ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"23" лютого 2017 р. Справа № 11/49

За заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «Віейбі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Віейбі Банк» ОСОБА_1

Про видачу дублікату наказу та поновлення строку предявлення наказу до виконання

У справі :

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»

до Приватного підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 63553,48 грн.

Суддя Гушилик С.М.

За участю представників:

Від позивача (заявника): не зявився

Від відповідача : не зявився

Від органу ДВС : не зявився

Суть спору: Рішенням суду від 30.04.2009 року задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «Віейбі Банк») в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Віейбі Банк» та стягнуто з відповідача на користь позивача 32194,29 грн. заборгованості по кредиту, 2401,16 грн. нараховані та несплачені відсотки, 1458,03 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту, штрафу в сумі 10000 грн., 460,53 грн. державного мита та 85,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання даного рішення 12 травня 2009 року судом видано наказ.

08.02.2016 року ПАТ «Віейбі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Віейбі Банк» ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу від 12.05.2009 року по справі № 11/49.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що виконавчий лист по справі № 11/49 від 12.05.2009 року був предявлений до виконання до Шевченкіського ВДВС Чернівецького міського управління юстиції, яким 28.10.2010 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, проте виконавчий лист до позивача не надійшов, що стало підставою для звернення із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання, про видачу дублікату виконавчого листа №11/49 від 12.05.2009 року та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Також, в своїй заяві позивач просить змінити найменування стягувача з відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (ВАТ «Віейбі Банк») на публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «Віейбі Банк») посилаючись на те, що наказ на примусове виконання рішення по справі 11/49 був виданий 12.09.2009 року, а на сьогоднішній день правонаступником стягувача ВАТ «Віейбі Банк» є ПАТ «Віейбі Банк».

Зазначений наказ, був втрачений, що підтверджується витягом з акту до протоколу №1 від 02.02.2017 року.

Ухвалою від 14.02.2017 року розгляд зазначеної заяви призначено на 23.02.2017 року.

23.02.2017 року представники заявника та органу ДВС направили клопотання, в якому розгляд даної заяви просять проводити без їхньої участі.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 116 ГПК України передбачено, що виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Згідно ст. 119 ГПК Україна, у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно зі ст. 120 ГПК України, у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення наказу до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його предявлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла на момент видачі наказу від 12.05.2009 року) передбачено, що строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувану у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк для предявлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника , - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону).

Згідно п. 4 Розділу II Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) № 2677-VI від 04.11.2010 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що дублікат наказу (ст. 120 ГПК) має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Судом встановлено, що постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.10.2010 ВП № 12907725 наказ господарського суду Чернівецької області у справі №11/49 від 12.05.2009 року повернутий стягувачеві на підставі ст.38, п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим суд дійшов висновку про переривання трьохрічного строку предявлення наказу від 12.05.2009 року до виконання, проте такий строк закінчився в жовтні 2012 року, а заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката наказу на примусове виконання рішення 08.02.2017 року. Тобто після закінчення строку встановленого для предявлення наказу до виконання.

Розглянувши заяву про поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу від 12.05.2009 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

У поданій заяві заявник зазначає, що наказ був предявлений до виконання, однак 28.10.2010 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, про яку, як зазначає заявник, стягувач дізнався 08.11.2016 року.

Відповідно до ч. 1ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла на момент видачі наказу від 12.05.2009р.) сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Позивач був обізнаний, що рішення суду не виконувалось, мав право на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, однак стягувач не скористався правами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження» і ходом виконавчого провадження не цікавився.

При обґрунтуванні поважності причин пропуску строку позивач, посилається на те, що минуле керівництво банку за часів якого виконавче провадження було втрачене звільнено, а керівником стягувача призначено особу від фонду, яка не могла знати про факт того, що наказ про примусове виконання рішення не знаходиться в матеріалах справи, повторно не предявлено до відповідного органу ДВС та про пропуск строку до того, як нею було проведено інвентаризацію кредитних активів, проте таке обґрунтування не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання, так як рішення про призначення уповноваженою особою фонду було прийнято ще 20.03.2015 року.

Як зазначає сам заявник, він вперше звернувся до Шевченківського ВДВС Чернівецького міського управління юстиції лише 06.09.2016 року.

Таким чином, про втрату наказу стягувачу було відомо принаймні з вересня 2016 року, однак до суду з заявою про поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу від 12.05.2009 року вперше звернувся в листопаді 2016 року.

Ухвалою суду від 22.12.2016 року у задоволенні заяви позивача №11/1-44/2 від 06.02.2017 року про видачу дублікату наказу та поновлення строку предявлення наказу до виконання судом відмовлено.

Однак, 08.02.2017 року ПАТ «Віейбі Банк» повторно звернувся до господарського суду Чернівецької області з заявою про поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу від 12.05.2009 року по справі №11/49.

Можливість відновлення судом пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання безпосередньо пов'язана із наявністю поважних причин його пропуску, і такою підставою не може бути лише подання заяви стягувача із зазначенням, що ним пропущено строк з поважних причин.

З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви поновлення пропущеного строку предявлення наказу від 12.05.2009 року, як такої, що не є обґрунтованою.

Крім того, розглядаючи питання щодо видачі дублікату наказу, суд має керуватися ст.120 ГПК України, зокрема, суд має перевірити докази на які посилається заявник, що зазначає про втрату виконавчого документа.

Як вбачається з матеріалів справи заявником до заяви про поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу від 12.05.2009 року додано витяг з акту до протоколу №1 від 02.02.2017 року, однак даний документ не засвідчує факт втрати виконавчого документа.

З огляду на зазначене та на те, що сторона має довести ті обставини, на які вона посилається належними та допустимими доказами, водночас, у видачі дубліката наказу може бути відмовлено, якщо до заяви про видачу дубліката не додано документів, передбачених частиною третьою ст. 120 ГПК України, а саме: до заяви не додано довідки ВДВС про втрату наказу, або довідки органу звязку чи установи банку, в разі якщо наказ було втрачено даними установами.

Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що не подання документа, які підтверджують факт втрати наказу, є підставою для відмови у видачі дубліката наказу господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу від 12.05.2016 року.

Враховуючи вищевикладене підстав для заміни стягувача з відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (ВАТ «Віейбі Банк») на публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «Віейбі Банк») у видачі наказу якого відмовлено, суд не вбачає.

Керуючись ст. 86, 119, 120 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «Віейбі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Віейбі Банк» ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу від 12.05.2009 року по справі №11/49.

Суддя С.М. Гушилик