ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Справа № 10/142

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Могил С.К., Стратієнко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скаргиДепартамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 01.11.16
у справі№10/142
господарського судуЛуганської області
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
доПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз"
прозобов'язання заборгованості
за участю представників від:
позивачаШаркова О.О. (дов. від 27.12.16),
відповідачане з'явилися, були належно повідомлені,
ДВСГречуха О. Я. (дов. від 29.12.16)

В С Т А Н О В И В :

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду Луганської області з вимогами про визнання незаконними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В., щодо: винесення постанови про зняття арешту з майна боржника від 15.06.16 №33280183 при виконанні наказу господарського суду Луганської області від 30.08.11 №10/142; направлення вказаної постанови на адресу стягувача; визнання незаконною та скасування вказаної постанови; зобов'язання державного виконавця відновити порушені права стягувача та вжити всі заходи передбачені законодавством для фактичного повного виконання зазначеного наказу.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 30.08.16 у справі (суддя Вінніков С.В.), залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.16 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Дучал Н.М., судді: Склярук О.І., Ушенко Л.В.) заяву стягувача задоволено частково. Визнано незаконною та недійсною постанову державного виконавця про зняття арешту з майна боржника від 15.06.16 №33280183 при виконанні наказу господарського суду Луганської області №10/142 від 30.08.11 та дії по її винесенню. У решті заявлених вимог скарги відмовлено. Судові акти мотивовані тим, що зняття державним виконавцем арешту з коштів можливе лише із рахунків зі спеціальним режимом використання, за умови одержання від банку відповідних документів або за рішенням суду. А тому постанова ДВС є не мотивованою та необгрунтованою.

Не погоджуючись із судовими актами, Департамент ДВС МЮУ звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати, прийнявши нове рішення, яким у заяві кредитора відмовити повністю. Свої вимоги, скаржник обгрунтовує винесенням постанови про зняття арешту з коштів боржника відповідно до вимог закону, що регулює виконавче провадження оскільки рахунки, що були розблоковані відносяться до спеціальних, а їх арешт унеможливлює своєчасну виплату зарплат та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві.

Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, просивши судові акти залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, на виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.11 у справі №10/142 господарським судом Луганської області видано наказ від 30.08.11 про стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" основного боргу за поставлений природний газ на суму 110 791 668,82 грн., пені на суму 11 762 907,75 грн.; 3% річних на суму 4 020 506,13 грн., інфляційних на суму 12 774 936,54 грн.

21.06.12 постановою старшого державного виконавця ВПВР ДВС України відкрите виконавче провадження ВП №33280183 про стягнення з боржника зазначених сум.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.06.12, залишеною без змін постановами Донецького апеляційного господарського суду від 08.08.12 та Вищого господарського суду України від 05.12.12 за заявою боржника йому надана розстрочка виконання вказаного судового рішення у частині непогашеної заборгованості на суму 67 825 150,25 грн. протягом 10-ти років, шляхом сплати щомісячних платежів рівними частинами у розмірі 611 037,39 грн., починаючи з жовтня 2012 року по грудень 2021 року відповідно до затвердженого графіку.

ПАТ "Луганськгаз" у добровільному порядку виконувало графік розстрочення заборгованості.

Починаючи з 2014 року на території Луганської області та, зокрема, м. Луганськ проводиться антитерористична операція, що призвело до неможливості подальшої роботи підприємства відповідача.

11.08.15 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (ВП №33280183) у межах суми 7 332 448,68 грн., що знаходяться на всіх рахунках і вкладах у відповідних банківських установах, окрім захищених рахунків.

Постановою від 14.08.15, знятий арешт з коштів та інших цінностей, які належать боржнику у межах суми 23 280 524,55 грн., накладений постановою від 15.06.15 ВП № 33280183. Крім цього, накладено арешт на кошти боржника (ВП № 33280183) у межах суми 7 332 448,68 грн., що знаходяться на всіх рахунках і вкладах У відповідних банківських установах, окрім захищених рахунків.

У зв'язку із частковим виконанням у межах виконавчого провадження судового наказу, постановою від 14.01.16 державного виконавця перенакладено арешт на кошти ПАТ "Луганськгаз", що містяться на рахунках у банківських установах, на суму 6 438 162,28 грн.

06.05.16 заступником начальника ВПВР Департаменту ДВС МЮУ винесено постанови, якими накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках філій ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз".

Ухвалою господарського суду Луганської області від 04.07.16 преюдиційно встановлено, що вказані постанови про арешт коштів боржника винесені правомірно.

15.06.16 ДВС винесено постанову ВП №33280183, якою знято арешт з коштів боржника, накладений, у тому числі і за постановами від 06.05.16 №33280183, а саме з рахунків: №4183, №0362, №4184, №237, №1174, №4890, №1178.

Підставою вказаних дій державного виконавця стало отримання довідки з філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", з якої вбачається, що станом на 13.06.16 у даній фінансовій установі відкриті поточні рахунки для здійснення щомісячних платежів по виплаті зарплати працівникам ПАТ "Луганськгаз" та його філій, сплати податкових зобов'язань перед Держбюджетом України та місцевими бюджетами.

Не погоджуючись із вказаними діями ДВС та процесуальними документами по зняттю арешту, кредитор оскаржив їх до господарського суду, що і стало предметом розгляду даної справи.

Задовольняючи частково заяву про скасування постанови ВДВС, визнання її та дій по її винесенню не законними, суди попередніх інстанцій вказали на те, що положеннями вимог ст.65 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено вичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають стягненню у порядку виконавчого провадження, при цьому відсутні інші нормативно-правові акти, щодо заборони стягнення коштів, які знаходяться на рахунках, по яких виплачується заробітна плата.

Щодо відмови у задоволенні заяви кредитора по визнанню дій ДВС з направлення вказаної постанови на адресу стягувача та зобов'язання державного виконавця відновити порушені права стягувача та вжиття всіх заходів, передбачених законодавством для фактичного повного виконання зазначеного наказу, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Відповідно до вимог ст.60 ЗУ "Про виконавче провадження" копія постанови про зняття арешту з рахунків надсилається виключно боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Кредитор не входить до кола зазначених осіб.

Крім того, п.7 постанови Пленуму ВСУ від 26.12.03 №14 "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зазначено, що у разі визнання неправомірним рішення, дій або бездіяльності держвиконавця чи іншої посадової особи ДВС, суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника, однак суд не вправі зобов'язати зазначених осіб вчинити дії, що за законом можуть здійснюватися тільки держвиконавцем або відповідною особою ДВС. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВГСУ від 04.10.11 у справі №21/138/09). А тому, дії з накладення арешту на кошти у межах виконавчого провадження можуть здійснюватися тільки державним виконавцем.

Вищий господарський суд України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та вважає їх вірними, з огляду на наступне.

Спірні виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості з юридичної особи, відтак вони регулюються нормами ЗУ "Про виконавче провадження", при цьому ст.65 даного Закону, передбачено перелік рахунків, кошти на яких не підлягають стягненню у порядку, встановленому цим Законом і не містить заборони щодо стягнення на кошти, які знаходяться на рахунках призначених для виплати заробітної плати.

При цьому, ч.2 ст.34 ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" визначено, що страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Такі рахунки зі спеціальним режимом страхувальник-роботодавець відкриває відповідно до роз'яснення Департаменту платіжних систем НБУ, викладеним у листі від 14.12.10 № 25-111/2972-22535 "Щодо відкриття страхувальниками-роботодавцями окремих поточних рахунків" за балансовим номером "2604.." "Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання".

Вказані у матеріалах справи рахунки "2600.." призначені для зберігання коштів і здійснення будь-яких розрахунково-касових операцій, у тому числі виплати заробітної плати. Дані рахунки, навіть у разі виплати з цих рахунків заробітної плати, не мають особливого/спеціального статусу. Заробітна плата може виплачуватися з будь-якого, відкритого у банку поточного рахунку, з балансовим номером "2600..". Відкриття для виплати заробітної плати окремого поточного рахунку зі спеціальним режимом використання не передбачено чинним законодавством України. А отже, вимоги по заяві кредитора про анулювання постанови ДВС щодо скасування арешту з коштів, які знаходяться на вказаних рахунках та дій виконавця по винесенню вказаної постанови є не правомірними, підлягають задоволенню і висновки судів з цього приводу є законними.

З приводу вимог кредитора про направлення вказаної постанови на адресу стягувача та зобов'язання державного виконавця відновити порушені права стягувача та вжиття всіх заходів, передбачених законодавством для фактичного повного виконання зазначеного наказу, то їх задоволення протирічить положенням ст.60 ЗУ "Про виконавче провадження" та п.7 постанови Пленуму ВСУ "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.03 №14, а тому обгрунтовано відхилено судами попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими актами та ніяким чином не спростовують викладених у них висновків, а тому постанову апеляційного суду слід залишити без змін, оскільки вона ухвалена при повному з'ясуванні всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.16 у справі №10/142 залишити без змін.

Головуючий - суддя Б.М. Грек

Судді С.К. Могил

Л.В. Стратієнко