РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2017Справа №910/23496/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про стягнення 50 000, 00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Орінко О.Л. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про відшкодування шкоди (в порядку регресу) в сумі 50 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні 17.02.2017 року.

Позивач у судовому засіданні стверджує, що його права порушені, просить позов задовольнити повністю.

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" відзив на позов не надало, явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечило.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи підтверджується відмітками про відправку на зворотній стороні ухвали суду від 23.12.2016, яка була надіслана за адресою вказаною в позовній заяві, а також повідомленнями про вручення поштового відправлення №035, згідно якого ухвала суду від 23.12.2016 була отримана відповідачем 04.01.2017.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки відповідач не з'явився у судове засідання, не зважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, суд на підставі ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 27.08.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 217917Га/14оАС, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземного транспортного засобу - автомобілем марки "MG 3CROSS", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску.

28 листопада 2014 року у м. Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), учасниками якої стали, зокрема:

- автомобіль марки "MG 3CROSS", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4;

- автомобіль марки "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5.

Факт встановлення вини у скоєнні ДТП ОСОБА_5, за ознаками пункту 124 КУпАП підтверджено постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.12.2014 у справі № 523/19539/14-п.

Вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу "MG 3CROSS" склала 93 877,13 грн., що підтверджується звітом від 17.01.2015 № 2553, страховим актом від 30.01.2015 № 1.001.14.18828 та розрахунком страхового відшкодування від 22.01.2015.

Позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 27.08.2014 № 217917Га/14оАС, страхового акта від 30.01.2015 № 1.001.14.18828, виконуючи свої зобов'язання за даним договором перерахував суму страхового відшкодування в сумі 88 809,13 грн. на рахунок СТО для ремонту транспортного засобу "MG 3CROSS", що підтверджується платіжним дорученням від 03.02.2015 № 155286.

Згідно полісу АІ/4227378, наданого МОТОРНИМ (ТРАНСПОРТНИМ) СТРАХОВИМ БЮРО УКРАЇНИ, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_2, була застрахована відповідачем з франшизою 0 грн. та лімітом по майну в 50 000 грн. Матеріали справи підтверджують факт скоєння ДТП, а тому позивач наполягає на стягненні з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу) в межах ліміту по полісу АІ/4227378 в розмірі 50 000 грн.

Позивач звертався до відповідача з регресною вимогою від 24.09.2015 № 8091/18/ЦВ про виплату страхового відшкодування. Відповідач суму страхового відшкодування позивачу не відшкодував, що і було підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Надавши правову кваліфікацію правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного:

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду з цивільної справи (постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 24.12.2014 у справі № 523/19539/14-п), що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Складова шкоди доведена позивачем, а вина ОСОБА_5 установлена постановою суду про адміністративне правопорушення з цивільної справі, і є обставиною, яка не потребує доказування.

Позивачем доведений факт заподіяння шкоди в розумінні вимог статті 1166 ЦК України, а саме право регресного відшкодування виплаченої ним суми в розмірі 50 000 грн. на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України. Відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю "MG 3CROSS", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, в тому числі докази відсутності вини у заподіяних позивачеві шкоди.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 50 000, 00 грн., заподіяної внаслідок ДТП, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378, 00 грн. покладаються на відповідача - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", згідно зі ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.02.2017, згідно з ч. 2 ст. 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 35, ч.3 ст. 43, ч. 5 ст. 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, , на користь:

- Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, , суму виплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу) в сумі 50 000, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378, 00 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 22.02.2017

Суддя Ю.О.Підченко