ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р. Справа № 925/1525/16

За позовом фермерського господарства "ОСОБА_1 України"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

про визнання договору поновленим та зобовязання прийняти рішення та підписати додаткову угоду

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 10.01.2017;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 05.01.2017.

У грудні 2016 року фермерське господарство "ОСОБА_1 до Господарського суду Черкаської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з такими вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо зволікання при розгляді заяви позивача від 29.04.2013 про поновлення договору оренди землі та змін до нього щодо земельної ділянки площею 37,3934 га (рілля із земель запасу), розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах сільської ради села Панський Міст Монастирищенського району Черкаської області, який зареєстрований в реєстрі 02.10.2007 за №33;

визнати поновленим строком на 49 років, а саме з 02.10.2012 по 02.10.2061, укладений між фермерським господарством "ОСОБА_1 України" та Монастирищенською районною державною адміністрацією Черкаської області договір оренди землі від 23.07.2007, зареєстрований 02.10.2007 у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру про Державному комітеті України по земельних ресурсах" за №33, з урахуванням усіх змін та доповнень, які були погоджені з орендодавцем;

зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області прийняти рішення про визначення керівника органу виконавчої влади, який уповноважений підписати додаткову угоду до договору оренди землі, зареєстрованого 02.10.2007 за №33.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він як орендар після закінчення строку договору оренди землі від 23.07.2007 продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою та сплачувати за неї орендну плату і 29.04.2013 звернувся до Головного управління Держземагенства у Черкаській області як до правонаступника Монастирищенської районної державної адміністрації із заявою про поновлення цього договору на 49 років і внесення до нього змін. Проте ця заява у місячний строк розглянута не була і позивач до цього часу не одержував від орендодавця листа-повідомлення про заперечення у поновленні цього договору, що в силу ст. 33 Закону України Про оренду землі означає про поновлення зазначеного договору строком на 49 років на тих самих умовах, які були передбачені ним з урахуванням запропонованих позивачем змін, та про зобовязання відповідача підписати з позивачем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 23.07.2007, однак відповідач ухиляється від підписання такої додаткової угоди.

Ухвалою від 08.12.2016 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву фермерського господарства "ОСОБА_1 України" до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 12 год. 00 хв. 12.01.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

06 січня 2017 року відповідач подав до господарського суду відзив на позов, яким заперечив проти позовних вимог, зазначивши при цьому, що одержана ним заява позивача від 29.04.2013 мала інший зміст ніж заява, подана позивачем з позовом, не містила клопотання про поновлення договору і проект додаткової угоди до неї не додавався. 12.10.2012 строк дії договору від 23.07.2007 закінчився. До цих пір додаткова угода про поновлення цього договору не укладена і позивач не оскаржив в суді зволікання у її укладенні, тому договір від 23.07.2007 слід вважати припиненим у звязку із закінченням строку на який він укладався. Відповідач вважає, що позов не підлягає задоволення ще й через не узгоджену з відповідачем пропозицію позивача щодо поновлення договору від 23.07.2007 строком на 49 років, попри те, що в силу ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі договір вважається поновленим на той самий строк, який був передбачений договором, тобто на 5 років.

У відзиві на позов відповідач також заявив про застосування судом до заявлених позивачем вимог трирічного строку позовної давності, який за твердженням відповідача на день подання ним позову сплив.

12 січня 2017 року представник позивача до початку розгляду справи по суті подав до господарського суду клопотання про зміну предмета позову, у якому позовні вимоги виклав таким чином:

визнати укладений між фермерським господарством "ОСОБА_1 України" та Монастирищенською районною державною адміністрацією Черкаської області договір оренди землі від 23.07.2007, зареєстрований 02.10.2007 у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру про Державному комітеті України по земельних ресурсах" за №33, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, з дня державної реєстрації додаткової угоди про поновлення вказаного договору оренди землі;

зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області прийняти рішення про визначення керівника органу виконавчої влади, який уповноважений підписати додаткову угоду до договору оренди землі, зареєстрованого 02.10.2007 за №33.

Господарський суд прийняв заявлені у клопотанні представника позивача зміни предмету позову.

Ухвалою від 12.01.2017 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 11 год. 30 хв. 08.02.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

08 лютого 2017 року позивач подав до Господарського суду Черкаської області заяву про збільшення розміру позовних вимог, якою просив доповнити уже заявлені позовні вимоги вимогою про зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області підписати з фермерським господарством "ОСОБА_1 України" додаткову угоду про поновлення укладеного між Монастирищенською районною державною адміністрацією Черкаської області і фермерським господарством "ОСОБА_1 України" договору оренди землі від 23.07.2007, зареєстрованого 02.10.2007 у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру про Державному комітеті України по земельних ресурсах" за №33, в редакції, запропонованій фермерським господарством "ОСОБА_1 України", а саме на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

При цьому у заяві від 08.02.2017 представник позивача зазначив, що 16.01.2017 він надіслав відповідачу проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 23.07.2007 на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, проте відповідач цю додаткову угоду не підписав.

Господарський суд прийняв до розгляду вказану у заяві представника позивача від 08.02.2017 вимогу в порядку збільшення розміру позовних вимог.

08 лютого 2017 року відповідач подав до господарського суду додатковий відзив на позов, у якому вказав на включення своїм наказом від 30.09.2015 №222/30-15 земельної ділянки, якої стосується даний спір, до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги, що відповідно до ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України унеможливлює надання її у користування до завершення торгів. Також у додатковому відзиві на позов відповідач вказав на не проведення нормативної грошової оцінки орендованої позивачем за договором від 23.07.2007 земельної ділянки, відсутність у цьому договорі визначення орендної плати у відповідності із вимогами чинного законодавства, а саме у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що робить неможливим узгодження такої істотної умови договору оренди землі як орендна плата і продовження договору оренди землі на тих самих умовах, що були ним передбачені.

У засіданні суду, яке відбулося 08.02.2016 за участі представників обох сторін, представник позивача підтримав позов з викладених у ньому та у заяві від 08.02.2017 підстав, а представник відповідача підтримав заперечення проти позову, викладені у відзиві та у додатковому відзиві на позов .

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2007 року Монастирищенська районна державна адміністрація як орендодавець і фермерське господарство "ОСОБА_1 України" як орендар уклали між собою договір оренди землі (далі договір від 23.07.2007), згідно з яким орендодавець надає орендарю, а останній приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 37,3934 га, утому числі рілля із земель запасу 37,3934 га, яка знаходиться на території Чапаєвської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області.

У п. 8 договору від 23.07.2007 його сторони передбачили, що даний договір укладено на 5 років. Після закінчення терміну договору орендар має переважне право на поновлення його на новий термін. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

02 жовтня 2007 року договір від 23.07.2007 був зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру про Державному комітеті України по земельних ресурсах" за №33.

За актом приймання-передачі від 08.10.2017 Монастирищенська районна державна адміністрація на виконання договору від 23.07.2007 передала фермерському господарству "ОСОБА_1 України", а останнє прийняло в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 37,3934 га, яка знаходиться на території Чапаєвської сільської ради.

21 червня 2012 року фермерське господарство "ОСОБА_1 України" звернулось до вказаного у договорі від 23.07.2007 орендодавця - Монастирищенської районної державної адміністрації із заявою про продовження на 49 років терміну дії договорів оренди земельних ділянок, у тому числі і орендованої за договором від 23.07.2007 земельної ділянки площею 37,3934 га.

Доказів надіслання до Монастирищенської районної державної адміністрації разом із заявою від 21.06.2012 відповідного проекту додаткової угоди фермерське господарство "ОСОБА_1 України" господарському суду не надало.

25 червня 2012 року комісія Монастирищенської районної державної адміністрації з розгляду матеріалів по наданню у користування та передачу в орендну земельних ділянок і визначення доцільності розміщення на них обєктів розглянула вказану вище заяву фермерського господарства "ОСОБА_1 України" від 21.06.2012 і вирішила задовольнити її, надала дозвіл на виготовлення технічної документації за рахунок заявника і вказала останньому на необхідність у 10 денний термін зявитися до відділу Держкомзему для приведення документів у відповідність

Монастирищенська районна державна адміністрація ніяких рішень (розпоряджень) за заявою фермерського господарства "ОСОБА_1 України" від 21.06.2012 не прийняла і відповіді на цю заяву не надала.

Після 02.10.2012 дня закінчення строку дії договору від 23.07.2007 протягом місяця Монастирищенська районна державна адміністрація листа-повідомлення про заперечення у поновлені договору від 23.07.2007 фермерському господарству "ОСОБА_1 України" не надіслала, а останнє після 02.10.2012 продовжило і продовжує до цих пір користуватися вказаною у цьому договору земельною ділянкою і належним чином виконувати зобовязання за договором, що підтверджується поданим позивачем з позовом доказами: довідками сільського голови села Панський Міст, документами податкової звітності, платіжними дорученнями на сплату орендної плати і не заперечується відповідачем.

З 01.01.2013 повноваження щодо передачі у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України в редакції Закону України від 06.09.2012 № 5245-VI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності перейшли від районних державних адміністрацій до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, яким на той час було Державне агентство земельних ресурсів України, та до його територіальних органів.

Наказом від 25.01.2013 №40 Міністерство аграрної політики України затвердило зміни до Положення про Головні управління Держземагенства в областях, згідно з п. 4.32 якого, Головні управління Держземагенства в областях наділені повноваженнями передавати відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах областей.

29 квітня 2013 року фермерське господарство "ОСОБА_1 України" надіслало до Головного управління Держземагенства у Черкаській області письмове клопотанням від 29.04.2013, яким просило надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поновлення права користування земельною ділянкою площею 37,3934 га ріллі із земель запасу, та передати її в оренду терміном на 49 років, що знаходиться в адміністративних межах Чапаєвської сільської ради Монастирищенського району (за межами населеного пункту).

Головне управління Держземагенства у Черкаській області клопотання фермерського господарства "ОСОБА_1 України" від 29.04.2013 одержало 07.05.2013 і листом від 14.05.2013 №406/03-02-30 попросило назване господарство для вирішення поставленого у клопотанні питання по суті надати лист-відповідь Монастирищенської районної державної адміністрації на заяву від 21.06.2012.

Такого листа-відповіді Монастирищенської районної державної адміністрації фермерське господарство "ОСОБА_1 України" Головному управлінню Держземагенства у Черкаській області не надало, тому останнє залишило клопотання фермерського господарства "ОСОБА_1 України" від 29.04.2013 без відповіді по суті поставлених у ньому питань.

Доказів того, що 29.04.2013 Головному управлінню Держземагенства у Черкаській області, крім клопотання від 29.04.2013 вказаного вище змісту, була надіслана і додана позивачем до позову заява від 29.04.2013 про поновлення договору оренди з проектом відповідної додаткової угоди, фермерське господарство "ОСОБА_1 України" господарському суду не надало.

Відповідно до п. 2 та п. 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №5 Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру:

утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області;

реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Черкаській області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області;

встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

25 квітня 2015 року була проведена державна реєстрація Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Наказом Держгеокадастру України від 26.05.2015 №84 Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області погоджена можливість забезпечення здійснення покладених на Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області функцій і повноважень Головного управління Держземагенства у Черкаській області, що припиняється.

Таким чином, з 26.05.2015 внаслідок реорганізації Головного управління Держземагенства у Черкаській області його повноваження перейшли до правонаступника - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області і саме останнє з 26.05.2015 є орендодавцем вказаної у договорі від 23.07.2007 земельної ділянки.

16 січня 2017 року фермерське господарство "ОСОБА_1 України" надіслало на адресу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з листом лист-повідомленням від 16.01.2017 для підписання три підписані фермерським господарством і скріплені його печаткою примірники проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого 02.10.2007 за №33, у якому передбачена така умова: "Договір оренди землі, зареєстрований 02.10.2007 за №33, вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором".

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області вказані вище примірники проекту додаткової угоди одержало 18.01.2017 і на день прийняття господарським судом цього рішення їх не підписало і не повернуло фермерському господарству "ОСОБА_1 України".

Стаття 33 Закону України Про оренду землі у редакції Закону України від 17.02.2011 №3038-VI, який набрав чинності з 12.03.2011, містить наступні норми:

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Отже, ст. 33 Закону України Про оренду землі передбачає два випадки поновлення договору оренди землі. Перший випадок передбачений частинами 1 - 5 ст. 33 Закону України Про оренду землі у порядку реалізації орендарем свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, і другий випадок передбачений частиною 6 ст. 33Закону України Про оренду землі у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Ці два випадки поновлення договору оренди землі на новий строк застосовуються самостійно у залежності від конкретних обставин.

Для поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обовязки за договором, відсутність протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору; сторони в обовязковому порядку у місячний строк укладають додаткову угоду про поновлення договору.

Аналогічного висновку щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 25.02.2015 у справі №6-219цс14.

Фермерське господарство "ОСОБА_1 України" належним чином не скористалося своїм переважним правом на поновлення договору від 23.07.2007 на новий строк, оскільки не додало до поданої ним до Монастирищенської районної державної адміністрації заяви від 21.06.2012 відповідного проекту додаткової угоди, як того вимагає ч. 3 ст. 33Закону України Про оренду землі.

Разом з тим, продовження фермерським господарством "ОСОБА_1 України" користування орендованою земельною ділянкою після закінчення дії договору від 23.07.2007, яке з 02.10.2012 триває уже пятий рік, виконання позивачем належним чином зобовязань за вказаним договором і відсутність протягом місяця після закінчення строку дії цього договору листа - повідомлення Монастирищенської районної державної адміністрації про заперечення у поновленні цього договору в силу ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі означає, що договір від 23.07.2007 вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором і, що в силу ч. 8 ст. 33 Закону України Про оренду землі сторони у місячний строк в обов'язковому порядку повинні були укласти додаткову угоду про поновлення договору від 23.07.2007, проте всупереч вимогам вказаної норми вони цього не зробили до цих пір.

Договір від 23.07.2007 є цивільним договором. Відповідно відносини, які виникли між сторонами із цього договору, є цивільними відносинами, які згідно з ч. 1 ст. 1 Цивільного кодексу Україні засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників.

Частина 8 ст. 33 Закону України Про оренду землі покладає зобовязання щодо укладення у місячний строк додаткової угоди про поновлення договору на обидві сторони договору в однаковій мірі і не визначає при цьому хто із цих зобовязаних сторін має ініціювати укладення такої додаткової угоди і надавати її проект для підписання іншій стороні.

Отож як позивач, так і відповідач, як юридично рівні і однаково зобовязані у спірних правовідносинах сторони щодо укладення додаткової угоди, могли ініціювати її укладення.

Неукладення сторонами у місячний строк додаткової угоди про поновлення договору від 23.07.2007, який в силу ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі вважається поновленим, є прямим порушенням ч. 8 ст. 33 цього ж Закону, яка вимагає від сторін укладення такої додаткової угоди в обовязковому порядку.

Встановлений ч. 8 ст. 33 Закону України Про оренду землі місячний строк укладення додаткової угоди про поновлення договору не є присічним, тобто таким, після закінчення якого у сторін припиняється обовязок щодо укладення додаткової угоди, а це означає, що порушення сторонами обовязку укласти додаткову угоду є триваючим порушенням аж допоки не закінчиться строк, на який договір оренди землі в силу ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі вважається поновленим.

При триваючому порушенні, сторона, права якої на укладення запропонованого нею проекту додаткової угоди порушені, може звернутися з відповідним позовом до суду у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав.

Тож твердження відповідача про припинення договору від 23.07.2007 після закінчення місячного строку, встановленого ч. 8 ст. 33 Закону України Про оренду землі для укладення додаткової угоди, та про сплив за вимогами позивача встановленої ст. 257 Цивільного кодексу України трирічної позовної давності є помилковими.

Як уже зазначалося вище договір від 23.07.2007 в силу ч. 8 ст. 33 Закону України Про оренду землі вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, і зобовязання сторін щодо укладення додаткової угоди не припинилося, тому відповідач не мав права на включення своїм наказом від 30.09.2015 №222/30-15 орендованої позивачем за договором від 23.07.2007 земельної ділянки до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги. Отож вказаний наказ відповідача не підлягає застосуванню господарським судом у спірних правовідносинах як такий, що не відповідає законодавству України.

Строк і умови, на яких договір від 23.07.2007 оренди землі вважається поновленим за правилами ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі, визначені у цій нормі, а саме на строк і на умовах, які були передбачені цим договором.

Разом з тим, сторони не позбавлені права за обопільною згодою або у судовому порядку як під час укладення додаткової угоди так і після її укладення внести до договору від 23.07.2007 необхідні за чинним законодавством зміни і доповнення, зокрема і щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розміру орендної плати тощо. При цьому право на ініціювання таких змін і доповнень мають обидві сторони в залежності від їх інтересів та законних обовязків.

Отже, вимога позивача щодо визнання поновленим договору від 23.07.2007 і підписання додаткової угоди про його поновлення на строк і на умовах, які були передбачені цим договором, відповідає вимогам ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Утім вимога позивача в частині дати, з якої він вимагає визнати договір від 23.07.2007 поновленим, а саме з дати державної реєстрації додаткової угоди про поновлення цього договору, не відповідає вимогам ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі, з якої випливає, що договір оренди землі вважається поновленим з дати закінчення строку, на який він укладався.

Станом на день прийняття господарським судом цього рішення нормально необхідний час, на який вказано у ч. 2 ст. 644 Цивільного кодексу України, та встановлений частинами 3 та 4 ст. 181 двадцятиденний строк для розгляду, оформлення і надання відповідної відповіді на надісланий позивачем 16.01.2017 і отриманий відповідачем 18.01.2017 проект додаткової угоди про поновлення договору від 23.07.2007 закінчився. Відповідач у вказаний строк цей проект додаткової угоди не підписав і не надав позивачу відповіді зі своїми пропозиціями щодо змісту додаткової угоди, чим порушив право позивача на укладення додаткової угоди про поновлення договору від 23.07.2007.

За таких обставин, враховуючи передбачену ч. 8 ст. 33 Закону України Про оренду землі обовязковість укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати від відповідача укладення запропонованого йому позивачем проекту додаткової угоди.

Укладення письмової угоди у формі єдиного документу відповідно до ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України полягає у її підписанні уповноваженими представниками сторін. При цьому скріплення угоди печатками її сторін законом не вимагається.

Тобто підписання письмової угоди у формі єдиного документа її уповноваженими сторонам є способом укладення такої письмової угоди.

Отож вимога позивача про зобовязання відповідача підписати з позивачем додаткову угоду про поновлення договору від 23.07.2007 в редакції, запропонованій позивачем, є нічим іншим як вимогою про укладення такої додаткової угоди.

Щодо вимоги позивача про зобовязати відповідача прийняти рішення про визначення керівника органу виконавчої влади, який уповноважений підписати додаткову угоду про поновлення договору від 23.07.2007, то ця вимога сама пособі не відповідає способу захисту порушеного права позивача на укладення вказаної додаткової угоди і повністю охоплюється вимогою про зобовязання відповідача підписати, а значить укласти таку додаткову угоду.

З огляду на викладене позов фермерського господарства "ОСОБА_1 України" підлягає задоволенню частково шляхом:

визнання укладеного між фермерським господарством "ОСОБА_1 України" та Монастирищенською районною державною адміністрацією Черкаської області договору оренди землі від 23.07.2007, зареєстрованого 02.10.2007 у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру про Державному комітеті України по земельних ресурсах" за №33, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором;

зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області укласти з фермерським господарством "ОСОБА_1 України" додаткову угоду про поновлення укладеного між Монастирищенською районною державною адміністрацією Черкаської області і фермерським господарством "ОСОБА_1 України" договору оренди землі від 23.07.2007, зареєстрованого 02.10.2007 у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру про Державному комітеті України по земельних ресурсах" за №33, шляхом підписання такої додаткової угоди у запропонованій фермерським господарством "ОСОБА_1 України" редакції: "Договір оренди землі, зареєстрований 02.10.2007 за №33, вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором".

За подання позову позивач за платіжними дорученнями від 02.12.2016 №285, №286 та №287 сплатив до Державного бюджету України 4134 грн. судового збору, по 1378 грн. за кожну із трьох вимог немайнового характеру.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає відшкодуванню 2756 грн. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати укладений між фермерським господарством "ОСОБА_1 України" та Монастирищенською районною державною адміністрацією Черкаської області договір оренди землі від 23.07.2007, зареєстрований 02.10.2007 у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру про Державному комітеті України по земельних ресурсах" за №33, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором;

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ідентифікаційний код 39765890) укласти з фермерським господарством "ОСОБА_1 України" (вул. Гагаріна, 197, с. Летичівка, Монастирищенський район, Черкаська область, 19100, ідентифікаційний код 34324098) додаткову угоду про поновлення укладеного між Монастирищенською районною державною адміністрацією Черкаської області і фермерським господарством "ОСОБА_1 України" договору оренди землі від 23.07.2007, зареєстрованого 02.10.2007 у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру про Державному комітеті України по земельних ресурсах" за №33, шляхом підписання такої додаткової угоди у запропонованій фермерським господарством "ОСОБА_1 України" редакції: "Договір оренди землі, зареєстрований 02.10.2007 за №33, вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором".

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ідентифікаційний код 39765890) на користь фермерського господарства "ОСОБА_1 України" (вул. Гагаріна, 197, с. Летичівка, Монастирищенський район, Черкаська область, 19100, ідентифікаційний код 34324098) - 2756 грн. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 20.02.2017.

СУДДЯ М.В. Дорошенко