ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.02.2017 Справа № 920/126/17

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши заяву позивача від 21.02.2017 № 259 про забезпечення позову у справі № 920/127/16 за позовом: Приватного акціонерного товариства «Сумський завод продовольчих товарів», с. Бездрик, Сумський район, Сумська область, до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Інвест», м. Конотоп, Сумська область, про зобовязання вчинити певні дії та стягнення 40120 грн. 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд зобовязати відповідача поставити позивачу насіння соняшника в кількості 60 тонн та стягнути неустойку у розмірі 40120 грн. 00 коп. за договором постачання від 27.07.2016 № 32.

Ухвалою суду від 24.02.2017 провадження у справі № 920/127/17 порушено та призначено її розгляд у судове засідання на 22.03.2017, 11 год. 45 хв.

21.02.2017 разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову № 259, в якій просить суд: 1) накласти арешт на кошти у розмірі заявлених до стягнення штрафних санкцій та судового збору в сумі 43520 грн. 00 коп., які обліковуються на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Інвест»» () у банківських установах, в тому числі на поточному рахунку № 2204 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478 та № 8927 в Сумській філії ПАТ КБ «Приватбанк» м. Суми, МФО 337546; 2) накласти арешт на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Інвест»» () насіння соняшника в кількості 60 (шістдесят) тонн; 3) заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Інвест»» () здійснювати відчуження належного йому насіння соняшника в кількості 60 (шістдесяти) тонн третім особам, крім Приватного акціонерного товариства «Сумський завод продтоварів».

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд вважає, що підстави для вжиття заходів до забезпечення позову є документально не обґрунтованими, не підтверджені належними доказами з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. У абзаці 2 пункту 3 даної постанови передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У поданій позивачем заяві про вжиття заходів до забезпечення позову заявником не наведено доводів щодо необхідності застосування саме визначених ним заходів щодо забезпечення позову, не вказано, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та не подано доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування забезпечення позову - підтвердження факту наміру відчуження або підготовки до реалізації відповідачем зазначеного у заяві про забезпечення позову майна. Із врахуванням вищевикладеного, заява позивача від 21.02.2017 № 259 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству «Сумський завод продовольчих товарів» в задоволенні заяви від 21.02.2017 № 259 про забезпечення позову у справі № 920/126/17.

2. Ухвалу надіслати сторонам.

суддя Ю.А. ДЖЕПА