ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 лютого 2017 року Справа № 38/5005/6636/2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач),
суддів:Коваленка В.М., Полякова Б.М.
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонінвестгрупп"
на постанову та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 року Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року
у справі господарського суду№ 38/5005/6636/2012 Дніпропетровської області
за заявоюКомунального житлово-експлуатаційного підприємства "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради
пробанкрутство,
В С Т А Н О В И В :

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіонінвестгрупп" касаційна скарга від 30.12.2016 року не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Вимоги касаційної скарги полягають у скасуванні постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 у справі № 38/5005/6636/2012, якою залишено без змін ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року в частині задоволення скарги Прокуратури Дніпропетровської області № 05/2-2872 вих15 від 31.08.2015 року з урахуванням доповнень про визнання неправомірними дій ліквідатора щодо включення до ліквідаційної маси нерухомого майна та продажу з відкритих біржових торгів нерухомого майна, визнання недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 року та договорів купівлі-продажу нерухомого майна.

Вказані скарга та заява містять вимоги щодо визнання неправомірними дій ліквідатора щодо включення до ліквідаційної маси нерухомого майна та продажу з відкритих біржових торгів нерухомого майна, визнання недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 року та договорів купівлі-продажу нерухомого майна.

Отже, подані у справі про банкрутство скарга та заява скаржника у сукупності містять 68 вимог - на ухвалу суду на дії арбітражного керуючого та про визнання недійсними правочину та похідних від них вимог шестидесяти семи укладених договорів купівлі-продажу спірного майна з різними особами.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, далі - Закон) ставка судового збору з касаційної скарги на судове рішення, винесене у справі про банкрутство за наслідками розгляду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними, складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні такої заяви.

Оскільки відповідна заява про визнання недійсними договорів були подана до 01.09.2015, то розмір судового збору за подання касаційної скарги розраховується виходячи з суми, сплаченої при поданні заяви, а саме 1 розмір мінімальної заробітної плати (п.п. 15 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній до 01.09.2015).

Що стосується скарги на дії арбітражного керуючого, то підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено ставку судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду в обсязі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

За приписами ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 становив 1 218 грн.

Оскільки ст. 4 Закону передбачено сплату судового збору з касаційної скарги на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви незалежно від того чи оскаржується все рішення суду чи його частина, то оплаті судовим збором підлягає вся сукупність вимог, викладених в скарзі та заяві про визнання правочинів недійсними та становить 99 145,20 грн. (1218+ 1218*67*120%).

Проте у додатках до касаційної скарги містяться платіжне доручення від 28.12.2016 року № 892 про сплату судового збору за подання касаційної скарги в сумі 97 927, 20 грн., тобто у меншому розмірі, ніж визначено чинним законодавством на момент звернення з касаційною скаргою.

Отже, заявником порушено встановлений порядок справляння судового збору. За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", ст.ст. 42, 43, ч. 2 ст. 36, п. 4 ч. 1 ст. 1113, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонінвестгрупп" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 року та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року у справі № 38/5005/6636/2012 повернути її заявнику.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді В.М. Коваленко

Б.М. Поляков