належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 173, 175, 193, 283, 286, 774 Господарського кодексу України 626, 627, 628, 629, 651, 901, 903 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Розірвати договір на надання послуг з суборенди нежитлового приміщення від 10.10.2016, укладений між Виробничо-комерційною фірмою у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Певекс» ЛТД (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Святошинська, 46, ідентифікаційний код 13737742) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (08132, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08132, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Виробничо-комерційної фірми у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Певекс» ЛТД (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Святошинська, 46, ідентифікаційний код 13737742) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Повне рішення складено 17.02.2017.

Суддя В.А. Ярема