РІШЕННЯ

"14" лютого 2017 р.Справа № 921/52/17-г/10

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Півторака М.Є.

За участю секретаря судового засідання Коляски І.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аскор- Україна", 46010, м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АПРУС", 46008, м. Тернопіль, вул. Живова, 31

про стягнення боргу в сумі 912 834,97 грн.

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_2- представника, довіреність б/н від 03.01.2017 року;

Відповідача: не прибув;

У судовому засіданні представнику позивача розяснено процесуальні права та обовязки відповідно до статей 20,22 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аскор - Україна", м. Тернопіль подало до господарського суду Тернопільської області позов і просить стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АПРУС", м. Тернопіль заборгованість в загальній сумі 912 438,97 грн., з яких: 797 927,69 грн. основного боргу; інфляційні втрати від простроченої суми у розмірі 38 964,67грн.; пені в сумі 68 389,23 грн.; 7 157,38 грн. 3% річних, відшкодування понесених судових витрат просить покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач надав суду Договір купівлі-продажу №37116 від 01.07.2016р.; Протокол розбіжностей; облікову картку розрахунків; Акт звірки взаєморозрахунків та інші документи, які знаходяться в матеріалах справи.

Посилається на приписи статей 509, 526, 610,611ЦК України, ст. ст. 173, 193 ГК України.

Ухвалою господарського суду від 12 січня 2017 року прийнято позовні матеріали до розгляду, порушено провадження у справі № 921/52/17-г/10 та призначено судове засідання за участю представників сторін о 11 годині 15 хвилин 27 січня 2017 року.

Ухвала господарського суду про призначення судового засідання була направлена сторонам по справі за адресами, вказаними у позовній заяві рекомендованою кореспонденцією.

27 січня 2017 року позивачем подано до суду заяву від 26.01.2017р. про зменшення та уточнення позовних вимог, в зв'язку частковою оплатою осново боргу в розмірі 10 000,00 грн. 05.01.2017р. та 10 000,00 грн. 11.01.2017р., внаслідок чого основна сума боргу зменшилася на 20 000,00 грн. та становить на час подання заяви 777 927,69 грн., але як вказує у заяві ТОВ "Аскор-Україна" з моменту подання позовної заяви до суду (05.01.2017р.) по день слухання справи пройшов час і останній вважає за необхідне збільшити позовні вимоги в часині нарахованих штрафних санкцій та інфляційних втрат за грудень 2017 року та просить стягнути 80 936,67 грн. пені, 46 362,02 грн. втрат від інфляції, 7248,59 грн. 3% річних.

Окрім того, просить долучити до матеріалів справи Акт звірки взаєморозрахунків, видаткові накладні в кількості 130 шт. та Виписку банку по рахунку.

Відповідач явку свого повноваженого представника у судове засідання 27 січня 2017 року не забезпечив, відзиву на позов не надав, причин неявки не повідомив, хоча про дату та час слухання справи належним чином повідомлявся в порядку ст. 64 ГПК України про, що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду та знаходиться у матеріалах справи.

У звязку з неприбуттям у судове засідання 27.01.2017 року представника відповідача розгляд справи було відкладено до 15 год. 00 хвилин 14 лютого 2017 року в порядку статті 77 ГПК України.

14 лютого 2017 року ТОВ "Аскор-Україна" подало до суду заяву від 13.02.2017р.про зменшення та уточнення позовних вимог, оскільки, відповідачем здійснено повернення частини товарно-матеріальних цінностей в період з 26.01.2017р. по 09.02.2017р.на загальну суму 158 428,04 грн., внаслідок чого основна сума боргу, заявлена позивачем до стягнення зменшилася та становить станом на даний час 619 499,65 грн., що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на 10.02.2017р. та просить стягнути окрім основного боргу відповідно до представленого розрахунку 79 743,14 грн. пені, 53 443,03 грн. втрат від інфляції, 8 373,87 грн. 3 % річних.

Згідно приписів ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі, серед іншого, зменшити розмір позовних вимог, а тому приймаючи до уваги повідомлення позивача про таке зменшення, суд приймає його заяву, подану до суду 14 лютого 2017 року (вх. №5830), як таку, що відповідає приписам статті 22 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні 14 лютого 2017 року підтримав позовні вимоги з врахуванням поданої заяви від 13.02.2017р.

Беручи до уваги, що: сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; явка представника відповідача не визнавалась судом обовязковою; брати участь у судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України; розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема, у зв'язку із неявкою відповідача; наявних у справі доказів є достатньо для вирішення спору по суті, а тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Згідно приписів статті 85 ГПК України в судовому засіданні 14.02.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази, господарський суд встановив наступне:

Згідно ст. 1 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності. Майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями (ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України).

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аскор - Україна", місцезнаходження органів управління якого 46010, м. Тернопіль вул. Бродівська, 44, є юридичною особою, яке зареєстроване в установленому законом порядку, ідентифікаційний код юридичної особи 24627614, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданого Державним реєстратором ОСОБА_3 Реєстраційної служби, а тому наділене правом на звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до статті 54 Господарського процесуального кодексу України, звертаючись з позовом до господарського суду, позивач самостійно визначає в позові предмет позову та його підстави, тобто, ті обставини, якими він обґрунтовує поданий позов; розглядаючи справу, господарський суд не може вийти за межі зазначених у позові предмету та підстав, за винятком випадків, прямо передбачених процесуальним законодавством.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аскор- Україна" , м. Тернопіль визначило предметом позову стягнення з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АПРУС", м. Тернопіль боргу в сумі 761 059,69 грн.

Вказавши відповідачем у справі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АПРУС", м. Тернопіль Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскор-Україна", м. Тернопіль вважає, що вказана юридична особа порушила його права.

В силу ст. 11 ЦК України цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 ст. 202 ЦК України).

За змістом приписів статей 205 та 206 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом, однак, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до статті 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, тощо, а також підтвердженням прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальної вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У судовому засіданні встановлено, що 01.07.2016 року між ТОВ "Аскор-Україна", м. Тернопіль (Продавець) та ТОВ "АПРУС", м. Тернопіль (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №37116, згідно умов якого Продавець передає у власність Покупцю товар згідно накладних у відповідності до його замовлень, а Покупець зобов'язується приймати товар та оплачувати його вартість на умовах даного договору (п. 1.1.) товар передається Покупцю частинами партіями; купівля-продаж кожної партії товару здійснюється на підставі накладної згідно з замовленням Покупця; замовлення передається Продавцю в будь-якій зрозумілій сторонами формі (шляхом заповнення бланку замовлення, електронною поштою, факсом, усно, тощо); зміни в замовлення вносяться за згодою сторін (п.1.2.); загальна вартість даного договору становить суму всіх видаткових накладних (п.1.3.).

Пунктом 2.3. договору сторони погодили, що ціна товару погоджується сторонами та зазначається в накладних, які є невід'ємною частиною договору. Ціна на товар може бути змінена Продавцем винятково з повідомленням про це Покупця.

Перехід права власності до Покупця визначається моментом підписання Покупцем (його представником, продавцем) товарної накладної на одержання ттваору від Продавця. В разі зміни Покупцем уповноваженої особи на прийняття товару від Продавця без повідомлення Продавця та без належного оформлення такої зміни, Покупець стверджує, що підпис іншого представника Покупця (що не зазначений в п.9.2.) чи продавця магазину Покупця на видатковій накладній Продавця, вважається належним підтвердженням отримання Покупцем товару від Продавця. В цьому випадку ризики передачі товару покладаються на Покупця (п. 2.5. Договору).

Згідно п. 4.1. Договору купівлі-продажу оплата товарів Покупцем повинна здійснюватися протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту одержання товару.

Правомірність укладеного договору купівлі-продажу №37116 від 01.07.2016 року сторонами не оспорювалося.

Матеріалами справи доведено, що на виконання умов Договору №37116 від 01.07.2016 року ТОВ "Аскор- Україна" поставило в магазини ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АПРУС", м. Тернопіль за період з 22.07.2016 року по 28.09.2016 року товар на загальну суму 1 061 900,91 грн., що підтверджується Видатковими накладними (належним чином засвідчені копії накладних знаходяться в матеріалах справи).

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України субєкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 509 Цивільного Кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт ( управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до вимог ст. ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Беручи до уваги доводи позивача, оцінені докази, суд дійшов висновку про те, що, між позивачем та відповідачем виникли зобовязання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму, що підтверджується документами, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Пунктом 1 статті 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобовязання припиняються: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобовязання; у разі поєднання управленої та зобовязаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

У поданій позовній заяві ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аскор-Україна", м. Тернопіль вказує, що свої зобов'язання згідно Договору купівлі-продажу №37116 від 01.07.2016 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АПРУС" м. Тернопіль (ПОКУПЕЦЬ) виконало частково та провело оплату за поставлений товар, однак ТзОВ "АПРУС" повністю своїх зобовязань згідно договору купівлі-продажу не виконало, оплату за отриманий товар в сумі 619 499,65 грн. не провело, що в силу ст.ст. 526 та 530 ЦК України є неприпустимим.

Дана сума заборгованості підтверджена наданим Актом звірки взаєморозрахунків, який підписаний обома сторонами у справі та скріплений печатками станом на 10 лютого 2017 року.

Отже, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аскор-Україна", м. Тернопіль визначило предметом позову стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АПРУС" боргу саме в сумі 619 499,65 грн. Вказана вимога є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та такою, що підлягає до задоволення.

Пунктом 2 статті 625 Цивільного Кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аскор-Україна" просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати, що становить 53 443,03 грн. відповідно до розрахунку:

Період боргуКоефіцієнт інфляції, %Сума боргу на кінець місяця, грн.Сума боргу з врахуванням індексу інфляції, грн.Інфляційна сума, грн.
Жовтень 2016 року102,8852 927,69876 809,6623 881,97
Листопад 2016 року101,8837 927,69853 010,3915 082,70
Грудень 20116 року100,9817 927,69825 289,047 361,35
Січень 2017 року101,1647 000,66654 117,677 117,01
Всього: 53 443,03

Розглянувши представлений розрахунок інфляційних втрат, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення 53 443,03 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення.

Відповідно до поданого розрахунку товариство з обмеженою відповідальністю "Аскор-Україна", просить суд стягнути з відповідача 3% річних, що в період серпня 2016р. по жовтень 2016р. з врахуванням проведених проплат та поверненням товару складає 8 373,87 грн.

Розглянувши представлений розрахунок 3% річних, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення 8 373,87 грн. 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення.

Окрім того, згідно пункту 5.1 Договору передбачено, що за прострочення платежу Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, що нараховується до моменту повного погашення заборгованості.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аскор - Україна", просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 79 743,14 грн. відповідно до розрахунку в період з серпня 2016 року по жовтень 2016 року з врахуванням проведених проплат та повернення товару.

Розглянувши представлений розрахунок пені, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення 79 743,14 грн. пені обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відшкодування судового збору покладається судом на відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АПРУС", м. Тернопіль, згідно приписів ст. ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 32, 33, 43, 54, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, ст.ст. 20, 193, 202, 232 Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 509, 526, 530, 546, 610, 611, 625, 712 Цивільного Кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АПРУС", 46008, м. Тернопіль, вул. Живова, 31, на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аскор-Україна", 46010, м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44, 619 499,65 грн. боргу; 79 743,14 грн. пені; 8 373,87 грн. 3% річних; 53 443,03 грн. інфляційних втрат; 11 415,90 грн. в повернення сплаченого судового збору.

Видати наказ.

3.Рішення набуває законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання).

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття рішення, через місцевий господарський суд.

4.Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

5.Повне рішення складене 17 лютого 2017 року.

Суддя М.Є. Півторак