ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Справа № 910/22046/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Малетича М.М.,
Плюшка І.А.,

розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит"
на ухвалу та постановугосподарського суду міста Києва від 15.11.2016 Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016
за скаргоюПАТ "Банк Національний Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит"
на діїголовного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
у справі№ 910/22046/15
господарського судуміста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна спілка транспорту, інформатики, логістики"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
простягнення 63 365 257 грн.38 коп.,
за участю представника від позивача: Дешко В.О.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.02.2017 у справі №910/22046/15 касаційну скаргу ПАТ "Банк Національний Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючого, Малетича М.М., Плюшка І.А. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2017.

1. Встановлені господарськими судами попередніх інстанцій обставини, які передували зверненню позивача зі скаргою на дії державного виконавця

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.07.2016 у справі №910/22046/15 позов задоволено.

21.07.2016 на виконання рішення господарським судом видано наказ.

25.07.2016 ПАТ "Банк Національний Кредит" звернулось до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою №04-11/2875 про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва у справі №910/22046/15.

До вказаної заяви заявником додано: оригінал судового наказу від 21.07.2016, копія рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку"від 28.08.2015 №159, копія наказу від 31.08.2015 №01 "Про відсторонення від виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Національний Кредит" та копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.09.2015.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2016 ВП№51802571 відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

Вказана постанова мотивована тим, що заява про відкриття виконавчого провадження подана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" ОСОБА_6, проте додані до заяви документи на підтвердження повноважень заявника не завірені належним чином.

2. Зміст та мотиви скарги позивача на дії державного виконавця

ПАТ "Банк Національний Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" звернулося до господарського суду зі скаргою на дії Департаменту ДВС та просило визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденко В.В. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва від 21.07.2016 у справі №910/22046/15 та зобов`язати відділ примусового виконання рішень відкрити виконавче провадження з виконання наказу №910/22046/15 від 21.07.2016.

Позивач зазначив, що інформація про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" та призначення уповноваженою особою на здійснення ліквідації ОСОБА_6 міститься на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому є загальновідомим фактом, який не потребує доказування.

Крім того, положення Закону України "Про виконавче провадження" не передбачають такої підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження як надання до заяви про примусове виконання рішення незасвідчених копій документів, а відтак, як стверджує заявник, дії державного виконавця, що полягають у винесенні оскаржуваної постанови, є незаконними.

3. Стислий виклад суті ухвали місцевого та постанови апеляційного господарських судів та мотиви їх прийняття

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі №910/22046/15 (суддя: Домнічева І.О.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 (судді: Мальченко А.О. - головуючий, Жук Г.А., Дикунська С.Я.), у задоволенні скарги на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України відмовлено.

Судові рішення мотивовано з посиланням на норми ст. 124 КУ, ст. 115 ГПК, ст.ст.1, 9, 19, 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Суди вказали, що оскільки до заяви про примусове виконання рішення суду заявником подано незавірені фотокопії документів, які, в свою чергу, не можуть бути належними доказами на підтвердження повноважень ОСОБА_6 як уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Банк національний кредит", відмова державного виконавця у відкритті виконавчого провадження є законною та обґрунтованою.

4. Підстави, з яких оскаржено судові рішення у даній справі

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ПАТ "Банк Національний Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ПАТ "Банк Національний Кредит" на дії ДВС.

У скарзі вказується, що норма ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" містить вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження. Вказана стаття не надає виконавцю права відмовляти у відкритті виконавчого провадження у зв`язку із наданням до заяви не засвідчених копій документів, що підтверджують повноваження уповноваженої особи Фонду.

5. Нормативно-правові акти, якими керується суд при вирішенні спору

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 4 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" (в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції) постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом.

За ч.4 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції) державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно п.17 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За ч.ч.1, 2 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

6. Мотиви, з яких виходить Вищий господарський суд України при прийнятті постанови

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

За ч.2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

На підставі постанови Правління Національного Банку України від 05.06.2015 №358 "Про віднесення ПАТ "Банк національний кредит" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №114 від 05.06.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк національний кредит", згідно з яким з 08.06.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк національний кредит".

Постановою Правління НБУ №563 від 28.08.2015 вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "Банк національний кредит".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №159 від 28.08.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк національний кредит", призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ОСОБА_6

Як вбачається з інформації, яка міститься на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що є відкритою, уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ "Банк Національний Кредит" є ОСОБА_6.

Апеляційним господарським судом встановлено, що до заяви про відкриття виконавчого провадження заявником надано оригінал судового наказу від 21.07.2016, копію рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку"від 28.08.2015 №159, копію наказу від 31.08.2015 №01 "Про відсторонення від виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Національний Кредит" та копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.09.2015.

Касаційна інстанція звертає увагу, що інформація стосовно наявності повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк національний кредит" ОСОБА_6 є загальнодоступною, оскільки міститься на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Державним виконавцем порушено норми ст.ст. 6, 11, 19, 26 Закону України "Про виконавче провадження", з формальних непередбачених законом підстав відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

Господарські суди попередніх інстанцій вказаного не врахували та помилково відмовили позивачу у задоволенні скарги на дії Департаменту ДВС.

Вищий господарський суд України вважає за необхідне скасувати судові рішення та прийняти нове рішення про часткове задоволення заяви в порядку п.2 ч.1 ст.1119 ГПК України.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Господарськими судами попередніх інстанцій не враховано норми ст.ст. 2, 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Враховуючи, що господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження (в т.ч. відкривати виконавче провадження), замість державного виконавця, скарга позивача на дії Департаменту ДВС підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Банк Національний Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 15.11.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 у справі № 910/22046/15 скасувати.

Прийняти нове рішення. Скаргу ПАТ "Банк Національний Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" на дії Департаменту ДВС задовольнити частково, визнати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденка Віталія Володимировича, винесену у ВП №51802571 від 29.07.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження, недійсною; зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву ПАТ "Банк Національний Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва у справі №910/22046/15, виданого 21.07.2016.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: М. Малетич

І. Плюшко