РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Справа № 21/1682-10

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Мельник О.В.

суддів Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління статистики в Хмельницькій області на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 16.01.17 р.

за заявою Другого відділу ДВС м.Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про заміну сторони виконавчого провадження

у справі № 21/1682-10 (суддя Субботіна Л.О. )

позивач Головне управління статистики у Хмельницькій області м. Хмельницький

відповідач Державне підприємство "Новатор"

про надання (виділення) відповідачем Державним підприємством "Новатор" - в користування Головному управлінню статистики у Хмельницькій області два місця (одну кімнату) в гуртожитку по вул. Молодіжній, 15/1 у м. Хмельницькому для проживання працівників статуправління згідно з договором від 17.02.1988 року

за участю представників сторін:

позивача - Рузіахунова Л.В. ( пред., дов. у дов.у справі)

відповідача - не з"явився

представник ДВС- Лубкович О.Р. ( пред., дов.у справі)

прпедставник Хмельницькоїміської ради Кучевська Г.В.

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017 р. у справі №21/1682-10 (суддя Субботіна Л.О.) у задоволенні заяви Другого відділу ДВС м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про заміну сторони виконавчого провадження № 27402463 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, місцевий господарський керувався положеннями ст.ст. 513, 520 Цивільного кодексу України, ст. 25, ч.1 ст. 121-4 Господарського процесуального кодексу України, ч.5 ст. 15 Закону України " Про виконавче провадження" та прийшов до висновку, що заявником не подано, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів укладення між Хмельницькою міською радою та ДП "Новатор" угод про переведення боргу, а також інших доказів заміни особи (провонаступництва) у спірних правовідносинах. В свою чергу, рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №753 від 23.10.2014р. та акт приймання-передачі в комунальну власність територіальної громади міста гуртожитку по вул. Молодіжній, 15/1 у м. Хмельницькому, який перебував на балансі ДП "Новатор", не можуть бути правовою підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні №27402463, оскільки за вказаними документами не відбулося заміни особи (боржника) у відносинах, щодо яких виник спір

Не погодившись із винесеною ухвалою, Головне управління статистики в Хмельницькій області звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ДВС про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником, не надав належної оцінки всім тим доказам та обставинам, на які посилається заявник- орган виконання судових рішень, з огляду на те, що Державне підприємство "Новатор", яке є Боржником за виконавчим провадженням, не має жодних повноважень на володіння та користування гуртожитком по вул. Молодіжній, 15/1 у м. Хмельницькому, право на яке перейшло до територіальної громади м. Хмельницького, від імені та в інтересах якої суб"єктом права комунальної власності виступає Хмельницька міська рада, а тому вона є правонаступником всіх тих прав та обов"язків, які належали ДП "Новатор" з управління та обслуговування зазначеного гуртожитку, що є підставою для заміни його як сторони виконавчого провадження - боржника на іншу особу - Хмельницьку міську раду.

Вважає, що Хмельницька міська рада, прийнявши гуртожиток у комунальну власність міста, перебрала на себе обов"язки ДП "Новатор" по утриманню цього гуртожитку, тобто, функції щодо володіння та користування гуртожитком по вул. Молодіжній, 15/1 у м. Хмельницькому перейшли від одного суб"єкта до іншого.

Апелянт у скарзі покликається на судову практику, а саме на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 лютого 2012 року у справі №2а-18997/11/2670.

Зокрема, вказує, що у даному випадку відбулося функціональне правонаступництво, оскільки відбувся перехід функцій від одного суб"єкта до іншого, на якого покладено реалізацію повноважень. Разом з тим, на думку скаржника, місцевий господарський суд безпідставно не взяв до уваги зазначену судову практику.

Просить скасувати ухвалу господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017р. та прийняти постанову, якою замінити боржника - Державне підприємство "Новатор", як вибулої сторони, на його правонаступника - Хмельницьку міську раду, якій був переданий гуртожиток по вул. Молодіжній, 15/1 у м. Хмельницькому.

У відзиві на апеляційну скаргу Хмельницька міська рада зазначає , що ухвала місцевого суду є законною, а подану апеляційну скаргу вважає необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Зазначає, що гуртожиток по вул. Молодіжній, 15/1 в місті Хмельницькому перебував у державній власності, знаходився на балансі ДП "Новатор" і був переданий у комунальну власність територіальної громади міста Хмельницького на підставі акта приймання - передачі, який був затверджений рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 753 від 24.10.2014 року.

Рішенням Хмельницької міської ради №26 від 24.10.2014 року було залишено цілісний майновий комплекс гуртожитку по вул. Молодіжній, 15/1 в статусі гуртожиток та було надано дозвіл на приватизацію його житлових та нежитлових приміщень.

Наголошує, що дане рішення дасть мешканцям вказаного гуртожитку право приватизувати займані ними кімнати. Вважає, що згідно вказаного рішення не відбулося ні заміни боржника, ні заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, оскільки Хмельницька міська рада не укладала і не давала згоди на укладення угод про переведення боргу, відступлення права вимоги або заміну сторони у зобов'язанні.

Просить ухвалу господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017 р. у справі № 21/1682-10 залишити без змін , а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання з"явився представник апелянта, яка підтримала вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній. Додатково пояснила, що рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.10.2014р. № 753, зокрема в частині безоплатної передачі в комунальну власність гуртожитку по вул. Молодіжній ,15/1 м. Хмельницький не оскаржувала.

Просить вимоги апеляційної скарги задовольнити, ухвалу господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017 р. скасувати.

Представник ДВС підтримала вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній.

Просить задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Представник Хмельницької міської ради заперечила вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. Просить ухвалу господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача ДП « Новатор» в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та заздалегідь ( а.с. 211 т.3).

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Оскільки у матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору та відповідачем не надано доказів в підтвердження поважності причин неявки їх представника в судове засідання, справа розглядається відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України без явки відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно ч.2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого суду розглядається протягом п"ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення позивача, представників ДВС та Хмельницької міської ради , перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Головного управління статистики в Хмельницькій області не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.10.2010р. у справі № 21/1682-10, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.03.2011р. та постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2011р., позов задоволено. Зобов'язано державне підприємство "Новатор" надати (виділити) в користування Головному управлінню статистики у Хмельницькій області два місця (одну кімнату) в гуртожитку по вул. Молодіжній, 15/1 у м. Хмельницькому для проживання працівників статуправління згідно з договором від 17.02.1988 року.

08.06.2011р. на виконання вищевказаного рішення господарський суд Хмельницької області видав наказ про примусове виконання рішення у даній справі, який був пред"явлений до виконання 24.06.2011 року в Другій міській відділ Державної виконавчої служби Хмельницького міського управління юстиції.

24.06.2011 року Другим міським відділом ДВС м. Хмельницький відкрито виконавче провадження ВП № 27402463 .

В подальшому, 23.10.2014 року рішенням виконкому Хмельницької міської ради затверджено акт приймання-передачі в комунальну власність територіальної громади міста гуртожитку по вул. Молодіжній, 15/1 м. Хмельницького, який перебував на балансі державного підприємства "Новатор" і є державною власністю.

Зазначений гуртожиток переданий на баланс Хмельницького міського комунального підприємства ЖКК "Будівельник", що підтверджується актом №1 приймання-передачі основних засобів.

У зв"язку з передачею гуртожитку по вул. Молодіжній, 15/1 у м. Хмельницькому у комунальну власність міста, державний виконавець звернувся до суду із заявою про необхідність заміни сторони виконавчого провадження.

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) -сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими - законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 15 вищевказаного Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

В свою чергу, відповідно до матеріалів справи на виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 29.10.2010р. було видано наказ про примусове виконання рішення у справі №21/1682-10 від 08.06.2011р. При цьому, боржником у вказаному наказі зазначено Державне підприємство "Новатор" (м. Хмельницький вул. Тернопільська, 17, ), стягувачем - Головне управління статистики у Хмельницькій області.

Колегія судді констатує, що заміна сторони на стадії виконання судового рішення може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження".

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. (ч. 1 ст. 121-4 ГПК України).

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Згідно з приписами статті 25 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Так, зазначеною статтею ГПК передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або за законом (стаття 514 Цивільного кодексу України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 ГПК).

Крім того, процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі (абз. З п. 1.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 за № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського -процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Як вбачається з доводів апелянта, Хмельницька міська рада, прийнявши гуртожиток у комунальну власність міста, стала функціональним правонаступником ДП "Новатор" щодо гуртожитку по вул. Молодіжній, 15/1 у м. Хмельницькому і до неї перейшов обов'язок ДП "Новатор" надати позивачу двохмісну кімнату у гуртожитку.

Крім того, апелянт покликається на судову практику (постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 лютого 2012 року у справі №2а-18997/11/2670).

Разом з тим, колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що у даному випадку відбулося функціональне правонаступництво, оскільки відбувся перехід функцій від одного суб"єкта до іншого, на якого покладено реалізацію повноважень.

Зокрема, слід зазначити, що згідно матеріалів справи спірні правовідносини розглядається судом в порядку господарського судочинства.

Як свідчить подана апелянтом судова практика, питання функціонального правонаступництва має місце саме в порядку адміністративного судочинства.

Зокрема, згідно п.9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008р. "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" , відповідно до статті 55 КАС України в разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи правонаступником.

При визначенні процесуального правонаступництва судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.

У разі зменшення обсягу компетенції суб'єкта владних повноважень, не пов'язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач судом залучається інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, перехід функцій від одного державного органу до іншого є функціональним правонаступництвом.

Разом з тим, колегія суддів констатує, що відсутні правові підстави для застосування до спірних правовідносин такий вид правонаступництво , як функціональне.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин ст. 520 ЦК України,відповідно до якої боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 ЦК України. Тобто такий правочин вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, у якому здійснюється заміна боржника.

В свою чергу, як свідчать матеріали справи, заявником як в суд першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи не надано доказів укладення між Хмельницькою міською радою та ДП "Новатор" угод про переведення боргу, а також інших доказів заміни особи (провонаступництва) у спірних правовідносинах.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №753 від 23.10.2014р. та акт приймання-передачі в комунальну власність територіальної громади міста гуртожитку по вул. Молодіжній, 15/1 у м. Хмельницькому, який перебував на балансі ДП "Новатор", не можуть бути правовою підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні №27402463, оскільки за вказаними документами не відбулося заміни особи (боржника) у відносинах, щодо яких виник спір.

Отже, суд апеляційної інстанції констатує, що Хмельницька міська рада не є правонаступником Державного підприємства "Новатор" у спірних правовідносинах в розумінні ст. 25 ГПК України, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявні вимоги державного виконавця, адресовані Голові Хмельницької міської ради від 20.09.2016 р., 24.10.16р, 30.11.2016р. ( а.с, 151,152,153, т.3), які ніби-то підтверджують активні дії останнього щодо виконання рішення суду від 29.10.2010 р. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що державним виконавцем з часу винесення рішення виконавчим комітетом Хмельницької міської ради від 23.10.2014р. № 753 про передачу гуртожитку по вул. Молодіжній 15/1 проводились якісь дії по виконанню зазначеного вище рішення суду.

Натомість, як вбачається з матеріали справи, Хмельницька міська пропонувала позивачу, зокрема станом на 29.11.2016 р. в МКП ЖКК "Будівельник" два ліжко- місця для проживання , про що свідчить лист від 30.11.2016р. № 12-5116-02-09 ( а.а.170, т.3). При цьому, представник міської ради в судовому засіданні апеляційного господарського суду пояснила, що даний лист не свідчить про визнання обов»язку міської ради надати позивачу місця у гуртожитку. Крім того, з пояснень представника Хмельницької міської ради та даного листа вбачається, що вільних кімнат в гуртожитку по вул. Молодіжній, 15/1 у м. Хмельницькому немає.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги та пояснення представника апелянта не спростовують по суті правильного висновку суду, викладеного у оскаржуваній ухвалі.

В силу ст.ст. 33, 38, 43,47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги Головного управління статистики в Хмельницькій області та скасування чи зміни ухвали господарського суду Хмельницької області від 16 січня 2017 року у справі № 121/1682-10.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від16.01.2017 у справі № 21/168210 залишити без змін, а апеляційну скаргу Головного управління статистики в Хмельницькій області без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.