КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. Справа№ 911/1285/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 (договір про надання правових послуг адвоката від 18.01.2017 р.);

від відповідача - Кизима О.О. (довіреність №40-68 від 13.02.2017 р.);

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)»

на ухвалу господарського суду Київської області від 23.01.2017 р.

у справі №911/1285/15 (суддя Ярема В.А.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№35)» (Державного підприємства «Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)»)

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.01.2017 р. заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про зміну способу виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2015 р. у справі №911/1285/15 задоволено. Змінено спосіб виконання рішення в частині зобов'язання Державного підприємства «Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)» повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 184000 кг вугілля дерев'яного на суму 552000,00 грн., переданого за договором відповідального зберігання №1 від 16.01.2014 р., на стягнення з Державного підприємства «Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)» на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 552000,00 грн. Найменування стягувача - Фізична особа-підприємець ОСОБА_4. Найменування боржника - Державне підприємство «Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)».

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Державного підприємства «Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 23.01.2017 р. та відмовити у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_4 про зміну способу виконання рішення.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_4 про зміну способу виконання рішення.

В судовому засіданні 14.02.2017 року представником відповідача було подано копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якою підтверджується, що відповідач змінив назву.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи. Частина 1 ст. 43 ГПК України містить вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. З огляду на викладені вимоги ГПК України, господарський суд повинен з'ясувати усі обставини справи, що входять до предмету доказування в ній та мають значення для її розгляду.

Рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 р. у цій справі позовні вимоги задоволено. Зобов'язано Державне підприємство «Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)» повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 184000 кг вугілля дерев'яного на суму 552000,00 грн., переданого за договором відповідального зберігання №1 від 16.01.2014 р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 р. рішення господарського суду Київської області від 05.05.2015 р. залишено без змін.

18.03.2016 р. господарським судом Київської області видано накази на виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2015 р. у цій справі.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.08.2016 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 р., рішення господарського суду Київської області від 05.05.2015 р. у справі №911/1285/15 залишено без змін.

17.01.2017 р. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 була подана заява про зміну способу виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2015 р. у справі №911/1285/15 шляхом стягнення з відповідача вартості 184000 кг вугілля дерев'яного у розмірі 552000,00 грн.

В обгрунтування зазначеної заяви позивач посилався на те, що постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28.12.2016 р. ВП №50820786 стягувачу - ФОП ОСОБА_4 повернуто наказ про примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2015 р. щодо зобов'язання відповідача повернути позивачу 184000 кг вугілля дерев'яного на суму 552000,00 грн. з огляду на те, що державним виконавцем згідно акта від 21.07.2016 р. було встановлено відсутність належного до передачі стягувачу 184000 кг вугілля.

В підтвердження обґрунтувань заявником долучено до матеріалів справи копії постанови Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28.12.2016 р. ВП №50820786, акта державного зиконавця від 21.07.2016 р. про відсутність у боржника 184000 кг вугілля дерев'яного.

Згідно положень ст. 121 ГПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Пунктами 7.1.3. та 7.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками.

За відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

Як вбачається з матеріалів даної справи, відповідно до умов укладеного між сторонами договору відповідального зберігання №1 від 16.01.2014 р. за актом прийому-передачі від 17.01.2014 р. ФОП ОСОБА_4 передано, а Підприємством Білоцерківської виправної колонії (№35) прийнято на відповідальне зберігання 249900 кг вугілля дерев'яного оціночною вартістю 750000,00 грн., частину якого у кількості 65900 кг відповідач згодом на вимоги позивача повернув. За результатами розгляду спору у даній справі судом встановлено обґрунтованість вимог позивача щодо обов'язку відповідача повернути ФОП ОСОБА_4 184000 кг вугілля дерев'яного вартістю 552000,00 грн.

Водночас, 21.07.2016 р. державним виконавцем при примусовому виконанні наказу господарського суду Київської області від 18.03.2016 р. у справі №911/1285/15 було здійснено вихід за адресою відповідача: м. Біла Церква, вул. Калініна, 16 та за участю двох понятих і представника боржника було встановлено відсутність належного до передачі стягувачу вугілля дерев'яного у кількості 184000 кг. Відповідні обставини засвідчені актом державного виконавця від 21.07.2016 р., підписаним як державним виконавцем, так і понятими та представником боржника.

На підставі вищезазначених обставин згідно постанови Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28.12.2016 р. ВП №50820786 ФОП ОСОБА_4 повернуто наказ про примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2015 р. у справі №911/1285/16 щодо зобов'язання відповідача повернути позивачу 184000 кг вугілля дерев'яного на суму 552000,00 грн.

За таких обставин, враховуючи встановлення державним виконавцем відсутності у відповідача належного до передачі позивачу 184000 кг вугілля дерев'яного на суму 552000,00 грн., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність прийняття нових заходів для реалізації рішення у даній справі шляхом зміни способу виконання зазначеного рішення, а саме стягнення з відповідача вартості присудженого до передачі позивачу майна у розмірі 552000,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст. 121 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість заяви ФОП ОСОБА_4 про зміну способу виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2015 р. у справі №911/1285/15.

Щодо доводів відповідача про його неналежне повідомлення про час та місце проведення судового засідання, апеляційний господарський суд зазначає таке. З матеріалів справи вбачається, що ухвала про призначення до розгляду у судовому засіданні заяви про зміну способу виконання рішення була надіслана стронам в день винесення відповідної ухвали. Крім того, згідно даних з офіційного сайту «Укрпошта», відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, а саме 20.01.2017 р. отримав за довіреністю відправлення номер 139 (копія роздруківки міститься в матеріалах справи).

Відтак, судом першої інстанції було вчинено всі необхідні дії, передбачені ГПК України, щодо повідомлення відповідача про час та місце проведення судового засідання.

Згідно з положеннями ст. 77 ГПК України відкладення розгляду справи та оголошення в судовому засіданні перерви є правом, а не обов'язком суду.

Водночас, норми ст. 75 названого Кодексу надають суду право розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування ухвали суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не спростовують висновку місцевого господарського суду.

Тому колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Київської області від 23.01.2017 р. у даній справі є такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.ст. 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№35)» (Державного підприємства «Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)») залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Київської області від 23.01.2017 р. у справі №911/1285/15 залишити без змін.

Справу №911/1285/15 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк