УХВАЛА

20.02.2017Справа № 38/212
Суддя Отрош І.М., розглянувши заяву головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва у справі № 38/212

за позовом Служби безпеки України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройплюс»

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «Інтербудінвест»

про стягнення 102825 грн. 84 коп.

Без виклику представників.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2010 у справі № 38/212 позов Служби безпеки України задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройплюс» заборгованість в сумі 102825 грн. 84 коп., державне мито в сумі 1028 грн. 25 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн. 00 коп.

24.09.2010 на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

16.02.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла заява головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва у справі № 38/212.

Обгрунтовуючи вказану заяву, державний виконавець зазначив, що наказ Господарського суду міста Києва від 24.09.2010 у справі № 38/212 було повернуто стягувачу (Службі безпеки України) разом із постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.02.2012 ВП№27450253. Однак, стягувач зазначає, що вказаний наказ на його адресу не надходив, з огляду на що у довідці про втрату виконавчого документа вих. № 1/1 від 06.12.2016 (долучена державним виконавцем до заяви про видачу дублікату наказу) державний виконавець зазначає, що виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 24.09.2010 у справі № 38/212 є втраченим.

За таких обставин, головний державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві просить суд видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 24.09.2010 у справі № 38/212 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройплюс» на користь Служби безпеки України заборгованості в сумі 102825 грн. 84 коп., державного мита в сумі 1028 грн. 25 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн. 00 коп.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судових справ, заяву головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва у справі № 38/212 передано на розгляд судді Отрош І.М.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

При цьому суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо змісту заяви про видачу дублікату наказу. Водночас, ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України визначає документи, які повинні бути додані до заяви про видачу дубліката наказу на підтвердження факту втрати наказу.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з мотивів їх необґрунтованості. Втім, у видачі дубліката наказу може бути відмовлено, зокрема, у випадку звернення заявника із заявою про видачу дублікату наказу після закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Як встановлено судом, 24.09.2010 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2010 у справі № 38/212, яке набрало законної сили 17.09.2010, видано наказ, яким наказано стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройплюс» на користь Служби безпеки України заборгованість в сумі 102825 грн. 84 коп., державне мито в сумі 1028 грн. 25 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн. 00 коп.

При цьому, судом було зазначено, що строк пред'явлення наказу до виконання встановлений до 17.09.2013.

У поданій до суду заяві про видачу дублікату наказу, державний виконавець зазначив, що наказ Господарського суду міста Києва від 24.09.2010 у справі № 38/212 був пред'явлений до виконання стягувачем 07.07.2011 та 08.07.2011 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№27450253.

Крім того, у вказаній заяві державний виконавець зазначив, що постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.02.2012 ВП№27450253 наказ Господарського суду міста Києва від 24.09.2010 у справі № 38/212 було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, державний виконавець зазначив, що повну інформацію щодо проведених виконавчих дій надати не може у зв'язку із знищенням закінчених виконавчих проваджень та журналів вихідної кореспонденції за закінченням терміну зберігання на підставі інструкції з діловодства в органах ДВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999 в редакції станом на дату видачі наказу) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999 в редакції станом на дату пред'явлення наказу до виконання) строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Частиною 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999 в редакції станом на дату пред'явлення наказу до виконання) передбачено, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999 в редакції станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999 в редакції станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999 в редакції станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999 в редакції станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Будь-яких доказів щодо повторного (після повернення виконавчого документу на підставі постанови від 06.02.2012 ВП№27450253) пред'явлення стягувачем наказу Господарського суду міста Києва від 24.09.2010 у справі № 38/212 до виконання, у зв'язку з чим переривався б строк пред'явлення вказаного наказу до виконання, державним виконавцем суду не надано та у заяві про видачу дублікату наказу не наведено.

При цьому, як встановлено судом, у поданій до суду заяві державний виконавець зазначив, що стягувач не отримував наказ Господарського суду міста Києва від 24.09.2010 у справі № 38/212, який було йому повернуто разом із постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.02.2012 ВП№27450253, та зауважив, що повну інформацію щодо проведених виконавчих дій надати не може у зв'язку із знищенням закінчених виконавчих проваджень та журналів вихідної кореспонденції за закінченням терміну зберігання на підставі інструкції з діловодства в органах ДВС.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що станом на дату звернення заявника до суду із заявою про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва у справі № 38/212 строк пред'явлення вказаного наказу до виконання закінчився, що є підставою для відмови у видачі дублікату вказаного наказу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 120 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити головному державному виконавцю Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва у справі № 38/212, яким наказано стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройплюс» на користь Служби безпеки України заборгованість в сумі 102825 грн. 84 коп., державне мито в сумі 1028 грн. 25 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн. 00 коп.

Суддя І.М. Отрош