ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 Справа № 917/1991/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агро світ", юр. адреса: 28034, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Межева, 2/1; поштова адреса: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Шевченка, 48

До відповідача ОСОБА_1 підприємство "Ісіда-Д", 38520, Полтавська область, Диканський район, с. Водяна Балка, вул. Визволителів, 8

Про стягнення 38 190,97 грн., з яких 18 437,02 грн. - пеня за порушення договірних зобовязань щодо оплати за придбані ТМЦ (засоби захисту рослин) за умовами Договору № 50/04/04-1 поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 04.04.2016 р. (в редакції Доповнень про поставку на умовах товарного кредиту: № 1/тк від 05.04.2016 р., № 2/тк від 05.05.2016 р., № 3/тк від 08.06.2016 р., № 4/тк від 10.06.2016 р. та № 5/тк від 22.06.2016 р.) та 19 753,95 грн. - 30 % річних відповідно до п. 11.4 Договору (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог № 27/1-1 від 27.01.2017 року (вх. № 1932 від 09.02.2017 року)

С у д д я ОСОБА_2

Представники:

від позивача - ОСОБА_3 (див. протокол);

від відповідача - не зявилися (див. протокол).

09.02.2017 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні 17.01.2017 року в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами та неявку сторін.

Суть спору: розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агро світ" про стягнення з Приватного підприємства "Ісіда-Д" 38 190,97 грн., з яких 18 437,02 грн. - пеня за порушення договірних зобовязань щодо оплати за придбані ТМЦ (засоби захисту рослин) за умовами Договору № 50/04/04-1 поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 04.04.2016 р. (в редакції Доповнень про поставку на умовах товарного кредиту: № 1/тк від 05.04.2016 р., № 2/тк від 05.05.2016 р., № 3/тк від 08.06.2016 р., № 4/тк від 10.06.2016 р. та № 5/тк від 22.06.2016 р.) та 19 753,95 грн. - 30 % річних відповідно до п. 11.4 Договору (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог № 27/1-1 від 27.01.2017 року (вх. № 1932 від 09.02.2017 року).

Позивач на позовних вимогах наполягає, мотивуючи їх невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань стосовно оплати отриманих ТМЦ (засоби захисту рослин). Останній надав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог № 27/1-1 від 27.01.2017 року (вх. № 1932 від 09.02.2017 року) з огляду на часткову сплату відповідачем заборгованості, а саме - 634 205,84 грн. основного боргу. На підтвердження викладеної обставини до заяви додано виписку по рахунку від 25.01.2017 року (а. с. 48). За наведеного, позивач зменшує розмір позовних вимог і просить суд стягнути 18 437,02 грн. пені та 19 753,95 грн. 30 % річних.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд приймає вказану заяву про зменшення розміру позовних вимог до розгляду в даному провадженні як таку, що не суперечить чинному процесуальному законодавству України. За викладеного, спір розглядається в межах предмету позову в редакції прийнятої судом вищевказаної заяви № 27/1-1 від 27.01.2017 року (вх. № 1932 від 09.02.2017 року) з урахуванням п. 3.10, п. 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Відповідач представництво у судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, повідомлений належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення поштового відправлення вх. № 1294 від 23.01.2017 року).

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., суд не розцінює неявку останнього як підставу для подальшого відкладення розгляду справи та розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані документальні докази, заслухавши представника позивача, суд,

встановив :

04.04.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничою фірмою "Агро світ" (продавець) та ОСОБА_1 підприємством "Ісіда-Д" (покупець) було укладено договір № 50/04/04-1 поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції (а. с. 14-16), відповідно до якого продавець зобовязався здійснити постачання товарів безпосередньо повязаних з технологічними процесами виробництва сільськогосподарської продукції покупцю/виробникові такої сільськогосподарської продукції, а саме: насіння, засоби захисту рослин, добрива (товар), а покупець - прийняти та оплатити відповідно до п. 1.2 цього договору на умовах, що вказуються сторонами в доповненнях (п. 1.1).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- датою поставки товару вважається дата вказана у видаткових накладних на відпуск товару (п. 2.4 Договору);

- покупець зобовязується оплатити прийнятий ним товар в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця в строки, встановлені в доповненнях до цього договору (п. 4.1 Договору);

- за порушення строків оплати переданого товару покупець виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 11.2 Договору);

- відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобовязання продавець може вимагати від покупця, а останній зобовязується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 30 % річних від простроченої суми (п. 11.4. Договору);

- цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором (п. 13.1. Договору).

До даного договору сторонами також підписано та скріплено печатками Доповнення про поставку на умовах товарного кредиту: № 1/тк від 05.04.2016 р., № 2/тк від 05.05.2016 р., № 3/тк від 08.06.2016 р., № 4/тк від 10.06.2016 р. та № 5/тк від 22.06.2016 р., якими встановлені ціни на товар та порядок і строк його оплати (а. с. 17-22).

Позивачем поставлено відповідачу засоби захисту рослин на загальну суму 657 722,88 грн. Відповідачем товар отримано, жодних зауважень чи заперечень щодо кількості та якості товару не надходило, проте за отриману продукцію розрахунок проведено частково.

Наведене стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача 38 190,97 грн., з яких 18 437,02 грн. - пеня за порушення договірних зобовязань та 19 753,95 грн. - 30 % річних відповідно до п. 11.4 Договору (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог № 27/1-1 від 27.01.2017 року (вх. № 1932 від 09.02.2017 року).

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

(1) Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення поставки засобів захисту рослин. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України прийнятий товар оплатив частково, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 634 205,84 грн.. На момент прийняття рішення у даній справі вказана заборгованість сплачена, на цю суму позивачем зменшено розмір позовних вимог заявою № 27/1-1 від 27.01.2017 року (вх. № 1932 від 09.02.2017 року).

(2) Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 11.4. Договору визначено, що відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобовязання продавець може вимагати від покупця, а останній зобовязується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 30 % річних від простроченої суми.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 30 % річних у розмірі 19 753,95 грн., суд прийшов до висновку про задоволення вказаних вимог (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_4 9.5.3").

(3) Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Згідно статті 4 ОСОБА_4 України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 11.2. Договору № 50/04/04-1 поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 04.04.2016 року сторони передбачили, що за порушення строків оплати переданого товару покупець виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені у розмірі 18 437,02 грн., суд прийшов до висновку про задоволення вказаних вимог (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_4 9.5.3").

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 18 437,02 грн. пені за порушення договірних зобовязань щодо оплати за придбані ТМЦ (засоби захисту рослин) за умовами Договору № 50/04/04-1 поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 04.04.2016 р. (в редакції Доповнень про поставку на умовах товарного кредиту: № 1/тк від 05.04.2016 р., № 2/тк від 05.05.2016 р., № 3/тк від 08.06.2016 р., № 4/тк від 10.06.2016 р. та № 5/тк від 22.06.2016 р.) та 19 753,95 грн. - 30 % річних відповідно до п. 11.4 Договору підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача (з урахуванням клопотанням про зменшення розміру позовних вимог).

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 22, ст. 49, ст. 75, ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Ісіда-Д" (38520, Полтавська область, Диканський район, с. Водяна Балка, вул. Визволителів, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агро світ" (юр. адреса: 28034, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Межева, 2/1; поштова адреса: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Шевченка, 48, ) - 18 437,02 грн. пені за порушення договірних зобовязань щодо оплати за придбані ТМЦ (засоби захисту рослин) за умовами Договору № 50/04/04-1 поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 04.04.2016 р., 19 753,95 грн. 30 % річних відповідно до п. 11.4 Договору та 572,86 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Повне рішення складено 15.02.2017 року.

Суддя Г.І.Бунякіна