ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Справа № 910/20324/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Рогач Л.І., - головуючого, доповідача
Алєєвої І.В., Коробенка Г.П.
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 10.11.2016
у справі№ 910/20324/15 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009"
до- Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" - Приватного підприємства "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту"
простягнення 2234010,00 грн.
за участю представників:
позивачаСумський С.М. - предст. дов. від 13.01.2016
відповідачів - Вітович О.Я. - предст. дов. від 20.09.2016 - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

06.08.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" 2214010,00 грн попередньої оплати за договором про надання маркетингових послуг від 01.01.2014 № 35814 та стягнення з Приватного підприємства "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту" частини заборгованості у сумі 20000,00 грн. Позивач в обґрунтування позову вказав, що сторони протягом дії договору не узгодили перелік, кількість (об'єм) та вартість послуг, відсутні підписані сторонами акти здачі-приймання наданих послуг, відтак, сплачені на виконання договору суми попередньої оплати підлягають поверненню відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України на підставі аналогії закону, та відповідно до приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Також позивач просив стягнути частину заборгованості з повернення попередньої оплати Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" з Приватного підприємства "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту", як поручителя у спірних правовідносинах, що несе солідарну відповідальність з боржником.

Відповідач - Приватне підприємство "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту" у відзиві на позов визнав позовні вимоги.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" відхилило позов, вказавши, що перелік, види та вартість послуг за договором сторони узгодили у визначеному договором порядку у додатках до договору; відповідач виконав замовлені позивачем послуги, про що склав акти прийому-передачі, від підписання яких позивач невмотивовано відмовився, внаслідок чого надані послуги вважаються прийнятими в повному обсязі. Також відповідач вказав, що не отримував від позивача належним чином оформлену вимогу про повернення сплачених ним коштів, відтак, відсутні підстави для застосування приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 (суддя Любченко М.О.) позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009" грошові кошти в сумі 2214010 грн та судовий збір; прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009" від позову в частині вимог до Приватного підприємства "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту" про стягнення 20000 грн; припинено провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009" до Приватного підприємства "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту" про стягнення грошових коштів в сумі 20000 грн; повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009" судовий збір та відмовлено йому у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 (судді: Михальська Ю.Б. - головуючий, Отрюх Б.В., Тищенко А.І.) рішення місцевого господарського суду скасовано у частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009" 2214010,00 грн. попередньої оплати та прийнято у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних Товариства з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" 2214010,00 грн. попередньої оплати відмовлено повністю; в іншій частині рішення місцевого господарського суду залишено без змін; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" 49149 грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, позивач подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду у даній справі скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі. Касаційну скаргу обґрунтовано невірним застосуванням апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, а саме: суд невірно застосував статтю 901 Цивільного кодексу України, дійшовши, відповідно, невірного висновку щодо узгодження сторонами договору про надання послуг предмету цього договору у січні та лютому 2014 року; не надав правової оцінки розбіжностям у примірниках додатків до договору; у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження узгодження сторонами надання послуг у лютому 2014 року; суд при призначенні експертизи порушив приписи статті 41 Господарського процесуального кодексу України, поставивши на вирішення експертизи судом поставлені питання, які не потребують спеціальних знань, та для встановлення тих обставин, які не входять до предмету доказування у цій справі, при цьому суд мав самостійно дослідити обставини щодо узгодження чи відсутності узгодження між сторонами договору предмету надання послуг у січні-лютому 2014 року; дослідження проводилось експертами з порушенням Методики № 11.0.08 "Методи, способи та прийоми, які використовуються при проведенні судово-економічних експертиз", наслідком чого є неповнота дослідження.

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи касаційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" у відзиві та у судовому засіданні, доводи касаційної скарги заперечував та просив суд відмовити позивачу у задоволенні касаційної скарги, вказавши, що суд апеляційної інстанції надав повну оцінку усім запереченням позивача, відтак жодних порушень та неправильного застосування вимог статті 901 Цивільного кодексу України, статті 41 Господарського процесуального кодексу України не відбулось.

Приватне підприємство "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту" не скористалось процесуальним правом на участь у судовому засіданні касаційної інстанції своїх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд апеляційної інстанції встановив, що 01.01.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009" (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" (виконавець) уклали Договір № 35814 про надання маркетингових послуг (далі, Договір), у відповідності до пункту 1.1. якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги, а замовник зобов'язується прийняти належним чином надані виконавцем послуги та оплатити їх на умовах та у порядку, що визначений договором. За умовами пункту 1.2. Договору перелік та види послуг, які виконавець надає замовнику, наводяться у Додатку № 1 до договору. Замовник замовляє, а виконавець зобов'язується надати послуги з переліку, що наведений у додатках, які є невід'ємними частинами правочину, в обсязі, протягом строку та на умовах, наведених в таких додатках. За пунктом 2.1.1. Договору, виконавець зобов'язаний надавати послуги у відповідності до умов договору.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що вартість послуг наводиться у додатках до договору, що є його невід'ємними частинами. Звітним періодом за даним договором є календарний місяць; відповідно до пункту 3.2. Договору попередня оплата послуг за кожен звітний період, в якому надаються послуги згідно з додатками до договору, здійснюється замовником на підставі рахунку виконавця у безготівковій формі на поточний рахунок виконавця до останнього числа звітного періоду.

Згідно з пунктом 3.4. Договору по закінченню кожного звітного періоду сторони підписують акт здачі-приймання наданих послуг у відповідності до пункту 4.1. Договору.

За змістом пункту 4.1. Договору по завершенню надання щомісячних послуг виконавець надає замовнику акти здачі-приймання наданих послуг у двох примірниках, підписані повноважними представниками виконавця та скріплені його печаткою. Для отримання актів здачі-приймання наданих послуг замовник зобов'язаний у строк з дванадцятого по п'ятнадцяте число (включно) місяця, наступного за звітним, направити свого представника за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Кірова, 28а. У разі нез'явлення повноважного представника замовника у наведені вище строки, акт наданих послуг направляється на адресу замовника цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення поштового відправлення. Замовник протягом семи днів з моменту отримання актів, що підтверджується підписом повноважного представника замовника у журналі видачі актів здачі-приймання наданих послуг чи повідомленням про вручення поштової кореспонденції замовнику, але не пізніше двадцять п'ятого числа місяця, наступного за звітним періодом, повинен підписати акт та повернути його замовнику нарочним чи шляхом направлення з повідомленням про вручення поштового відправлення. У разі відмови замовника від підписання акту здачі-приймання замовник не пізніше двадцять п'ятого числа місяця, наступного за звітним періодом, зобов'язаний направити виконавцю відповідну мотивовану відмову чи нарочним за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кірова, 28А чи поштою з описом та повідомленням про вручення поштового відправлення з адресою: 49006, м. Дніпропетровськ, вул. Чичеріна 30 а/с 610.

Пунктом 8.9. Договору сторони узгодили, що у випадку, якщо не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії даного договору ні одна із сторін не заявить про його закінчення, то даний договір вважається пролонгованим на той же строк і на тих же умовах.

Договір набирає сили з моменту підписання повноважними представниками сторін та діє протягом дванадцяти місяців (пункт 8.3. Договору).

У додатку № 1 до Договору сторони узгодили перелік послуг, що можуть бути надані в межах договору, та їх вартість.

Суд також встановив, що на підставі Договору № 35814 від 01.01.2014 виконавець виставив замовнику рахунок-фактуру № 18621 від 12.01.2014 на суму 2254010,00 грн. на попередню оплату послуг за звітний період. Платіжними дорученнями № 634 від 27.01.2014 на суму 243262,00 грн., № 6259 від 27.01.2014 на суму 1750500,00 грн., № 6266 від 29.01.2014 на суму 260248,00 грн. замовник перерахував на рахунок виконавця попередню оплату у загальному розмірі 2254010,00 грн. за призначенням платежу "Плата за послуги по дог. № 35814 від 1.01.14р. рах. №18621 від 12.01.12".

Вказану вище обставину сторони не заперечують.

Посилаючись на зміст Додатку № 1 до Договору № 35814 від 01.01.2014, виконавець вказав, що сторони погодили перелік послуг, що можуть бути надані у межах правочину, та їх вартість. Зокрема, до таких послуг відносяться: визначення об'ємів продажу товарів в торговельних точках у кількісному виразі, що приймають участь у дослідженні у звітний період; визначення об'ємів продажу товарів в торговельних точках, що приймають участь у дослідженні у звітний період, у грошовому виразі; визначення залишків продукції в магазинах, що приймають участь у дослідженні; визначення відносної динаміки продажу продукції постачальника у торговельній мережі; визначення середньодобових продажів продукції постачальника через одну торговельну точку; надання інформації по кожній окремій точці: код найменування магазину, адреса, розмір торговельної площі, кількість кас, робочі дні та часи, дата відкриття, всі зміни, пов'язані з відкриттям та закриттям магазинів; проведення кількісного маркетингового дослідження у форматі польового анкетування (закриті питання); проведення кількісного маркетингового дослідження у форматі польового анкетування (відкриті питання); проведення телефонного опитування респондентів; проведення моніторингу по збільшенню кількості фейсів товарної позиції в розрізі торговельних точок; обробка результатів маркетингового дослідження та надання звіту; проведення фокус-груп; надання інформації щодо роздрібних цін у роздрібних торгових точках; дослідження ставлення споживачів до видів реклами різних товарних груп, дослідження факторів вибору торговельної точки та покупки різних товарних груп; дослідження ставлення покупців до найменування товарних марок; дослідження ставлення покупців до упаковки товарів; On-line опитування споживачів на підставі розробленої анкети з фіксованою кількістю питань; CAPI-опитування з використанням анкети з фіксованою кількістю питань.

За доводами виконавця, замовник підписав Додаток № 3 від 01.01.2014 до Договору, в якому обрав певні послуги з переліку, наведеного у Додатку № 1 до Договору, чим погодив перелік належних до надання послуг; на виконання погоджених сторонами умов співробітництва, виконавець здійснив декілька маркетингових досліджень у січні та лютому 2014 року, за результатами яких склав відповідні маркетингові звіти та акти виконаних робіт № 004038 від 31.01.2014 та №018034 від 28.02.2014, які направив на адресу замовника, чим належно виконав Договір.

За поясненнями замовника, протягом лютого-травня 2014 року він отримував підписані зі сторони виконавця Акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) за січень 2014 року № 004038 від 31.01.2014 на суму 1894230 грн. та за лютий 2014 року №018034 від 28.02.2014 на суму 433880 грн., на які надав виконавцю вмотивовані письмові відмови від підписання вказаних актів, оформлені листами, з тих підстав, що сторони не узгодили перелік послуг, послуги у спірний звітний період не замовлялись. Так, листом № 14/2-2014/2 від 14.02.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009" повідомило виконавця, що у 2014 році послуги, передбачені умовами Договору № 35814 від 01.01.2014, йому не надавались; у листі № 11-П від 24.02.2014 зазначено про відмову від отримання послуг за договором та визначено, що у Додатку № 3 від 01.01.2014 замовник не було визначив переліку маркетингових послуг, що підлягали б виконанню у звітний період; у листах № 22-П від 14.03.2014, № 29-П від 27.03.2014, № 30-П від 27.03.2014, № 31-П від 31.03.2014, № 47-П від 08.05.2014 повторно наголошено на відсутності підстав для прийняття послуг за Договором № 35814 від 01.01.2014, оскільки послуги не замовлялись, зокрема, не було визначено їх конкретного переліку, з представлених у Додатку № 1.

Дослідивши наявні у матеріалах справи два примірники Додатку № 3 від 01.01.2014 до Договору № 35814 від 01.01.2014, суд апеляційної інстанції з'ясував, що у примірнику Додатку № 3 від 01.01.2014 до Договору, наданого суду замовником (том 1, а.с. 12), у пункті 1 у графі "Найменування послуг", відсутні порядкові номери послуг, що містяться у переліку послуг за договором, наведеним у додатку № 1 до договору, та які повинні були вноситись замовником у відповідну графу.

Натомість у примірнику Додатку № 3 від 01.01.2014 до Договору, наданому замовником (том 1, а.с. 216 (оригінал міститься у додатках до висновку судової економічної експертизи № 2622/2623-16 від 04.08.2016)), графа "Найменування послуг" заповнена та в ній зазначені номери 7, 8, 9, 11, 12 згідно з Додатком № 1 до договору.

Розглянувши заперечення замовника про те, що Додаток № 3 є лише зразком додатку, який має підписуватись сторонами, відтак, його працівники вказану вище графу не заповнювали, номери з переліку послуг не проставляли, суд апеляційної інстанції зауважив, що спірний Додаток № 3 підписаний представниками та скріплений печатками як виконавця, так і замовника, що засвідчує досягнення сторонами згоди з відповідних умов договору в установленій формі; згідно з усталеною практикою ділового обороту в документі, який є зразком, проставляється відповідна відмітка "Зразок". (наприклад, Додаток № 2 до Договору "Форма акта здавання приймання наданих послуг" (т. 1, а.с. 11, зворотна сторона), який містить інформацію, що є формою документу, та напис вздовж всього тексту: "ОБРАЗЕЦ" (мовою оригіналу)); як у пункті 2 примірнику Додатку № 3, наданому замовником, так і у пункті 2 примірнику, наданому виконавцем, зазначена вартість послуг за звітний період (січень 2014 року) у розмірі 2890000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 481666,67 грн., що також не є характерним для документів, які є зразками.

Також суд врахував, що за умови того, що Додаток № 1 до Договору містить перелік послуг та вартість одиниці послуги, що можуть надаватись, для заповнення таблиці у пункті 1 Додатку № 3 достатньо вказати порядкові номери послуг з їх переліку, наведеному у Додатку № 1, а, враховуючи характер послуг, вони можуть надаватися в об'ємі пропорційно оплат; тобто, якщо вказана загальна вартість та номери послуг з їх переліку, виконавець може визначити об'єм маркетингових досліджень, який потребує замовник.

З наведених вище мотивів апеляційний суд оцінив критично та відхилив доводи замовника про те, що Додаток № 3 до Договору є зразком, погодившись, натомість, із доводами виконавця, що сторони у належній формі досягли згоди за істотними умовами договору щодо його предмету, обсягу та вартості, визнавши примірник Додатку № 3 до Договору, наданий виконавцем, належним та допустимим доказом у справі, який свідчить про волевиявлення замовника за Договором № 35814 від 01.01.2014 на замовлення у січні 2014 року послуг за номерами 7, 8, 9, 11, 12 згідно з Додатком № 1 до Договору, що підтверджується також вчиненням ним передоплати за Договором.

Відповідно суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованим відхилення судом першої інстанції Додатку № 3 як належного доказу у справі, який доводить погодження сторонами Договору конкретного найменування маркетингових послуг, їх кількості та вартості, що мали надаватися виконавцем у січні 2014 року; натомість пояснення № б/н від 13.10.2015 ОСОБА_8, яка у відповідності до наказу № 23-К від 18.12.2012 на момент складання Додатку № 3 від 01.01.2014 займала посаду заступника головного бухгалтера замовника, колегія суддів оцінила критично з мотивів їх суперечності наведеному вище змісту спірного документа та практиці оформлення документів-зразків, а факт відмінності кольорів ручок, якими заповнено поле "Найменування послуг" та підписано Додаток № 3 з боку позивача, за висновками суду, у свою чергу, не свідчить про його неукладеність, оскільки чинне законодавство України не покладає обов'язку на сторін договору заповнювати його виключно ручкою одного кольору.

За змістом пункту 5 Додатку № 3 до Договору у випадку не підписання сторонами додатку з переліком інших послуг на новий звітний період, послуги, зазначені в пункті 1 Додатку №3 до Договору, вважаються замовленими на наступні звітні періоди.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що сторонами укладались додатки, які змінювали б договірні відносини сторін стосовно об'єму та вартості послуг на новий звітний період, а саме, лютий 2014 року, а також докази розірвання договору станом на 28.02.2014, умови пункту 5 Додатку № 3 до Договору, суд апеляційної інстанції зазначив, що послуги фактично були замовлені у лютому 2014 року в тому ж об'ємі, що і в січні 2014 року; за таких обставин направлені позивачем листи з відмовами від підписання актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) за січень 2014 року № 004038 від 31.01.2014 на суму 1894230,00 грн. та за лютий 2014 року № 018034 від 28.02.2014 на суму 433880,00 грн. не є мотивованими.

Для з'ясування обставин щодо надання послуг позивачу за договором № 35814 від 01.01.2014 та визначення вартості наданих послуг, якщо такі надавались, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.01.2016 у справі було призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:1) Чи підтверджується документально заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" обсяг наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009" послуг за Договором № 35814 від 01.01.2014 про надання маркетингових послуг згідно з Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 004038 від 31.01.2014 на суму 1894230,00 грн. та № 018034 від 28.02.2014 на суму 433880,00 грн.? 2) Чи відповідають послуги, які надані згідно з Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 004038 від 31.01.2014 на суму 1894230,00 грн. та № 018034 від 28.02.2014 на суму 433880,00 грн., послугам, які передбачені Договором № 35814 від 01.01.2014 про надання маркетингових послуг? 3) Чи відображений факт надання та отримання послуг згідно з Договором № 35814 від 01.01.2014 у січні-лютому 2014 року згідно з Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 004038 від 31.01.2014 на суму 1894230,00 грн. та № 018034 від 28.02.2014 на суму 433880,00 грн. у податкових звітностях ТОВ "АТБ-маркет" та ТОВ "Продекспорт-2009" у відповідності до вимог чинного податкового законодавства за відповідний період?

За результатами проведення судової економічної експертизи, експертами ДНДІСЕ було надано висновок № 2622/23-16 від 29.08.2016, яким встановлено: 1) в об'ємі наданих на дослідження документів (актами здачі-приймання робіт (надання послуг), даними бухгалтерського та податкового обліку, Звітами про проведені маркетингові дослідження ТОВ "АТБ-маркет"), підтверджується заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" обсяг наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Продекспорт-2009" послуг за Договором № 35814 від 01.01.2014 про надання маркетингових послуг згідно з Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 004038 від 31.01.2014 на суму 1894230,00 грн. та № 018034 від 28.02.2014 на суму 433880,00 грн.; 2) в об'ємі наданих документів бухгалтерського обліку (ТОВ "АТБ-маркет") підтверджується відповідність найменування послуг, які надані згідно з Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 004038 від 31.01.2014 на суму 1894230,00 грн. та № 018034 від 28.02.2014 на суму 433880,00 грн., послугам, які передбачені Договором № 35814 від 01.01.2014 про надання маркетингових послуг.

Крім того, в матеріалах справи (т. 2, а. с. 64-68) міститься висновок експерта № ГО-3317 від 28.09.2015, складений експертом Дніпропетровської торгово-промислової палати за замовленням ТОВ "АТБ-маркет", в якому проведено дослідження Звітів про проведені маркетингові дослідження (том 3, а. с. 112-240) та встановлено, що виконані маркетингові дослідження та підготовлені на їх підставі маркетингові звіти відповідають роботам (послугам), вказаним в акті здачі-приймання робіт (надання послуг) № 004038 від 31.01.2014 та акті здачі-приймання робіт (надання послуг) № 018034 від 28.02.2014; в об'ємі наданих документів підтверджується відображення господарських операцій з надання послуг ТОВ "Продекспорт-2009" в січні-лютому 2014 року в податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "АТБ-маркет" у складі податкових зобов'язань на суму 2329972,40 грн., в т. ч. ПДВ - 388328,73 грн., відповідно до вимог пункту 187.1. Податкового кодексу України від 02.12.2010. Податкова звітність ТОВ "Продекспорт-2009" на дослідження не надана.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з тих підстав, що наведені вище докази належним чином доводять досягнення сторонами договору про надання послуг усіх істотних умов договору в належній формі, узгодження переліку послуг, їх об'єму та вартості; проведеною у справі експертизою підтверджується фактичне виконання ТОВ "АТБ-Маркет" узятих на себе зобовязань, відтак, відмова позивача від підписання складених актів приймання-передачі послуг є необґрунтованою.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною другою статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Відповідно до частини сьомої вказаної статті не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Суд апеляційної інстанції встановив, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг, правове регулювання відносин за яким здійснюється у відповідності до глави 63 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Договір про надання послуг характеризується особливим об'єктом, який, по-перше, має нематеріальний характер, по-друге, нероздільно пов'язаний з особистістю послугонадавача. Тобто, у зобов'язаннях про надання послуг результат діяльності виконавця не має матеріального змісту, як це має місце при виконанні роботи, а полягає у самому процесі надання послуги. З урахуванням наведених особливостей слід зазначати, що стаття 177 Цивільного кодексу України серед переліку об'єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об'єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача, синхронність надання й одержання послуги. При цьому, виникнення обов'язку здійснити оплату за договором законодавець пов'язує саме з її фактичним наданням у строки та в порядку, що встановлені договором; строк (термін) виконання обов'язку здійснити оплату також визначається у відповідності з умовами договору.

Таким чином, приписи закону, які регулюють відносини за договором про надання послуг, пов'язують обов'язок замовника оплатити послуги за фактом їх надання виконавцем, а не за фактом передачі послуг на підставі акта. Відсутність підписаного двостороннього акта виконаних робіт (наданих послуг) не є перешкодою для захисту суб'єктивного матеріального права у разі, якщо господарський суд, на підставі зібраних у справі та оцінених у сукупності доказів, встановить факт їх надання належним чином та в установлений договором строк.

Разом з тим, оскільки сторони умовами договору погодили по закінченню кожного звітного періоду підписання ними акта здачі-приймання наданих послуг та право мотивованої відмови замовника від підписання акта здачі-приймання замовник не пізніше двадцять п'ятого числа місяця, наступного за звітним періодом, суд апеляційної інстанції вірно призначив для з'ясування обставин щодо мотивованості відмови замовника та для з'ясування обсягів наданих виконавцем послуг судову експертизу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд апеляційної інстанції належним чином дослідив наявні в матеріалах справи докази, а також надав обґрунтовану оцінку запереченням позивача стосовно висновків експертиз щодо порушення пункту 1.13. "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі, Інструкція) щодо вибіркового дослідження документів при відповіді на друге питання; щодо не дослідження Додатку № 3 до Договору та дослідження наявних актів здачі прийняття робіт (послуг), які не відповідають вимогам, що ставляться до первинних документів; порушення вимог Інструкції, посилання у дослідженнях на висновок експерта Дніпропетровської Торгово-Промислової Палати, який не є висновком судової експертизи, встановлення експертами розбіжностей між складеними актами приймання-передачі робіт (послуг) та відомостями податкового обліку Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет".

Зокрема, суд апеляційної інстанції вказав, що у зв'язку із ненаданням самим позивачем запитуваних експертом документів, відповідь на другу частину питання не була надана, про що зазначено у висновку експерта, а заперечення позивача щодо Висновку судової експертизи в частині її проведення без документів, які не були надані на вимогу експерта позивачем, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства; згідно з пунктом 2 частини першої статті 13 Закону України "Про судову експертизу" незалежно від виду судочинства судовий експерт має право вказувати у висновку експерта на виявлені в ході проведення судової експертизи факти, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання; відповідно до наведених норм експерту та суду не заборонено посилатися на висновок спеціаліста, що міститься у матеріалах справи, але не є висновком судової експертизи, отже, жодного порушення з боку судових експертів не відбулося, а експерти лише вказали на факт, що має значення для справи - наявність висновку ТПП № ГО-3317 від 28.09.2015.

Зі змісту постанови апеляційної інстанції вбачається, що суд апеляційної інстанції взяв до уваги висновок №ГО-3317 від 28.09.2015 Дніпропетровської торгово-промислової палати не як висновок судової експертизи, а як висновок спеціаліста, тобто, є доказ у відповідності до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, який підлягає аналізу та дослідженню судом у відповідності до статей 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України разом із іншими матеріалами справи.

Відповідно до частини другої статті 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов'язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Оскільки сторони, шляхом укладення Додатку № 3 до Договору, погодили конкретне найменування послуг, їх кількість та вартість, що мали надаватись ТОВ "АТБ-маркет" в січні-лютому 2014 року, а матеріалами справи підтверджується факт надання останнім вказаних послуг у розмірі 2328110,00 грн. у передбачені Договором строки (звітні періоди), за умови відсутності мотивованої відмови позивача від підписання актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 004038 від 31.01.2014 на суму 1894230,00 грн. та № 018034 від 28.02.2014 на суму 433880,00 грн., судова колегія дійшла висновку щодо відсутності законодавчо визначених підстав для повернення позивачу авансу, сплаченого на виконання умов Договору, у розмірі 2214010,00 грн.

Разом з тим, судова колегія апеляційної інстанції визнала обґрунтованими висновки місцевого суду в частині припинення провадження у справі щодо позовних вимог ТОВ "Продекспорт-2009" до ПП "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту", враховуючи заяву позивача від 21.10.2015 про відмову від позову в частині вимог до ТОВ "АТБ-маркет", що не суперечить законодавству, не порушує права інших осіб, та є підставою для припинення провадження відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає такі висновки суду апеляційної інстанції цілком обґрунтованими та основаними на нормах права та повному всебічному і об'єктивному розгляді обставин справи, з наданням належного обґрунтування кожному доводу сторін та наявним у матеріалах справи доказах.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 111 5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарський суд апеляційної інстанції відповідно до положень статей 43, 101, 105 Господарського процесуального кодексу України розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі істотні обставини справи в їх сукупності, проаналізував належним чином спірні правовідносини, зміст прав та зобов'язань сторін відповідно до умов договору та приписів чинного законодавства, надавши оцінку наявним у справі доказам, дійшов законних та обґрунтованих висновків за наслідками розгляду апеляційної скарги, скасувавши рішення місцевого господарського суду; підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції з мотивів, викладених у касаційній скарзі, не вбачається.

Відтак, висновки апеляційного суду відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України та ґрунтуються на належно досліджених матеріалах справи; доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, суперечать матеріалам справи та не спростовують належно встановлених судом обставин справи.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 43, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Продекспорт - 2009" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 у справі №910/20324/15 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий Л. Рогач

Судді І. Алєєва

Г.Коробенко