ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.02.2017 р. Справа № 914/68/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., при секретарі судового засідання Зусько І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Івано-Франківського міського центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, м.Івано-Франківськ

до відповідача: Львівської митниці ДФС, м.Львів

про стягнення 22494,21 грн.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, представник (довіреність №228-01/16-17 від 24.01.2017 р.), ОСОБА_2, представник (довіреність №229-01/16-17 від 24.01.2017 р.);

відповідача: ОСОБА_3, представник (довіреність №1445/9/13-70-10 від 19.01.2017 р.)

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Івано-Франківського міського центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, м.Івано-Франківськ до Львівської митниці ДФС, м.Львів про стягнення 22494,21 грн.

Ухвалою суду від 13.01.2017 р. порушено провадження у справі, призначено справу до розгляду на 06.02.2017 р.

В судове засідання зявилися представники позивача, надали усні пояснення по суті спору, підтримали позовні вимоги, просили їх задоволити, На виконання вимог ухвали суду позивачем супровідним листом (вх.№4200/17 від 01.02.2017 р.) було долучено витребувані документи.

Представник відповідача підтримав подане клопотання (вх.№4332/17 від 02.02.2017 р.) про припинення провадження у справі у звязку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України через підставу позову, характер спірних правовідносин, відсутність між сторонами господарських відносин та спору про право, що виникає з таких відносин.

Суд вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Статтею 12 ГПК встановлено, що господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь субєкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

В пп.3.1 п. 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» визначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

участь у спорі субєкта господарювання;

наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

наявність у законі норми, що прямо передбачала вирішення спору господарським судом;

відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п.7 ч.1 ст.3 КАС України субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за виключенням спорів, повязаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

За змістом частини 34 статті 50 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є субєкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Частиною 4 статті 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на випадок безробіття» передбачено, що із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Позивач у справі Івано-Франківський міський центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся з позовом до Львівської митниці ДФС про стягнення коштів в сумі 22 494,21 грн. на відшкодування виплаченого забезпечення та вартості надання соціальних послуг безробітному у звязку із поновленням його на роботі за рішенням суду.

Даний спір про стягнення не є публічно-правовим, оскільки виник за участю субєкта владних повноважень, який у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції, а тому справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вказана позиція щодо непідвідомчості даного спору адміністративним судам висловлена у спорі між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 р. у справі №813/1042/16 про закриття провадження, залишеній без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.08.2016р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.11.2016 р.

Оскільки за своїм субєктним складом спір не може розглядатися також і в порядку цивільного судочинства, суд вважає, що такий належить вирішувати за правилами господарського судочинства.

Також відповідач підтримав подане клопотання (вх.№454/17 від 02.02.2017 р.) про залучення ОСОБА_4 до участі у справі як другого відповідача. Вказане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 не повідомляв позивача про поновлення його на роботі за рішенням суду та отримав допомогу у звязку з безробіттям в сумі 22494,21 грн., тобто спір виник через умисне невиконання ОСОБА_4 своїх обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами ст.21 ГПК України, сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, фізичні особи, яким предявлено позовну вимогу.

Таким чином, з наведених норм вбачається, що відповідачем у справі може бути лише юридична особа або лише у випадках, передбачених ГПК України, фізична особа.

Як передбачено ст.24 ГПК України, господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Так як ОСОБА_4 є фізичною особою, яка не може виступати відповідачем у справі при вирішенні спору в порядку господарського судочинства, клопотання про його залучення до участі у справі як другого відповідача задоволенню не підлягає.

Крім того, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та підтримав поданий відзив на позовну заяву (вх.№4331/17 від 02.02.2017 р.), в якому просив суд відмовити в задоволенні позову у звязку з його безпідставністю.

Згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є і неподання витребуваних доказів.

Враховуючи необхідність встановлення всіх обставин справи, з метою забезпечення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності судочинства, для надання можливості учасникам процесу належно виконати вимоги ухвали суду розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Розгляд справи відкласти на 22.02.17 р. о 14:15 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м.Львів, вул.Личаківська, 128, зал судових засідань №3 (2-й поверх).

2. Відмовити в задоволенні клопотання про припинення провадження у справі.

3. Відмовити в задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_4 до участі у справі як іншого відповідача.

4. Зобовязати сторін:

виконати вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 13.01.2017 р.;

забезпечити явку повноважних представників в судове засідання.

Суддя Гоменюк З.П.