ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.02.2017 Справа № 904/11796/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСПЕЦБУД", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлаград, Дніпропетровська область

про стягнення 30 000,00 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. № 13/01-01 від 13.01.2017)

від відповідача: ОСОБА_2 - представник (дов. № ББУ/ПУ576/ВП/16 від 20.12.2016)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОСПЕЦБУД" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про стягнення основного боргу у розмірі 30 000,00 грн. за договором № 14-16/646-КП від 31.12.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 14-16/646-КП від 31.12.2014, в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2016, порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.01.2017.

16.01.2017 представник відповідача усно заперечував проти задоволення позовних вимог та подав клопотання про припинення провадження у справі, у зв'язку з тим, що вже існує рішення господарського суду у справі № 904/10022/15, яке набрало законної сили, між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 16.01.2017 на 06.02.2017.

03.02.2017 представник позивача подав через канцелярію суду письмові пояснення на заперечення відповідача, в яких вказував про те, що під час розгляду справи № 904/10022/15 позивачем було заявлено до стягнення заборгованість у розмірі 744 225,36 грн., яка складалась із заборгованості за поставлений товар за видатковими накладними №5 від 11.03.2015 на суму 356265,36 грн., № 6 від 15.04.2015 на суму 318000,00 грн. та №8 на суму 99960,00 грн. Судом, у справі № 904/10022/15 було стягнуто з відповідача повністю борг за першу та другу поставки, а також частково за третю поставку в розмірі 69960,00 грн. (решта 30000 грн. позивачем у справі № 904/10022/15 заявлена не була). Позивач зазначає, що сума основного боргу за поставку від 07.05.2015 становить 30 000,00 грн.

06.02.2017 у судовому засіданні, в присутності представників сторін судом було оглянуто справу № 904/10022/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСПЕЦБУД" до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про стягнення 744 225,36 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позовні вимоги задовольнити. Подав через канцелярію суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.02.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОСПЕЦБУД" "Автоспецбуд" (постачальник - позивач) та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (покупець -відповідач) було укладено договір поставки № 14-16/646-КП з протоколом розбіжностей від 31.12.2014, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі та специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 1.2 договору, покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлену йому у власність продукцію у відповідності до умов цього договору.

Пунктом 4.8. договору сторони узгодили, що зобов'язання покупця вважаються виконаними з моменту прийняття та оплати поставленої продукції.

У відповідності до п. 5.4. договору, розрахунки за поставлену постачальником продукцію здійснюються шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 60-го календарного дня з дати поставки відповідної продукції, якщо інший більший строк відстрочки платежу не оговорено сторонами у відповідній специфікації, на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку продукції на загальну суму 774225,36 грн., а саме:

- 11.03.2015 здійснена поставка на суму 356265,36 грн. за специфікацією від 27.02.2015 (видаткова накладна № 5 від 11.03.2015, довіреність № 221256/п від 06.03.2015, ТТН № АС0000002 від 11.03.2015);

- 15.04.2015 здійснена поставка на суму 318000,00 грн. за специфікацією від 18.02.2015 (видаткова накладна № 6 від 15.04.2015, довіреність № 221512/п від 15.04.2015, ТТН № АС0000001 від 15.04.2015);

- 07.05.2015 здійснена поставка на суму 99960,00 грн. за специфікацією від 18.02.2015 (видаткова накладна № 8 від 07.05.2015, довіреність № 221709/п від 07.05.2015, ТТН № АС0000001 від 07.05.2015).

Відповідач у строки встановлені у договорі за отриманий товар з позивачем не розрахувався.

У листопаді 2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОСПЕЦБУД" "Автоспецбуд" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення заборгованості за поставлений товар за видатковими накладними №5 від 11.03.2015 на суму 356265,36 грн., № 6 від 15.04.2015 на суму 318000,00 грн. та №8 від 07.05.2015, в частині 69960,00 грн. заборгованості.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 у справі №904/10022/15 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу за договором поставки № 14-16/646-КП від 31.12.2014 у розмірі 744225,36 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 11163,38 грн.

Отже решта, 30 000 грн. заборгованості за видатковою накладною №8 від 07.05.2015 позивачем у справі № 904/10022/15 заявлена до стягнення не була.

З огляду на те що, строк оплати за видатковою накладною №8 від 07.05.2015 закінчився 10.07.2015, проте відповідач в порушення умов договору не розрахувався за поставлену йому продукцію, в результаті чого в нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 30 000 грн., що і є причиною виникнення цього спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується матеріалами справи, а саме видатковими накладними (а.с.29,32).

З огляду на умови п. 5.4. договору, строк оплати товару є таким, що настав.

Доказів повної оплати поставленого позивачем товару, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 30000,00 грн. підлягають задоволенню.

16.01.2017 представник відповідача подав клопотання про припинення провадження у справі.

Стосовно клопотання відповідача про припинення провадження у справі (а.с. 40), суд зазначає таке.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилався на те, що вже існує рішення господарського суду у справі № 904/10022/15, яке набрало законної сили, між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав.

06.02.2017 у судовому засіданні, в присутності представників сторін судом було оглянуто справу № 904/10022/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСПЕЦБУД" до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про стягнення 744 225,36 грн.

Досліджуючи матеріали справи № 904/10022/15, судом було встановлено, що відповідно до позовної заяви у справі №904/10022/15 позивачем було заявлено до стягнення заборгованість в розмірі 744 225,36 грн. за видатковими накладними №5 від 11.03.2015 на суму 356265,36 грн., № 6 від 15.04.2015 на суму 318000,00 грн. та №8 на суму 69960,00 грн.

Судом встановлено, що за видатковою накладною №8 від 07.05.2015, вартість поставленого товару складає 99 960,00 грн., в той час як у справі № 904/10022/15 вирішувався спір щодо стягнення заборгованості за вказаною видатковою накладною лише в частині (69960,00 грн.) решта 30000 грн. позивачем у справі № 904/10022/15 заявлена не була.

Отже, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що спір між сторонами з тих же підстав, про той же предмет було вирішено у справі №904/10022/15. За вказаних обставин суд не вбачає підстав для припинення провадження у цій справі та й відповідно до задоволення клопотання відповідача про припинення провадження у справі.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 1, 4-5, 33, 34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, код 00178353) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецбуд" (49051, м. Дніпро, вул. О. Оцупа, буд. 1Б, код 34774214) основний борг у сумі 30 000 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.02.2017

Суддя ОСОБА_3