ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"23" лютого 2017 р.Справа № 916/2732/15

За заявою: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „С інжиніринг (68000, м. Іллічівськ, вул. 1 Травня, 1А кім, 26, )

до боржника: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Білдінг Девелопмент (65012, м. Одеса, Французький бульвар, 9 оф. 17, )

про визнання банкрутом

Суддя Найфлейш В.Д.

Представники сторін:

Від заявника: ОСОБА_2 за довіреністю № б/н від 07.09.2015 року.

Ліквідатор: арбітражний керуючий ОСОБА_3Ю - посвідчення;

Від УПФУ в Приморському районі м. Одеси: не з'явився;

Від Корпорація "Альтіс Холдинг", ОСОБА_4:ОСОБА_5 - довіреність

Суть спору: про визнання банкрутом

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.08.2015 року окрім іншого порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Білдінг Девелопмент, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3.

18.09.2015 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано повідомлення № 22890 про порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Білдінг Девелопмент встановлено тридцятиденний граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів з дня опублікування оголошення.

Ухвалою попереднього засідання від 17.12.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів в наступних розмірах вимог до боржника з вказівкою черговості їх задоволення I черга: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „С інжиніринг 6090,00 грн., Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси 2 436,00 грн. IV черга: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „С інжиніринг 11 871 987,87 грн. основний борг. VI черга: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „С інжиніринг 150 702,50 грн. штраф, пеня, Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси 23 041,64 грн. штраф, пеня.

Постановою господарського суду Одеської області від 18.02.2016 року визнано банкрутом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Білдінг Девелопмент, відкрито ліквідаційну процедуру ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Білдінг Девелопмент, строком на дванадцять місяців, призначено ліквідатором ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Білдінг Девелопмент арбітражного керуючого ОСОБА_3.

16.11.2016 р. до суду надійшла заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3 про покладення субсидіарної відповідальності на засновників та керівника, згідно якої ліквідатор просить визнати факт доведення ТОВ „Білдінг Девелопмент до банкрутства його засновниками, керівниками, повязаними з банкрутом особами, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_4, ТОВ „Патера Україна, Компанією „Копрало Інвестмент Лімітед, Корпорацією „Альтіс Холдінг; покласти субсидіарну відповідальність на вказаних осіб; стягнути грошові кошти в сумі 12 045 732 грн. з наступних осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_4, ТОВ „Патера Україна, Компанія „Копрало Інвестмент Лімітед, Корпорація „Альтіс Холдінг.

Ухвалою суду від 27.12.2016 р. залучено до участі у справі №916/2732/15 ОСОБА_6 (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 204), ОСОБА_4 (08136, АДРЕСА_1), Компанію "Копрало Інвестмент Лімітед" (Кіпр, м. Нікосія, вул. Іджипт Стріт, 12), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Патера Україна" (03146, м. Київ, вул. Качалова, буд. 5-В, ), Корпорацію "Альтіс Холдинг" (03146, м. Київ, вул. Качалова, буд. 5-В, 0), яких зобовязано надати відзив на заяву ліквідатора.

26.12.2016 р. представник ОСОБА_4 та Корпорації „Альтіс Холдінг звернувся до суду з клопотанням про виклик іноземного субєкта Компанія „Копрало Інвестмент Лімітед (вул. Інжипт стріт, 12, м. Нікосія, Кіпр) та зупинення провадження у справі згідно ст.ст. 79, 125 ГПК України.

23.02.2017 р. до суду надійшла від ліквідатора банкрута заява про зменшення розміру позовних вимог (зменшення вимог, викладених в заяві про покладення субсидіарної відповідальності на засновників та керівника), згідно якої ліквідатор просить виключити Компанію „Копрало Інвестмент Лімітед з переліку осіб, щодо яких розглядається питання покладення субсидіарної відповідальності з метою запобігання негативних наслідків затягування ліквідаційної процедури; в решті вимог ліквідатора згідно заяви від 16.11.2016 р. щодо стягнення грошових коштів в сумі 12 045 732 грн. з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ТОВ „Патера Україна, Корпорація „Альтіс Холдінг залишено в первинній редакції. В обґрунтування вказаної заяви ліквідатор вважає, що Компанія „Копрало Інвестмент Лімітед ліквідована, оскільки до цього часу відсутня будь-яка інформація від цієї юридичної особи, відсутні докази отримання зазначеним засновником поштової кореспонденції, будь-які листи від цього засновника щодо розгляду цієї заяви, відсутнє будь-яке представництво цієї компанії в Україні або представник.

Враховуючи, що іншими учасниками процесу, а саме представником ОСОБА_4 та Корпорації „Альтіс Холдінг, кредитором ТОВ „С інжиніринг підтримана заява ліквідатора про зменшення вимог, господарський суд приймає відмову ліквідатора від вимог предявлених до Компанії „Копрало Інвестмент Лімітед, у звязку з чим провадження в частині розгляду заяви ліквідатора від 16.11.2016 р. про покладення субсидіарної відповідальності на Компанію „Копрало Інвестмент Лімітед підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

За таких обставин, оскільки іноземний субєкт Компанія „Копрало Інвестмент Лімітед не приймає участі у розгляді справи, клопотання від 26.12.2016 р. про виклик іноземного субєкта та зупинення провадження у справі є безпідставним і господарським судом відхиляється.

Інші учасники процесу ОСОБА_6, ТОВ „Патера Україна, УПФУ у Приморському районі м. Одеса в засідання суду не зявились, відзив на заяву не надали, однак належним чином повідомлялись про час і місце проведення судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення під розписку, у звязку з чим справа розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами.

Клопотання ліквідатора банкрута від 16.11.2016 р. про звільнення від сплати судового збору господарським судом відхиляється, оскільки Законом України „Про судовий збір не передбачено сплату судового збору за подання до господарського суду в межах справи про банкрутство заяви про покладення субсидіарної відповідальності на засновників та керівника.

Розглянув матеріали, вислухав представників сторін, суд встановив.

В обґрунтування своїх вимог ліквідатор посилається на те, що 12.09.2016 р. ОСОБА_7 на підставі укладеного договору від 01.08.2016 р. здійснено дослідження фінансово-господарської діяльності банкрута відповідно до „Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19 січня 2006 р. № 14, складено аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ „Білдінг Девелопмент, за результатами якого встановлені наступні висновки: 1). Дослідження наявної інформації дають право стверджувати, що станом на 31.12.2012 р. ТОВ „Білдінг Девелопмент не було цілком платоспроможним підприємством, оскільки зобовязання не забезпечені всіма активами підприємства. Проте підприємство не провело необхідних заходів щодо поліпшення платоспроможності, оскільки наростило зобовязання перед кредиторами, що призвело до банкрутства підприємства; 2). Протягом періоду, що досліджується, встановлено, що підприємством суттєво зменшено кількість працівників (з 76 до 5 чоловік), зменшилась кількість основних фондів (з 1494,0 тис. грн. до 130,0 тис. грн.). Продаж задіяних у виробничо-господарській діяльності основних засобів можна розцінювати як навмисне погіршення фінансового стану господарства; 3). На 31.12.2012 р. у підприємства обліковується готова продукція у сумі 305,6 тис. грн.., яка повинна увійти до ліквідаційної маси. Для цього необхідно отримати пояснення керівництва ТОВ „Білдінг Девелопмент. У разі встановлення фактів реалізації вказаної продукції без сплати належних податків до бюджету та погашення зобовязань перед кредиторами може свідчити про факти умисного ухилення від своїх зобовязань; 4). На кінець періоду, що досліджується 31.12.2012 р. загальна заборгованість за товари, роботи, послуги становить 798 694,0 тис. грн. та непогашені векселя на суму 70 984,0 тис. грн.; 5) Виявлена дебіторська заборгованість на кінець періоду, що досліджується, на загальну суму 8 193 720 грн. дозволила б погасити або скоротити борг перед кредиторами. Проте у звязку з повною відсутністю первинних документів, зясувати перелік дебіторів, обґрунтованість дебіторської заборгованості та строки її виникнення немає можливості; 6). Зазначені в цьому аналізі обставини, що були виявлені за період, що досліджується, свідчать про наявність ознак доведення підприємства до банкрутства. Крім того, ліквідатор посилається на укладення договору про відступлення права вимоги від 04.03.2013 р. між ТОВ „Альтіс (наразі ТОВ „Білдінг Девелопмент (первісний кредитор)), ТОВ „Патера Україна (новий кредитор) та Корпорацією „Альтіс-Холдінг (боржник), згідно якого первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором підряду № Є12 АЛТ/2 від 17 грудня 2010 року (основний договір), укладений між первісним кредитором та боржником; право вимоги, що відступається за цим договором складає 52 033 431,02 грн. При цьому ліквідатором предявлені вимоги до вказаних осіб наступним: ОСОБА_6 є засновник і директор ТОВ „Білдінг Девелопмент; ОСОБА_4 попередній директор ТОВ „Білдінг Девелопмент; ТОВ „Патера Україна засновник ТОВ „Білдінг Девелопмент, товариство, що отримало право вимоги за договором відступлення права вимоги від ТОВ „Білдінг Девелопмент, товариство одним із засновників, якого є засновник компанії, що входить до складу засновників Корпорації „Альтіс Холдінг, право вимоги до якого передано ТОВ „Білдінг Девелопмент; Корпорація „Альтіс Холдінг право вимоги ТОВ „Білдінг Девелопмент до якого передано ТОВ „Патера Україна. За переконанням ліквідатора зазначені особи мають право давати обовязкові для боржника вказівки або визначати його дії, мають безпосередній вплив на встановлення неплатоспроможної ситуації ТОВ „Білдінг Девелопмент та визнання його банкрутом.

Представник ОСОБА_4 та Корпорації „Альтіс Холдінг надав заперечення на заяву ліквідатора, посилаючись на відсутність вини відповідачів в невиконанні боржником грошових зобовязань перед кредитором, що стало наслідком визнання його банкрутом, оскільки Корпорацією „Альтіс-Холдінг було вжито всіх заходів щодо виконання зобовязання відповідно до умов договору № Є12АЛТ/26, а саме стягнуто з Державного підприємства „Дирекція з будівництва обєктів до ЄВРО-2012 усі кошти за договором №1 за роботи по будівництву міжнародного аеропорту „Львів в загальній сумі 147 412 728,33 грн., що підтверджується рішеннями господарського суду м. Києва від 02.02.2015 р. по справі № 910/27238/14, від 10.11.2015 р. по справі № 910/22829/15, від 31.03.2015 р. по справі № 910/3389 /15, від 01.02.2016 р. по справі № 910/28952/15. Проте, жодного платежу за вказаними рішеннями не відбулось, кошти за вказаними рішеннями суду до Корпорації Альтіс-Холдінг не надходили, а відповідні виконавчі провадження були зупинені у звязку із передачею виконавчих документів до центрального органу виконавчої влади у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів Державної казначейської служби, де і знаходяться на виконанні. Вказане, на думку відповідачів, свідчить про безпідставність вимог ліквідатора про покладення на них субсидіарної відповідальністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобовязаннями боржника у звязку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обовязкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобовязаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 215 Господарського кодексу України у випадках, передбачених законом, суб'єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства. Умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб'єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб'єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Відповідно до ст. 619 Цивільного кодексу України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред'явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред'явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред'явлену вимогу, кредитор може пред'явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Між тим, справа про банкрутство порушена ухвала підготовчого засідання суду від 04.08.2015 р. і в подальшому ТОВ „Білдінг Девелопмент було визнано банкрутом постановою суду від 18.02.2016 р. на підставі заборгованості перед ініціюючим кредитором ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „С інжиніринг в сумі 12022690,37 грн., які виникли на підставі укладеного між сторонами договору підряду від 27.10.2010 року № Є12АЛТ/26, стягнуто постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.05.2014 року по справі № 916/3605/13, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду від 16.07.2014 року.

Згідно зазначеної постанови встановлено, що 27 жовтня 2010 року між ТОВ „С-інжиніринг (позивач, субпідрядник), ТОВ „Трансбуд-компані (відповідач-2, головний підрядник) та ТОВ Альтіс (правонаступником якого є ТОВ „БІЛДІНГ ДЕВЕЛОПМЕНТ) (замовник, відповідач-1), було укладено договір підряду № Є12АЛТ/26 (надалі договір), за умовами якого субпідрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання комплексу монтажних та пусконалагоджувальних робіт по влаштуванню диспетчеризації систем (роботи) на будівництві нового аеровокзалу міжнародного аеропорту „Львів обов'язок по прийманню яких лежить на головному підряднику, а оплата виконаних Субпідрядником і прийнятих Головним підрядником робіт лежить на Замовнику.

За п.1.5 договору субпідрядник зобов'язується повністю закінчити роботи по об'єкту у відповідності з умовами даного договору та бере участь сумісно з замовником у передачі замовником виконаних роботи Генеральному Замовнику, яким в даному договорі виступає Корпорація „Альтіс-Холдинг на підставі Договору підряду № Є12АЛТ/2 від 09 квітня 2010р., підписаного між Корпорацією „Альтіс-Холдинг та ТОВ „Альтіс, а також здійснювати всі необхідні дії, передбачені чинним законодавством України для підрядника при введенні Об'єкта в експлуатацію, в тому числі приймати участь в певних заходах, підписувати та подавати необхідні документи (акт готовності Об'єкта та інше).

Разом з цим, пунктами 12.1, 12.2 договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватись із врахуванням положень загальних умов на підставі актів форми КБ-2в і довідки форми КБ-3, що приймаються виключно по фактичному надходженню коштів на рахунок замовника від генерального замовника, проміжними платежами в міру виконання робіт.

Частиною 2 ст. 218 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, посилання замовника на відсутність фінансування робіт з боку генерального замовника, як підстава відмови від оплати виконаних робіт та отриманих товарно-матеріальних цінностей, не прийнято апеляційним господарським судом до уваги.

Проте наявність вини ТОВ „Білдінг Девелопмент в невиконанні своїх грошових зобовязань перед ТОВ „С-інжиніринг по договору підряду від 27.10.2010 року № Є12АЛТ/26 не свідчить про наявність вини його засновників і керівників в причинах такого невиконання з огляду на домовленість між сторонами згідно п. 12.1 договору щодо здійснення розрахунків за виконані роботи виключно по фактичному надходженню коштів на рахунок замовника від генерального замовника, оскільки доказів фактичного надходження цих грошових коштів на виконання рішень господарського суду м. Києва від 02.02.2015 р. по справі № 910/27238/14, від 10.11.2015 р. по справі № 910/22829/15, від 31.03.2015 р. по справі № 910/3389 /15, від 01.02.2016 р. по справі № 910/28952/15 не надано.

Викладені в аналізі фінансово-господарської діяльності ТОВ „Білдінг Девелопмент від 12.09.2016 р. висновки щодо продажу основних засобів враховуючи зменшення кількості основних фондів з 1494,0 тис. грн. до 130,0 тис. грн., наявності готової продукції у сумі 305,6 тис. грн., загальної заборгованості за товари, роботи, послуги в сумі 798 694,0 тис. грн. та непогашених векселів на суму 70 984,0 тис. грн., наявності дебіторської заборгованості на суму 8 193 720 грн. не підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, тому не можуть свідчити про наявність ознак доведення підприємства до банкрутства. При цьому, слід зазначити, що 18.02.2016 р. розпорядник майна арбітражний керуючий ОСОБА_3 в межах своєї компетенції подав до суду звіт за результатами проведення аналізу фінансово господарського стану боржника щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, згідно якого вказаних ознак не встановлено (Т.3 а.с. 94), що покладено в основу постанови господарського суду Одеської області від 18.02.2016 року про визнання боржника банкрутом, яка на теперішній час залишається чинною, тому висновок щодо відсутності ознак доведення до банкрутства судом вже встановлений. Інші доводи ліквідатора, згідно яких станом на 31.12.2012 р. ТОВ „Білдінг Девелопмент не було цілком платоспроможним підприємством, протягом періоду, що досліджується, встановлено, що підприємством суттєво зменшено кількість працівників з 76 до 5 чоловік тощо, не впливають на здійснені судом висновки, тому до уваги не приймаються.

Доводи ліквідатора щодо укладення договору про відступлення права вимоги від 04.03.2013 р. між ТОВ „Альтіс (наразі ТОВ „Білдінг Девелопмент (первісний кредитор)), ТОВ „Патера Україна (новий кредитор) та Корпорацією „Альтіс-Холдінг (боржник), згідно якого первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором підряду № Є12АЛТ/2 від 17 грудня 2010 року (основний договір), укладений між первісним кредитором та боржником на загальну суму вимоги 52 033 431,02 грн. не свідчать про наявність вини відповідачів в доведенні до банкрутства боржника у звязку з відсутністю первинних документів, підтверджуючих фактичну наявність у боржника дебіторської заборгованості Корпорації „Альтіс-Холдінг на суму 52 033 431,02 грн., а також не надано доказів фактичного отримання ТОВ „Патера Україна цих грошових коштів від Корпорації „Альтіс-Холдінг. Окрім цього, слід зазначити, що передана сума вимоги не повязана з договором підряду №12АЛТ/2 від 09.04.2010 р., на підставі якого укладений договір підряду від 27.10.2010 р., що покладено в основу виникнення заборгованості у справі про банкрутство, оскільки в договорі про відступлення права вимоги від 04.03.2013 р. вказаний договір підряду № Є12АЛТ/2 від 17 грудня 2010 року і на запит суду в засіданні щодо можливої наявності помилки пояснень від представників не надійшло.

Отже, господарський суд не вбачає причинно-наслідкового звязку між укладення договору про відступлення права вимоги від 04.03.2013 р. із виникненням боргів у ТОВ „Білдінг Девелопмент, які призвели до порушення провадження у справі про банкрутство та як наслідок визнання боржника банкрутом, у звязку з чим укладення вказаного договору не є підставою покладення субсидіарної відповідальності на відповідачів за відповідною заявою ліквідатора.

Враховуючи вищевикладене, зазначені ліквідатором обставини щодо визнання факту доведення ТОВ „Білдінг Девелопмент до банкрутства його засновниками, керівниками, повязаними з банкрутом особами, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_4, ТОВ „Патера Україна, Корпорацією „Альтіс Холдінг та підстав покладення субсидіарної відповідальность на вказаних осіб, стягнення грошових коштів в сумі 12 045 732 грн. з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ТОВ „Патера Україна, Корпорації „Альтіс Холдінг не знайшли свого підтвердження матеріалами справи в судовому засіданні, тому заява від ліквідатора від 16.11.2016 р. з урахуванням уточнень згідно заяви від 23.02.2017 р. задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.5 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.215 Господарського кодексу України, ст. 619 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32- 34,43, 86, Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Припинити провадження в частині розгляду заяви ліквідатора від 16.11.2016 р. про покладення субсидіарної відповідальності на Компанію „Копрало Інвестмент Лімітед.

2. Відмовити в задоволенні заяви ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3 від 16.11.2016 р. з урахуванням заяви про уточнення від 23.02.2017 р. про покладення субсидіарної відповідальності на засновників та керівника.

Примірник ухвали надіслати в порядку ст. 87 ГПК України

Повний текст рішення підписано 27.02.2017 р. в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя В.Д. Найфлейш