ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" лютого 2017 р.Справа № 924/113/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „СТ Домашній хліб, м.Красилів;

до Волочиського комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора, м.Волочиськ;

про стягнення 32 487,00 грн. збитків та 300 000,00 грн. моральної шкоди

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю №1 від 20.02.2016р.;

ОСОБА_2 - представник за довіреністю №2 від 20.02.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_3 - представник за довіреністю від23.12.2016р.

Суть спору: Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення 32 487,00 грн. збитків та 300000,00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивачем вказується на те, що 25.12.2015р. між Споживчим товариством „Домашній хліб та ТОВ „ДХ-АЛЬФА-П було укладено договір оренди транспортного засобу №006, згідно якого СТ „Домашній хліб передає, а ТОВ „ДХ-АЛЬФА-П приймає у строкове платне користування автомобільний причіп АВТОБАН VT2130, державний номер НОМЕР_1, номер шасі У79VT2130РАС42022, 2015р. випуску та автомобільний причіп АВТОБАН VT2130, державний номер НОМЕР_2, номер шасі У79У12130FАС42021, 2015р. випуску. Вказані причепи передані у користування ТОВ „ДХ-АЛЬФА-П згідно акта прийому-передачі транспортних засобів за Договором №006 оренди транспортних засобів від 25.12.2015 року.

02.03.2016 року ТОВ „ДХ-АЛЬФА-П на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства змінило назву на ТОВ „СТ „Домашній хліб.

29.02.2016р. між ТОВ „СТ „Домашній хліб та ТОВ „Хмельницьктранс було укладено договір оренди місця на території автостанції, згідно якого ТОВ „Хмельницьктранс здає ТОВ „СТ „Домашній хліб асфальтний майданчик площею 8 кв.м. на території Волочиської АС для використання під стоянку автопричепа.

02.03.2016р. між ТОВ „СТ „Домашній хліб та Комбінатом громадського харчування Волочиського РайСТ було укладено договір орендиоб'єкта нерухомості, згідно якого Комбінат громадського харчування Волочиського РайСТ передає, а ТОВ „СТ „Домашній хліб приймає у тимчасове строкове, оплатне користування майданчик, встелений бруківкою, під розміщення автомобільного причепу площею 8 кв.м., що розташований за адресою: м. Волочиськ, вул. Незалежності, 27 біля ресторану „Золотий колос

На підставі вказаних договорів позивачем розміщено у м. Волочиськ два спеціалізовані автомобільні причепи, з яких здійснювалася реалізація хлібобулочних виробів власного виробництва.

Однак, 23.06.2016р. вказані автопричепи зникли із місця свого розташування, про що нами було повідомлено Волочиське відділення поліції Городоцького ВП ГУНП у Хмельницькій області та подану заяву про викрадення майна, яке перебувало у володінні та користування ТОВ „СТ „Домашній хліб.

Як виявилося згодом, вказані автомобільні причепи були демонтовані Волочиським комунальним підприємством Житлово-експлуатаційна контора без жодної на те правової підстави. Своїми діями ВКП ЖЕК завдало непоправних збитків позивачу та призвело до необхідності припинення товариством своєї господарської діяльності.

Стаття 224 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною. втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Позивач вказує, що у даному випадку завдані збитки полягають, зокрема, у недоотриманні позивачем грошових коштів від реалізації продукції за період із 23.06.2016р. до моменту припинення господарської діяльності підприємством. Розраховуючи понесені втрати, позивач виходив із того, що за період із 01.03.2016р. по 23.06.2016р. ТОВ „СТ „Домашній хліб у м. Волочиськ було реалізовано хлібобулочних виробів на суму 1 138 949,73 грн. без урахування ПДВ та отримано чистого прибутку від продажу власної продукції у сумі 52 908 грн. Отже, середньоденний розмір чистого прибутку становить 464,10 грн. (52 908 /114-кількість днів реалізації).

Із моменту незаконного демонтажу автопричепів 23.06.2016 року до моменту припинення підприємством господарської діяльності 31.08.2016 року минуло 70 календарних днів. За цей час товариство недоотримало прибуток в сумі 32 487 грн.

Згідно статті 23 Кодексу особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода, завдана ТОВ „СТ „Домашній хліб незаконними діями ВКГП ЖЕК полягає саме у підриві ділової репутації товариства. Так, через зазначені події між позивачем та СТ „Домашній хліб значно погіршилися ділові відносини, так як передане позивачу у володіння та користування майно не було належним чином збережене. Крім того, усе це призвело до втрати довіри з боку споживачів нашої продукції, оскільки ми не в змозі були забезпечити безперебійне їх постачання на територію м. Волочиськ.

У зв'язку із тим, що дії відповідача призвели до непоправних наслідків для позивача, що виразилися у втраті довіри зі сторони як споживачів, так і ділових партнерів, та позбавили позивача подальшої реалізації свого права на незалежне провадження господарської діяльності завдану моральну шкоду (підрив ділової репутації) позивач оцінює у 300 000 грн.

Отже, загальна сума збитків, завданих ВКП ЖЕК для ТОВ „СТ „Домашній хліб становить 332 487 грн.

Згідно п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, серед інших, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання. придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивач зазначає, що статтею 1167 ЦК України передбачено: „Моральна шкода, завдана фізичній або) юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь якими не забороненими законом засобами захищати свої права свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За таких обставин позивач просить суд стягнути із Волочиського комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора завдані незаконними та неправомірними діями збитки в сумі 332 487 грн.

Представники позивача у судове засідання 21.02.2016р. прибули, позовні вимоги підтримали із підстав викладених у позові, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач у відзиві на позов від 21.02.2017р. проти позову заперечує, зазначаючи таке:

Відповідно до ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зокрема, зроблені управненою стороною, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст.225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включаються додаткові витрати, у тому й числі вартість додаткових робіт, понесених стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Згідно зі ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому діяння заподіювача шкоди має містити всі ознаки, передбачені ст.1166 ЦК України, а саме: воно повинно заподіювати шкоду, бути протиправним, причинно пов'язаним зі шкодою, винним.

Так, шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною поведінкою, як елементом правопорушення, є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Враховуючи те, що демонтаж тимчасових споруд було здійснено у зв'язку із виконанням рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради від 30.06.2015р. №199 "Про демонтаж ТС на території м. Волочиськ", рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради від 24.09.2015р. №299 "Про демонтаж ТС", які постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 11.03.2016р. у справі №671/1346/15-а, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016р., не визнані протиправними та не скасовані, то елемент правопорушення - протиправна поведінка, у діях Відповідача відсутній. А відсутність цієї складової порушення виключає наявність складу цивільного правопорушення, а також, і настання цивільно-правової відповідальності.

В той же час, відповідач звертає увагу суду, на наступне:

1. Про вищезазначені рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради було відомо власнику тимчасових споруд - Споживчому товариству „Домашній хліб (дані тимчасові споруди є предметом договору оренди №006 від 25.12.2015р.), що також підтверджується оскарженням ним у судовому порядку даних рішень. Так, у ході апеляційного та касаційного оскарження власником ТС не було заявлено жодних заяв щодо розміщення тимчасових споруд саме Позивачем, відсутні і будь-які заяви про залучення Позивача до справи у якості третьої особи, чи заяви про усунення перешкод в користуванні орендованим майном. Протягом всього цього часу СТ „Домашній хліб зобов'язання щодо демонтажу тимчасових споруд не виконало, відтак демонтаж за ініціативою Волочиської міської ради здійснено правомірно;

2. Ні власник тимчасових споруд, ні Позивач у встановленому законодавством порядку не отримали паспорт прив'язки тимчасових споруд, який передбачений Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, що затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011р. №244, а згідно п.2.30 вищевказаного Порядку, у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу. Таким чином правові підстави для реалізації продукції Позивачем відсутні, а отже відсутні правові підстави виникнення збитків, спричинених діями з демонтажу тимчасових споруд. Листами від 20.05.2016р. №977, 24.05.2016р. №985 Волочиська міська рада роз'яснювала Позивачу порядок встановлення тимчасових споруд та рекомендувала добровільно виконати демонтаж самочинно встановлених ТС.

3. Позивач стверджує, що уклав договори оренди під площадки для розміщення автопричепів, які використовуються як тимчасові споруди.

Проте, в ухвалі Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016р. по справі №671/1346/15-а чітко дано оцінку незаконним діям власника автопричепів - СТ „Домашній хліб, який здійснював розміщення ТС на підставі договорів оренди території за адресою м. Волочиськ, вул. Незалежності, 27 та вул. Незалежності, 30. Судом встановлено, що земельні ділянки відводились ТОВ „Хмельницьктранс та Комбінату громадського харчування Волочиського районного споживчого товариства не для організації торгівлі чи іншої комерційної інстанції.

4. Відповідно до п.1.14. Правил пожежної безпеки в Україні, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014р. №1417 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.03.2015р. за №252/26697, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, крім тих, що розміщуються на території ринків, відповідно до затвердженого плану-схеми повинні розміщуватися на відстані не менше 10 м від інших будівель та споруд, крім випадків, коли згідно з будівельними нормами потрібна більша протипожежна відстань або коли їх можна встановлювати біля зовнішніх стін без отворів, які відповідають вимогам будівельних норм до протипожежних стін. Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області

від 11.03.2016р. у справі №671/1346/15-а встановлено, що тимчасова під вікном кафе Центральне розмічена з порушенням п. 1.14. Правил пожежної безпеки в Україні.

5. Торгівля хлібом і хлібобулочними виробами регламентується Правилами роздрібної торгівлі продовольчими товарами, які затверджено наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України 11.07.2003р. №185 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.07.2003р. за №628/7949 (надалі - Правила роздрібної торгівлі продовольчими товарами).

Згідно п.2. розділу І Правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами, вони поширюються на всіх суб'єктів господарської діяльності незалежно від форм власності, які здійснюють на території України роздрібний продаж продовольчих товарів. Відповідно до п. 1.15 підрозділу 1 розділу II Правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами, у разі відсутності в певній місцевості стаціонарних підприємств торгівлі, продаж хліба і хлібобулочних виробів дозволяється із спеціалізованого транспорту та лотків тільки в упакованому вигляді.

У місті Волочиську достатньо стаціонарних підприємств торгівлі, які здійснюють продаж хліба і хлібобулочних виробів.

Отже, чинне законодавство України дозволяє продаж хліба і хлібобулочних виробів із спеціалізованого транспорту лише у разі відсутності стаціонарних підприємств торгівлі.

6. При обчисленні розміру упущеної вигоди (неодержаного прибутку) має значення достовірність (реальність) тих доходів, які потерпіла особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту. Обов'язок з доведення розміру тих доходів, яких особа отримала б у випадку непосягання на її право, покладається на потерпілого.

Неодержаний прибуток - це рахункова величина втрати очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб'єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив би правопорушення, тобто якщо ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б отримані у випадку неналежного виконання боржником своїх зобов'язань.

При цьому, в оглядовому листі Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків" № 01-06/20/2014 від 14.01.2014р. визначено, що пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі виконання боржником своїх зобов'язань. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

На підтвердження упущеної вигоди, Позивач у заяві наводить розрахунок середньоденного розміру чистого прибутку, однак не надає жодного підтверджуючого доказу дійсності заявлених сум (документів бухгалтерського та податкового обліку) та відповідних документів, які підтверджують, що він вживав необхідні заходи щодо одержання доходів.

7. В обґрунтування вимог Позивач зазначає про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, з огляду на положення статті 23 Цивільного кодексу України та у зв'язку із підривом ділової репутації, втратою довіри споживачів внаслідок відсутності змоги безперебійного постачання.

Так, згідно частин 1, 2 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні ділової репутації юридичної особи.

Відповідно до п.5 постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995р. №4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивачем не доведено наявність підстав для відшкодування йому моральної шкоди у будь-якому розмірі, оскільки відсутні жодні докази, які б свідчили, що всі вищезазначені ним підстави для застосування моральної шкоди дійсно існують та, що вони зумовлені демонтажем тимчасових споруд.

Крім того, вважає, що позивачем не доведено, чим обґрунтовується розмір заявленої моральної шкоди, а також не доведено вини відповідача, оскільки при здійсненні демонтажу тимчасових споруд останній діяв не на власний розсуд, а виконував рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради, а згідно норм ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння йому збитків неправомірними діями відповідачем та не надано доказів причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та визначеними позивачем збитками, не встановлено складу господарського правопорушення, необхідного для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як стягнення збитків, а реалізації продукції відбувалась без законних підстав, відповідач вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення збитків та моральної шкоди є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Окрім цього, просить взяти до уваги той факт, що дії відповідача у встановленому законом порядку позивачем не оскаржено, а господарський суд не наділений повноваження оцінювати правомірність дій суб'єктів владних повноважень та

Представник відповідача у засідання суду 21.02.2017р. прибув, підтримав письмову позицію, викладену у відзиві.

Крім того представником заявлено клопотання від 21.02.2017р. про залучення до розгляду судової справи №924/113/17, ) в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Споживчого товариства „Домашній хліб (31000, Хмельницька обл., Красилівський р-н,м. Красилів, вул. Грушевського, 154, , засоби зв'язку невідомі) та Волочиської міської ради (31200, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 88, Код , тел. НОМЕР_3).

Своє клопотання відповідач обґрунтовує тим, що демонтаж тимчасових споруд, що на думку ТОВ „СТ „Домашній хліб, став підставою для наявності збитків та відповідно звернення із позовом, відбувався на виконання рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради від 30.06.2015р. № 199 "Про демонтаж ТС на території м. Волочиськ", рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради від 24.09.2015 р. №299 "Про демонтаж ТС", за зверненням Волочиської міської ради, відтак ВКП ЖЕК діяв не на власний розсуд, а виконував рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради, які в даний час є чинними та не скасовані в установленому законом порядку.

Вищезазначені рішення приймались щодо незаконного розміщення тимчасових споруд їх власником, - Споживчим товариством „Домашній хліб, а демонтаж був зумовлений невиконанням у добровільному порядку СТ „Домашній хліб приписів даних рішень.

Незважаючи на те, що і рішеннями виконавчого комітету і рішенням суддів Волочиського районного суду Хмельницької області від 11.03.2016р. у справі №671/1346/15-а, ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду факт розміщення тимчасової споруди по вул. Незалежності, 27 у м. Волочиськ, біля фасаду будівлі ресторану "Золотий колос" та кафе "Центральне" та по вул. Незалежності, 30 визнано незаконним, і власника зобов'язано демонтувати дані споруди, СТ „Домашній хліб передає їх в оренду ТОВ „СТ „Домашній хліб, а ТОВ „СТ „Домашній хліб, за їх твердженням, розміщує їх у тому ж місці та без тих же дозвільних документів.

У відповідності до вимог ст.27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського суду може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін, їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Пунктом 1.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011р., роз'яснено, що така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Приймаючи до уваги, що тимчасові споруди, які підлягали демонтажу були передані СТ „Домашній хліб в оренду ТОВ „СТ „Домашній хліб без зміни їх місця розташування, при достеменно відомій обставині, що таке розміщення є незаконним, а відтак позовні вимоги можуть бути заявлені до СТ „Домашній хліб, як власника майна, який не повідомив про права третіх осіб на таке майно, демонтаж відбувався за зверненням Волочиської міської ради на виконання рішень виконавчого комітету Волочиської міської ради, рішення по справі може вплинути на права та обов'язки третіх осіб.

В судовому засіданні 21.02.2017р. представником відповідача також заявлено клопотання про витребування у позивача доказів, а саме акту опису майна яке знаходиться в автомобільних НОМЕР_4, номер шасі У79УТ2130РАС42022 та АВТОБАН УТ 2130 державний номер НОМЕР_2, номер шасі У79УТ2130РАС42021. При описі хлібобулочних виробів, які знаходяться в автопричепах вказати виробника, який зазначений на етикетці. До участі в описі залучити представника Відповідача по справі. Дане клопотання обґрунтовується тим, що:

- демонтаж тимчасових споруд було здійснено у зв'язку із невиконанням у добровільному порядку СТ „Домашній хліб, власником автопричепів, рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради від 30.06.2015р. №199 "Про демонтаж ТС на території м. Волочиськ", рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради від 24.09.2015р. №299 "Про демонтаж ТС";

- встановлення у ході проведення досудового розслідування ЄРДР №0000352, яке відкрито за заявою СТ „Домашній хліб про викрадення автопричепів, факту продажу продукції особами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які згідно відповіді Заступника начальника - начальника Волочиського відділення Красилівської ОДПІ від 11.01.2017р. №2/09 отримували заробітну плату на час проведення демонтажу саме у СТ „Домашній хліб;

- звертаючись із заявою від 28.06.2016р. до Волочиської міської ради представник СТ „Домашній хліб стверджував, що „причепи СТ „Домашній хліб разом із товаром, виручкою, вивезено із міста Волочиськ в Тернопільську область. Тобто, демонтаж тимчасових споруд було здійснено із товаром, виручкою СТ „Домашній хліб, а не ТОВ „СТ „Домашній хліб;

- на автопричепах вказано місцезнаходження саме СТ „Домашній хліб, а не ТОВ „СТ „Домашній хліб;

- постановою правління Волочиського РайСТ від 03.08.2015р. №75 прийнято рішення надати СТ „Домашній хліб у тимчасове строкове платне користування частину асфальтного майданчика під розміщення авто лавки-причепу АВТОБАН УТ 2130 у м.. Волочиськ по вул. Незалежності, 27 (біля ресторану „Золотий колос) для реалізації хлібо-булочних виробів власного виробництва до 01.12.2017р.;

- СТ „Домашній хліб, згідно Єдиного державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює діяльність з виробництва продуктів борошномельно-круп'яної промисловості; виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництва борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання (основний); виробництво сухарів і сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах.

Відповідач вважає, що на час демонтажу у тимчасових спорудах здійснювалась реалізація продукції виробником якої є Споживче товариство „Домашній хліб, а не ТОВ „Споживче товариство „Домашній хліб.

Здійснюючи розрахунок недоотриманого прибутку, будь-яких доказів того, що у тимчасових спорудах здійснювалась реалізація продукції Позивача та того, що Позивач справді використовував особисто орендоване майно до матеріалів справи не долучено.

Відтак, якщо в автотранспортних засобах відсутня продукція Позивача, той позов про стягнення збитків є безпідставним.

При вирішені клопотання відповідача про залучення до участі у справі 3-х осіб судом враховується, що згідно із ч.1 ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне клопотання відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб задовольнити та залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Споживче товариство „Домашній хліб (31000, Хмельницька обл., м. Красилів, вул. Грушевського, 154, ), а на стороні відповідача - Волочиську міську раду (31200, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 88, Код ЄДРПОУ), оскільки рішення по даній справі в подальшому може вплинути на їх права та обовязки.

Щодо клопотання відповідача про витребування у позивача доказів, а саме акту опису майна, яке знаходиться в автомобільних НОМЕР_5, номер шасі У79УТ2130РАС42022 та АВТОБАН УТ 2130 держ.№ ВХ 2047 ХР, номер шасі У79УТ2130РАС42021 то суд відмовляє у його задоволенні з огляду на те, що такий документ позивачем не складався та не існує. Що підтверджено представниками сторін у судовому засіданні.

Згідно із п.3 ч.1 ст.77 ГПК України, господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, зокрема у звязку із необхідністю витребування нових доказів.

За таких обставин, приймаючи до уваги необхідність залучення до участі у справі 3-х осіб та необхідність витребування нових доказів, спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому з метою повного, всебічного та обєктивного дослідження усіх обставин суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи на іншу дату.

Керуючись ст.27, п.3 ч.1 ст.77, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

У Х В А Л И В:

Залучити до у часті у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Споживче товариство „Домашній хліб, 31000, Хмельницька обл., м. Красилів, вул. Грушевського, 154.

Залучити до у часті у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Волочиську міську раду, 31200, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 88.

Розгляд справи №924/113/17 відкласти на 12:00 "06" березня 2017 р.

Зобовязати позивача надати обґрунтований розрахунок недоотриманого прибутку в розмірі 32 487 грн. із документальним підтвердженням зазначеної суми; докази реалізації хлібобулочних виробів шляхом їх продажу в автомобільних причепах; направити на адресу 3-х осіб копію позовної заяви з додатками, докази направлення надати суду.

Зобовязати 3-іх осіб (СТ „Домашній хліб та Волочиську міську раду) надати суду письмові пояснення із приводу заявлених позовних вимог.

У клопотанні відповідача від 21.02.2017р. про витребування доказів відмовити.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м.Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, зал № 306.

Суддя В.В. Магера

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - 3-й особі - Споживче товариство „Домашній хліб, (31000, Хмельницька обл., м. Красилів, вул.Грушевського, 154) рекоменд із повідомлен

3- 3-й особі - Волочиська міська рада, (31200, м. Волочиськ, вул.Незалежності, 88) рекоменд із повідомлен