РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017Справа №910/24307/16
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЛБЮ-Тех"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Компані Технолідер"

про: стягнення 20 000,00 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Шморгун Р.М. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЛБЮ-Тех" до товариства з обмеженою відповідальністю "Компані Технолідер" про стягнення 20 000,00 грн

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.12.2016 року порушено провадження у справі № 910/24307/16.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним згідно виставленого відповідачем рахунку-фактури було здійснено авансовий платіж відповідачу в розмірі 20 000 грн, однак відповідач товар, обумовлений в рахунку не поставив, суму попередньої оплати на вартість непоставленого товару не повернув, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 20 000 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача 2500,00 грн - витрати позивача на послуги адвоката.

Відповідач у судове засідання не з'явився, своїм правом на надання відзиву не скористався.

У судовому засіданні 14.02.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактури №СФ-0000002 від 26.03.2015 року на суму 38 640,00 грн.

Позивачем в якості попередньої оплати 27.03.2015 року було перераховано відповідачу згідно платіжного доручення №6065 від 27.03.2015 року 20 000,00 грн з посиланням в призначенні платежу на зазначений рахунок-фактури.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідач товар, обумовлений в рахунку-фактури №СФ-0000002 від 26.03.2015 року не поставив, суму попередньої оплати не повернув.

Претензією №08-018 від 18.08.2016 року позивач, в зв'язку з не поставкою відповідачем товару, вимагав повернути передоплату та відмовився від договору поставки.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічні норми містить і ст. 207 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи те, що виставлений відповідачем рахунок-фактури містить інформацію щодо предмету договору, а саме визначено товар, який має бути поставлений відповідачем позивачу та ціну товару, то факт оплати позивачем товару підтверджує укладення між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 та 2 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2. ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що відповідачем не надано доказів того, що ним було поставлено позивачу товар або повернуто суму попередньої оплати, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати в розмірі 20 000грн.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 2500,00 грн. - витрат на послуги адвоката.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія цього Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

На підтвердження надання адвокатських послуг, позивачем до матеріалів справи долучено Договір про надання правової допомоги №78/16 від 15.02.2016 року, укладений між позивачем та ТОВ Юридична компанія «Центр Правових Ініціатив».

На підтвердження оплати послуг адвоката у розмірі 2500,00 грн. позивачем до матеріалів справи долучено платіжне доручення №8007 від 22.06.2016 року.

З протоколів судового засідання вбачається, що адвокат Шморгун Р.М., який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2427, виданому на підставі рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №26-38-24 від 15.12.2005р., представляв інтереси позивача у даній справі, вказаним адвокатом долучалися документи до матеріалів справи.

Таким чином, враховуючи співрозмірність винагороди за адвокатські послуги в розмірі 2500,00 грн. обсягам наданих послуг, доведеність факту надання адвокатом адвокатських послуг позивачу, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення витрат на послуги адвоката в розмірі 2 500,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Компані Технолідер" (01601, м.Київ, вул.Патріса Лумумби, будинок 10, корпус 2, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЛБЮ-Тех" (01042, м.Київ, вул.Чигоріна, будинок 12, кімната 14, ) 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп - суму боргу, 1378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн 00 коп - витрати по сплаті судового збору та 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн 00 коп - витрати на послуги адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повне рішення складено: 20.02.2017 р.