ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" лютого 2017 р.Справа № 916/48/17

За позовом: публічного акціонерного товариства "ЮНІОН ОСОБА_1"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСЕЛЬТ"

про стягнення 1 017 713,01 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ: позивач, публічне акціонерне товариство "ЮНІОН ОСОБА_1", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСЕЛЬТ" частину простроченої заборгованості за процентами в сумі 1 017 713,01 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.01.2017р. позовну заяву (вх.№49/17) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/48/17 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 14.02.2017р. не з'явився, подав до суду клопотання (вх.№2940/16 від 07.02.2017р.) про розгляд справи без участі представника позивача, яке судом було задоволено.

Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою про вручення останньому поштової кореспонденції, відзив на позов та витребувані документи суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України, що викладена у постанові від 07.07.2016р. у справі №910/21819/15, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відтак неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для скасування судового рішення прийнятого за відсутності представника сторони спору.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

29.05.2015р. між ПАТ Юніон ОСОБА_1 та ТОВ Есельт було укладено договір про відкриття кредитної лінії №32/05-15, за умовами якого ОСОБА_1 відкриває Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію (надалі за текстом - Кредит/Кредитна лінія) у розмірі 45 000 000 (сорок пять мільйонів) гривень 00 копійок, а позичальник повертає банку кредит та сплачує проценти за користування кредитом на умовах, що передбачені цим кредитним договором. Проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі 30,00 % (тридцять) відсотків річних від суми заборгованості за цим кредитом. Строк користування кредитом: з 29.05.2015 по 27.11.2015. (1.1., 1.2., 1.3. договору №32/05-15).

Відповідно до п. 1.4. договору №32/05-15, банк надав позичальнику кредит на умовах забезпеченості кредиту, строковості, повернення, платності та цільового використання.

Згідно п. 2.6. договору №32/05-15, позичальник зобовязується повернути одержаний кредит у строки передбачені п. 1.2. цього договору, але не пізніше 27 листопада 2015 року, сплатити нараховані відсотки та комісії за цим договором зі своїх поточних рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок та рахунки нарахованих відсотків та комісій відповідно до встановлених строків.

Пунктом 2.10. договору №32/05-15 передбачено, що позичальник зобовязаний протягом наступного місяця за звітним, сплатити відсотки за користування кредитом шляхом перерахування грошових коштів на відповідний рахунок в ПАТ ЮСБ БАНК.

Остаточний розрахунок за відсотками проводиться одночасно з поверненням кредиту у строки, що зазначені у цьому договорі. У випадку прострочення погашення кредиту, відсотки нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту погашення кредиту відповідно до цього договору.

Відповідно до п. 2.11. договору №32/05-15, позичальник зобовязаний забезпечити повне погашення кредиту, відсотків за кредитом в строки, обумовлені п. 1.2. даного договору.

Згідно п. 2.19. договору №32/05-15, банк має право достроково вимагати повернення суми заборгованості за даним кредитним договором (кредиту, відсотків за кредитом, плати за обслуговування кредиту, пені та штрафів) в разі порушення боржником будь-яких умов цього договору.

Згідно до п. 3.2. договору №32/05-15, у разі неналежного виконання позичальником умов договору (в т.ч. несвоєчасного повернення кредитів (кредиту), несплати процентів, пені) банк має право звернути стягнення на забезпечення.

Пунктом 3.3. договору №32/05-15 встановлено, що кредит, наданий банком, забезпечується усім майном та коштами позичальника, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Згідно п. 4.1. договору №32/05-15, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом та/або відсотків за користування кредитом, та/або плати за обслуговування кредитної лінії, позичальник сплачує на вимогу банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період прострочки, від суми відповідного непогашеного платежу за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 5.2. договору №32/05-15, в разі порушення позичальником строків сплати заборгованості за даним кредитним договором, повернення заборгованості банку здійснюється шляхом звернення стягнення банком на майно та кошти позичальника в установленому діючим законодавством України порядку.

Згідно п. 5.5. договору №32/05-15, банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати належних відсотків і передбаченої даним договором пені та штрафів, а також відшкодування збитків, завданих Банку в результаті невиконання чи неналежного виконання позичальником умов даного договору, погіршення фінансового стану позичальника або невідповідальність його фінансового стану вимогам банку, а позичальник зобовязаний повернути банку кредит, сплатити належні відсотки, пеню та штрафи, та інші витрати повязані з виконанням цього кредитного договору, а також відшкодувати завдані банку збитки у наступних випадках :

- якщо позичальник порушує строки повернення кредиту та/або відсотків за кредит;

- якщо інформація і документи, що належить подати позичальником банку згідно п.п. 2.7., 2.8, 2.9., 2.13., 2.15. даного кредитного договору, надані позичальником несвоєчасно, у неповному обсязі чи, якщо така інформація та документи чи їх частина виявилася недостовірними;

- та ін.

Пунктом 5.6. договору №32/05-15 передбачено, що вимога про дострокове повернення кредиту, згідно п.5.5. даного договору, направляється позичальнику в письмовому вигляді, де зазначено конкретний термін завершення розрахунків, та підлягає виконанню у повному обсязі негайно.

Відповідно до п. 9.1. договору №32/05-15, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного погашення кредиту, сплати відсотків за ним, плати за обслуговування кредиту, можливих штрафних санкцій і до повного виконання усіх умов даного договору.

На виконання умов вищенаведеного договору, позивачем було надано відповідачу кредит в сумі в сумі 45 000 000,00 грн., проте відповідачем зазначений кредит не повернути внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за кредитом перед позивачем в сумі 39 942 500,00 грн. та 15 738 984,13 грн. прострочена заборгованість за процентами.

17.11.2015р. позивачем на адресу ТОВ „ЕСЕЛЬТ направлено вимогу за вих.№533, відповідно до якої позивач вимагав від відповідача негайно погасити наявну заборгованість за даним договором.

Вказана вимога позичальнику була відправлена 17.11.2015, що підтверджується фіскальним чеком поштового відправлення та реєстром поштових відправлень, однак відповіді відповідача отримано не було.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 24 грудня 2015 року №939 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ЮНІОН ОСОБА_1" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28 грудня 2015 №241, «Про початок процедури ліквідації ПАТ "ЮСБ БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ЮНІОН ОСОБА_1" з 28 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "ЮСБ БАНК", визначені, зокрема, ст.ст.37, 38, 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ОСОБА_2 на два роки з 28 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року включно.

Неналежне виконання товариством з обмеженою відповідальністю "ЕСЕЛЬТ" в частині сплати процентів за кредитним договором і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За положеннями ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст.1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Пунктом 1 ст.1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, судом встановлено надання позивачем відповідачу згідно кредитного договору кредиту в сумі 45 000 000,00 грн., неналежне виконання останнім договірних зобов'язань в частині повернення отриманих кредитних коштів, несплату процентів за користування ними, у звязку з чим на думку суду позивач правомірно заявив вимогу про стягнення частини заборгованості за процентами в сумі 1 017 713,01 грн.

Враховуючи зазначені норми законодавства, перевіривши наданий позивачем суду розрахунок простроченої заборгованості за відсотками, які нараховані за період 01.12.2015р. по 31.10.2015р., судом встановлено, що позовні вимоги в цій частині відповідають вимогам чинного законодавства, їх розрахунок здійснений позивачем належним чином, у звязку з чим підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги публічного акціонерного товариства "ЮНІОН ОСОБА_1", у звязку з чим стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСЕЛЬТ" на користь позивача підлягає частина заборгованості за процентами за період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р. у розмірі 1 017 713,01 грн.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на оплату судового збору в сумі 15 265,69 грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСЕЛЬТ" (65012, м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, буд. №22, код ЄДРЮОФОПГФ 39462281) на користь публічного акціонерного товариства "ЮНІОН ОСОБА_1" (65012, м. Одеса, вул. Гімназична, буд. №21, код ЄДРЮОФОПГФ 20305925) прострочену заборгованість за процентами, нараховані за період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р. в сумі 1 017 713 (один мільйон сімнадцять тисяч сімсот тринадцять) грн. 01 коп. та витрати на оплату судового збору в сумі 15 265 (п'ятнадцять тисяч двісті шістдесят п'ять) грн. 69 коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати в порядку ст.116 ГПК України

Повний текст рішення складено 20 лютого 2017 р.

Суддя О.В. Цісельський