ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 р. Справа № 917/1877/16

за позовом Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, 39602, Полтавська область, м. Кременчук, пров. Героїв Бресту, 35а

до Приватного акціонерного товариства "Полтава-Авто", 36028, м. Полтава, вул. Великотирнівська, 1

про стягнення 24 036 грн. 40 коп.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність "23/4524 від 25.05.2016

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність б/н від 21.01.2016р.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 24 036,40 грн за Договором №90 на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.2013р., з яких 21 717,63грн - заборгованість за послуги з прийняття стічних вод з атмосферних опадів, 1190,51грн. - пеня, 337,15грн. 3% річних та 791,11грн. інфляційні витрати.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові.

представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

01.01.2013р. між комунальним підприємством "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (Позивач по справі) та Публічним акціонерним товариством "Полтава - Авто" (Відповідач) був укладений договір № 90 від 01.01.2013 року на послуги з водопостачання та водовідведення (далі - Договір), (арк.с.9-11).

Відповідно до п. 9.1. Договору вважається переукладений на новий строк на таких же умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін письмово не заявить про закінчення строку його дії.

Доказів про припинення дії Договору сторони не надали.

Згідно з п.п. 1.1 Договору позивач (водоканал) зобов"язався надавати відповідачу (споживачу) послуги з постачання питної води та прийняти від Споживача каналізаційні стоки, а Споживач зобов'язався розрахуватись за вищезазначені послуги на умовах, які визначені цим Договором, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені "Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" (далі по тексту - Правила користування), "Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Держбуду України від 19.02.02року №37, Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та іншими нормативно-правовими актами.

За умовами Договору споживач розраховується з водоканалом в грошовій формі відповідно до діючих тарифів. Водоканал інформує споживача про зміну розміру тарифів у платіжних документах, які надаються споживачу для оплати щомісячно. У разі зміни тарифів, діючих на час укладення договору на послуги з водопостачання та водовідведення Споживач здійснює оплату за надані послуги за новими цінами з часу їх введення, без зміни інших умов договору (п.п.2.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору розрахунковим періодом оплати послуг є один умовний місяць. Оплата наданого рахунку за отримані послуги проводиться Споживачем протягом 3-банківських днів.

Фактом приймання-передачі послуг з централізованого водопостачання та водовідведення є акт виконаних робіт, який споживач отримує разом з рахунком за надані послуги. Споживач зобов'язаний в 10-денний строк оформити належним чином акт виконаних робіт та повернути один примірник Водоканалу (п.п.3.12 Договору).

На оплату послуг за Договором, наданих у період з квітня місяця 2015 року по вересень місяць 2016року позивач виставив відповідачу рахунки, які були підписані позивачем та відповідачем (арк.с. 28-47).

При цьому позивачем до рахунків включено: 1) відшкодування вартості послуг з водопостачання холодної води, 2) відшкодування вартості послуг з водовідведення, 3) відшкодування вартості послуг атмосферних опадів.

За твердженням позивача, акти виконаних робіт Відповідач не повертає, натомість щомісячно надсилає листи - відповіді на виставлені рахунки про невизнання заборгованості за атмосферні опади, обґрунтовуючи це тим, що законних підстав для сплати виниклого боргу у ПАТ "Полтава-Авто" немає.

Пунктом 3.13. Правил користування встановлено, що у разі запланованих змін у діяльності споживачів, якщо вони ведуть до зміни обсягів спожитої питної води та скиду стічних вод, споживачі в місячний строк до моменту виникнення змін надають виробнику заяву та відповідні документи для одержання додаткових технічних умов та внесення змін в договір.

Доказів які б вказували про зміну обсягів скиду стічних вод відповідачем не надано, натомість в матеріалах справи наявні звернення позивача з проханням надати копії документів на земельну ділянку в яких будуть вказані площі за видом поверхонь згідно ДСТУ 3013-95.

Згідно з п. 3.1. Правил користування, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється на основі показників засобів обліку.

Відповідно до п. 3.14 Правил користування, у разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел.

Оскільки відповідачем не встановлений прилад обліку, який би фіксував обсяг стічних вод, що утворюється внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення, нарахування плати за стічні води позивачем проводилося в наступному порядку:

1) за послуги водовідведення (господарсько-побутові стоки) - відповідно до п. 3.14 Правил користування, тобто те що надходить з мереж водопостачання за приладом обліку води;

2)за атмосферні опади (інше джерело) - відповідно до п. п. 4.10 - 4.12 Правил користування та п. 2.11. Договору.

Позивач у позові посилається на те, що відповідач сплачував за надані послуги з водопостачання та водовідведення починаючи з квітня 2015 року по вересень 2016року не в повному обсязі, і на момент звернення до суду допустив заборгованість за спожиті послуги в розмірі 21 717,93грн.

Дану суму заборгованості Відповідачу було розраховано у відповідності до п. п. 4.10 -4.12 Правил користування та п. 2.11. Договору.

Як зазначив позивач, для розрахунків нарахування розміру оплати за обсяги стічних вод, що утворилися внаслідок випадання атмосферних опадів та сніготанення Позивач використовує фактичний рівень опадів за даними комунального підприємства "Науковий центр еколого-соціальних досліджень" за попередній місяць та площу стоку, яка визначена в анкеті даних складеної філією Кременчукавтосервіс ПАТ "Полтава-Авто" для розрахунку об'ємів водоспоживання та водовідведення за адресою вул. Московська, 10.

Відповідач у відзиві заперечує наявність заборгованості, зазначаючи, що територія філії "Кременчукасерві" ПрАТ "Полтава-Авто" не підпадає під дію п.4.10. Правил, оскільки на згаданій території взагалі відсутні дощозбірники, колодязі, на межах водовідведення, а стічні води даної категорії витікають в ґрунт.

При цьому відповідачем не заперечується визначена позивачем у рахунках сума відшкодування вартості послуг з водопостачання та сума вартості відведення стічних вод.

Проте, відповідач заперечує визначену в рахунках суму відшкодування вартості послуг з водовідведення, та наполягає на тому, що розрахунки об"єму стічних вод позивача є не вірними, оскільки формули та розшифрування до них не відповідають формулам, які передбачені п.п. 4.10.-4.12. Правил.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача 21 717,63грн. заборгованості за послуги з прийняття стічних вод з атмосферних опадів, а також окремо за кожним рахунком 1190,51грн. - пені, 337,15грн. 3% річних та 791,11грн. інфляційних витрат (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 17-27).

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В ст. 174 Господарського кодексу України, визначено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами 2 та 7 ст. 193 ГК України вказує, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пункт. 1.1. Правил користування, передбачає, що ці правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб -підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до п.1.4. Правил приймання, стічні води Підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території Підприємства (з урахуванням субабонентів).

Відповідно до п. 1.3. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37, зареєстрованою в Мін'юсті 26.04.2002 за № 402/6690 (далі по тексту - "Інструкція"), підприємства повинні повністю покрити всі витрати Водоканалу, пов'язані з транспортуванням і очищенням стічних вод та справлянням збору за забруднення навколишнього природного середовища.

Зазначена вище Інструкція поширюється на комунальні підприємства водопровідно - каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - Водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (далі - Підприємства).

Пунктом 2.2. Інструкції встановлено, що за додаткову кількість стічних вод, що надходять до міської каналізації у періоди дощів та сніготанення через люки каналізаційних колодязів та приймачі дощової каналізації на території Підприємства, останні сплачують згідно з п. 15.9. Правил користування (дані Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.94 року № 65 втратили свою чинність згідно Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, згідно яких сплата за додаткову кількість стічних вод регулює п. 4.10. - 4.12 Правил).

Таким чином, вимога позивача про стягнення заборгованості у сумі 21 717,63грн. підтверджена матеріалами справи, відповідачем належними доказами не спростована, а тому є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивачем відповідно до п. 7.2 Договору заявлено до стягнення з відповідача окремо за кожним рахунком (окрім рахунків № 225932 від 10.03.2016 року та № 232456 від 06.06.2016 року):

- пеня 1190,51грн. за рахунками: №216917 від 10.11.2015р. - 5,09грн. за період з 17.11.2015р. по 17.05.2016р.; №219105 від 08.12.2015р. -110,08грн. за період з 16.12.2015р. по 16.06.2016р.; №221323 від 12.01.2016р. - 58,39грн. за період з 19.01.2016р. по 19.07.2016р.; №223686 від 09.02.2016р. - 181,05грн. за період з 17.02.2016р. по 17.08.2016р.; №225932 від 10.03.2016р. - 134,06грн. за період з 17.03.2016р. по 16.09.2016р.; №228094 від 06.04.2016р. - 273,93грн. за період з 13.04.2016р. по 13.10.2016р.; №230622 від 10.05.2016р. - 143,20грн. за період з 17.05.2016р. по 07.11.2016р.; №232456 від 06.06.2016р. - 100,37грн. за період з 11.07.2016р. по 07.11.2016р.; №235162 від 08.07.2016р. - 136,02грн. за період з 15.07.2016р. по 07.11.2016р.; №237430 від 09.08.2016р. - 17,41грн. за період з 16.08.2016р. по 07.11.2016р.; №239664 від 07.09.2016р. - 30,91грн. за період з 19.09.2016р. по 07.11.2016р.;

- 3% річних 337,15грн. та 791,11грн. - інфляційних витрат за рахунками за рахунками №201827 від 28.04.2015р. за період з 05.05.2015р. - 07.11.2016р. - 42,50грн. - 3% річних та 69,77грн. інфляційних; №202719 від 12.05.2015р. за період з 19.05.2015р. - 07.11.2016р. 38,73грн. - 3% річних та 76,17грн. інфляційних; №205042 від 05.06.2015р. за період з 11.06.2015р. - 07.11.2016р. - 26,36грн. - 3% річних та 54,15грн. інфляційних; №207527 від 17.07.2015р. за період з 23.07.2015р. - 07.11.2016р. 44,93грн. - 3% річних та 96,80грн. інфляційних; №209898 від 10.08.2015р. за період з 14.08.2015р. - 07.11.2016р. 45,47грн. - 3% річних та 116,18грн. інфляційних; №212222 від 08.09.2015р. за період з 15.09.2015р. - 07.11.2016р. 5,69грн. - 3% річних та 17,09грн. інфляційних; №214490 від 07.10.2015р. за період з 14.10.2015р. - 07.11.2016р. 7,47грн. - 3% річних та 17,09грн. інфляційних; №216917 від 10.11.2015р. за період з 17.11.2015р. - 07.11.2016р. 0,69грн. - 3% річних та 1,74грн. інфляційних; №219105 від 08.12.2015р. за період з 16.11.2015р. - 07.11.2016р. 14,08грн. - 3% річних та 37,45грн. інфляційних; №221323 від 12.01.2016р. - за період з 19.01.2016р. - 07.11.2016р. 7,05грн. - 3% річних та 18,74грн. інфляційних; №223686 від 09.02.2016р. - за період з 19.01.2016р. - 07.11.2016р. 20,69грн. - 3% річних та 51,44грн. інфляційних; №225932 від 10.03.2016р. - за період з 17.03.2016р. - 07.11.2016р. 14,32грн. - 3% річних та 42,94грн. інфляційних; №228094 від 06.04.2016р. - за період з 13.04.2016р. - 07.11.2016р. 27,55грн. - 3% річних та 77,19грн. інфляційних; №230622 від 10.05.2016р. - за період з 17.05.2016р. - 07.11.2016р. 13,39грн. - 3% річних та 93,64грн. інфляційних; №232456 від 06.06.2016р. - за період з 11.07.2016р. - 07.11.2016р. 9,88грн. - 3% річних та 13,98грн. інфляційних; №235162 від 08.07.2016р. - за період з 15.07.2016р. - 07.11.2016р. 13,41грн. - 3% річних та 5,49грн. інфляційних; №237430 від 09.08.2016р. - за період з 16.07.2016р. - 07.11.2016р. 1,75грн. - 3% річних та 1,25грн. інфляційних; №239664 від 07.09.2016р. - за період з 19.09.2016р. - 07.11.2016р. 3,19грн. - 3% річних .

Згідно з ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до п. 5.2 Договору у разі несвоєчасного виконання умов оплати споживач сплачує Водоканалу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми простроченого платежу за кожен день затримки.

За приписами п. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних витрат, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування наведеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Полтава-Авто" (36028, м. Полтава, вул. Великотирнівська, 1; ) на користь Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради Полтавської області (провулок Героїв Бресту, 35, а, м.Кременчук, 39602; ) 21 717,63грн - заборгованість за послуги з прийняття стічних вод з атмосферних опадів, 1190,51грн. - пеня, 337,15грн. 3% річних та 791,11грн. інфляційні витрати та 1378,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 16.02.2017р.

Суддя С.В. Погрібна