РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р. Справа № 4/18-Б

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Савченко Г.І. ,

суддя Саврій В.А.

при секретарі Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від скаржника: Мазурок А.А. - представник за довіреністю №7811-К-О від 28.12.2016р.

від кредиторів: не з'явились

арбітражний керуючий (ліквідатор): Чичва О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м.Дніпро

на ухвалу господарського суду Житомирської області

від 16.01.17 р. у справі № 4/18-Б (суддя Прядко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корецький аграрій", с.Пищів, Новоград-Волинського району Житомирської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 16.01.2017р. у справі №4/18-Б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Корецький аграрій" між іншим, скаргу арбітражного керуючого Паламарчука Олександра Анатолійовича від 29.09.2016р. на бездіяльність арбітражного керуючого ТОВ "Корецький аграрій" ліквідатора Чичви О.С. щодо не включення його вимог у справі №4/18-Б до реєстру вимог кредиторів боржника задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність ліквідатора Чичви О.С. щодо не включення вимог арбітражного керуючого Паламарчука О.А. у справі №4/18-Б до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Корецький аграрій" у сумі 268116,72грн..

Зобов'язано ліквідатора Чичву О.С. включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Корецький аграрій" у порядку черговості, а саме до складу витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство, тобто витрат першої черги, вимоги арбітражного керуючого Паламарчука О.А. у сумі 268116,72грн..

В іншій частині скарги відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати в частині часткового задоволення скарги арбітражного керуючого Паламарчука О.А. (п.1 резолютивної частини) та прийняти нове судове рішення, яким відмовити арбітражному керуючому Паламарчуку О.А. в задоволенні скарги в повному обсязі.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що ухвалу місцевим господарським судом прийнято з порушенням норм чинного законодавства;

- стверджує, що до моменту затвердження реєстру вимог кредиторів, обрання комітету кредиторів та встановлення розміру та порядку оплати послуг розпорядника майна, оплата послуг Паламарчука О.А. могла здійснюватися виключно за рахунок ініціюючого кредитора у справі;

- зауважує, що після затвердження реєстру вимог кредиторів 31.03.2015р., та обрання комітету можливо було встановити оплату послуг іншу, ніж викладено вище, але обов'язково при цьому затвердивши як розмір так і джерело оплати ухвалою суду. Такі ухвали господарським судом Житомирської області не приймалися. Той факт, що комітет кредиторів вийшов за межі своїх повноважень та прийняв рішення про оплату послуг за рахунок боржника, жодним чином не дозволяє вважати такі вимоги законними;

- щодо класифікації таких вимог, як "витрати ліквідаційної процедури", також не погоджується з такою тезою, оскільки витрати ліквідаційної процедури, це витрати на оплату послуг ліквідатора, відшкодування витрат ліквідатора, витрати пов'язанні із завершенням технологічного циклу, витрати на звільнення працівників банкрута, витрати на заходи пов'язані із виявленням та збереженням майна банкрута, витрати на оплату послуг організатора аукціону тощо. Серед таких витрат відсутні витрати на оплату послуг розпорядника майна, оскільки така витрата повинна здійснюватися за рахунок ініціюючого кредитора;

- звертає увагу колегії суддів, що резолютивна частина ухвали суду від 14.06.2016р., на яку посилається арбітражний керуючий Паламарчук О.А., зазначаючи, що вказана ухвала зобов'язувала ліквідатора вчиняти певні дії із включення вимог Паламарчук О.А. до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Корецький Аграрій", не містила вказівок ліквідатору певним чином корегувати реєстр, натомість пункт 3 резолютивної частини ухвали вказував про відмову суду визнати кредиторські вимоги арбітражного керуючого Паламарчука О.В.;

- додає, що посилання арбітражного керуючого Паламарчука О.А. на обставину, що починаючи із 01.07.2014р. щодо ініціюючого кредитора порушено справу про банкрутство, жодним чином не дає підстав заявляти вимоги із оплати своїх послуг до боржника. Законодавством про банкрутство чи будь-якими іншими нормативно-правовими актами не передбачено перехід такої вимоги в будь-якому випадку. Законом передбачено тільки можливість зміни джерела оплати послуг розпорядника майна тільки на підставі рішення комітету кредиторів, затвердженого ухвалою господарського суду. В межах справи про банкрутство ТОВ "Корецький Аграрій" не приймалося ухвал, якими б встановлювалося інше джерело оплати послуг;

- обґрунтовує, що посилання суду на застосування норм щодо гарантованості оплати праці та застосування в даному питанні норм Конституції України та норм трудового права в даному випадку також не можливо застосувати;

- зазначає, що відповідно до "попередньої" редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражні керуючі виконували свої повноваження в статусі фізичної особи-підприємця, відповідно здійснювали свою діяльність на свій власний ризик. До того ж на даний момент Паламарчук О.А. також перебуває в статусі фізичної особи-підприємця відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Факт неотримання в установленому порядку коштів від ініціюючого кредитора є фактом отримання Паламарчуком О.А. збитків, ризик отримання яких несе будь-який підприємець. Законодавством не передбачено перекладання збитків в такому випадку на боржника в процедурі банкрутства;

- звертає увагу суду, що за п'ять років виконання повноважень розпорядника майна (до моменту визнання ініціюючого кредитора банкрутом) арбітражний керуючий Паламарчук О.А. не вжив жодних заходів щодо стягнення своєї законної винагороди із ініціюючого кредитора. Додатково зазначає, що арбітражний керуючий Паламарчук О.А. виконував свої повноваження на протязі більше шести років, замість півроку, передбачених ч.7 ст.13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 4/18-Б у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.02.2017р. відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 21.02.2017р. об 14:30год..

14.02.2017р. на електронну адресу суду від представника ПАТ КБ "Приватбанк" надійшло клопотання від 13.02.2017р. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, забезпечення якої просить доручити господарському суду Житомирської області.

Рівненського апеляційного господарського суду від 14.02.2017р., враховуючи ухвалу від 16.02.2017р. про виправлення описки, у задоволенні клопотання ПАТ КБ "Приватбанк" від 13.02.2017р. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції - відмовлено.

У відповідності до розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2017р. №01-04/199 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №4/18-Б - Демидюк О.О. у період з 20.02.2017р. по 24.02.2017р. включно, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №4/18-Б.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.02.2017р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Демидюк О.О. і проведеної автоматичної зміни складу колегії суддів по справі №4/18-Б, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Саврій В.А., суддя Савченко Г.І..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 21.02.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у новому складі.

20.02.2017р. на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Паламарчука О.А. надійшов письмовий відзив від 20.02.2017р. на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.01.2017р. у справі №4/18-Б - без змін.

В судовому засіданні 21.02.2017р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.01.2017р. у справі №4/18-Б скасувати в частині часткового задоволення скарги арбітражного керуючого Паламарчука О.А. (п.1 резолютивної частини) та прийняти нове судове рішення, яким відмовити арбітражному керуючому Паламарчуку О.А. в задоволенні скарги в повному обсязі.

Арбітражний керуючий (ліквідатор) в судовому засіданні 21.02.2017р. підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою, а тому просить суд апеляційну скаргу задоволити, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.01.2017р. у справі №4/18-Б скасувати.

Арбітражний керуючий (ліквідатор) та інші учасники судового процесу не скористалися правом подачі письмових відзивів на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду.

Інші учасники судового процесу в судове засідання 21.02.2017р. не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 08.02.2017р. про прийняття апеляційної скарги до провадження направлена належним чином усім учасникам провадження у справі про банкрутство та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому, ухвалою суду від 08.02.2017р. про прийняття апеляційної скарги до провадження участь учасників судового процесу в судовому засіданні визначалась на власний розсуд, нові докази не витребовувались та повідомлено, що неявка уповноважених представників сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду відсутніх представників учасників судового процесу, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представників останніх.

У відповідності до ч.4 ст.106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представника скаржника та арбітражного керуючого (ліквідатора), обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Житомирської області від 26.03.2010р. за заявою ТОВ "Тридента Агро" було порушено провадження у справі № 4/18-Б про банкрутство ТОВ "Корецький аграрій", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с.1, 2, т.1).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 30.04.2010р. у справі № 4/18-Б, зокрема, було введено процедуру розпорядження майном; зобов'язано ініціюючого кредитора подати оголошення до офіційного друкованого органу про порушення справи про банкрутство боржника; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Паламарчука О.А. (а.с.156, 157, т.1).

Постановою господарського суду Житомирської області від 28.07.2015р. у справі № 4/18-Б припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Корецький аграрій" та повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Паламарчука О.А.; визнано банкрутом ТОВ "Корецький аграрій"; відкрито ліквідаційну процедуру банкрута строком на 12 місяців, тобто до 28.07.2016р. (включно); призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Чичву О.С. (а.с.239 - 246, т.15).

10.10.2016р. на адресу господарського суду Житомирської області від арбітражного керуючого Паламарчука О.А. надійшла скарга від 29.09.2016р. на бездіяльність ліквідатора ТОВ "Корецький аграрій" арбітражного керуючого Чичви О.С. (а.с.144 - 150, т.20) в якій останній, зокрема, просить:

- визнати бездіяльність ліквідатора Чичви О.С. щодо не включення вимог арбітражного керуючого Паламарчука О.А. у справі №4/18-Б до реєстру вимог кредиторів неправомірною;

- зобов'язати ліквідатора Чичву О.С. включити до реєстру вимог кредиторів у порядку черговості, а саме до складу витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство, тобто витрат першої черги (ч.1 ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 19.01.2013р.) вимог арбітражного керуючого Паламарчука О.А. у сумі 396445,05грн за період з 30.04.2010р. по 06.05.2015р. за мінусом авансування витрат у сумі 99802,00грн;

- зобов'язати ліквідатора Чичву О.С. включити до реєстру вимог у порядку черговості, а саме до складу витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство, тобто витрат першої черги (ч.1 ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 19.01.2013р.) вимог арбітражного керуючого Паламарчука О.А. за період з 07.05.2015р. по 28.07.2015р. суми винагороди арбітражного керуючого у розмірі 6522,20грн..

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 01.11.2016р., зокрема, прийнято до розгляду скаргу арбітражного керуючого Паламарчука Олександра Анатолійовича від 29.09.2016р. на бездіяльність ліквідатора ТОВ "Корецький аграрій" арбітражного керуючого Чичви О.С. щодо не включення його вимог у справі №4/18-Б до реєстру вимог кредиторів боржника.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 22.11.2016р., зокрема, було продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ "Корецький аграрій" та повноважень ліквідатора Чичви О.С. на 6 місяців до 28.01.2017р., розгляд скарги арбітражного керуючого Паламарчука О.А. від 29.09.2016р. відкладено на 12.12.2016р. (а.с.202, 203, т.20), а ухвалою суду від 12.12.2016р. розгляд скарги арбітражного керуючого Паламарчука О.А. від 29.09.2016р. відкладено на 16.01.2017р. (а.с.225, 226, т.20).

16.01.2017р. до господарського суду Житомирської області від арбітражного керуючого Паламарчука О.А. до суду надійшли додаткові пояснення у справі від 16.01.2017р. з урахуванням обставин і тверджень, викладених у відзиві ліквідатора. Крім того, вказані пояснення містять додаткові нові вимоги скарги, тому такі вимоги не прийняті судом до розгляду з огляду на недотримання скаржником вимог щодо подачі та форми скарги, ненадання доказів надіслання копії скарги ліквідатору ТОВ "Корецький аграрій" Чичві О.С..

В судовому засіданні представником ТОВ "Фаворит-Агро" по суті скарги підтверджено, що 07.05.2015р. та 27.07.2015р. комітетом кредиторів, до складу якого входять представники ТОВ "Фаворит-Агро" та ПАТ "КБ "Приватбанк", одноголосно погоджено звіт арбітражного керуючого Паламарчука О.А. про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 26.03.2010р. по 07.05.2015р. та встановлено джерела виплати винагороди, а саме за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних в результаті виробничої діяльності боржника.

В судовому засіданні ліквідатор ТОВ "Корецький аграрій" Чичва О.С. щодо скарги на його дії та викладених у скарзі обставин і тверджень заперечив з підстав, викладених у відзиві на скаргу №02-13/033 від 22.11.2016р., представник ПАТ "Промінвестбанк" у вирішенні скарги Паламарчука О.А. на дії ліквідатора Чичви О.С. поклався на розсуд суду, представник "ПАТ "КБ "Приватбанк" проти скарги на дії ліквідатора усно заперечив, просив відмовити в задоволенні скарги.

У відповідності до відзиву від 22.11.2016р. вих.№02-13/033, ліквідатор боржника Чичва О.С. в задоволенні скарги просив відмовити в повному обсязі, зокрема, з тих мотивів, що жодної заяви про включення вимог арбітражного керуючого до реєстру вимог кредиторів боржника він як ліквідатор від скаржника не отримував; що до порядку оплати (задоволення) вимог арбітражного керуючого повинні застосовуватися норми редакції Закону про банкрутство чинної до 19.01.2013 (ч. ч. 12 - 15 ст. 3-1 Закону), якою встановлюється загальний порядок оплати послуг арбітражного керуючого та конкретизується порядок оплати послуг саме розпорядника майна, в той час як норми ст. 45 поточної редакції Закону про банкрутство в частині включення до реєстру вимог кредиторів витрат щодо виплати грошової винагороди арбітражному керуючому не можуть застосовуватись до вимог Паламарчука О.А., оскільки даний розділ регламентує ліквідаційну процедуру і порядок оплати витрат на виплату грошової винагороди саме ліквідатору, з огляду на що застосування вказаної норми до вимог арбітражного керуючого є неможливим. На думку ліквідатора Чичви О.С., у відповідності із порядком, передбаченим у Законі про банкрутство "попередньої" редакції, було встановлено оплату послуг арбітражного керуючого за рахунок ініціюючого кредитора, звідси посилання арбітражного керуючого на обставину, що щодо ініціюючого кредитора порушено справу про банкрутство, жодним чином не дає підстав заявляти вимог із оплати своїх послуг до боржника, оскільки, по-перше, в межах справи про банкрутство ТОВ "Корецький аграрій" не приймалось ухвал, якими б встановлювалося інше джерело оплати послуг розпорядника майна, а, по-друге, за п'ять років виконання повноважень розпорядника майна (до моменту визнання ініціюючого кредитора банкрутом) арбітражний керуючий Паламарчук О.А. не вжив заходів щодо стягнення своєї законної винагороди із ініціюючого кредитора (а.с.191 - 194, т.20).

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Житомирської області від 16.01.2017р. у справі №4/18-Б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Корецький аграрій" між іншим, скаргу арбітражного керуючого Паламарчука Олександра Анатолійовича від 29.09.2016р. на бездіяльність арбітражного керуючого ТОВ "Корецький аграрій" ліквідатора Чичви О.С. щодо не включення його вимог у справі №4/18-Б до реєстру вимог кредиторів боржника - задоволено частково (а.с.27-30, т.21).

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Господарським процесуальним кодексом України у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особливостей.

Відповідно до ч.2 ст.4-1 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи про банкрутство.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Зі змісту скарги арбітражного керуючого Паламарчука О.А. на бездіяльність ліквідатора ТОВ "Корецький аграрій" Чичви О.С. вбачається, що в ній заявлені, зокрема, вимоги про зобов'язання ліквідатора включити до реєстру вимог кредиторів боржника, а саме до витрат першої черги, вимоги у загальному розмірі 402967,25грн, що складаються з вимог оплати його послуг за весь період з моменту призначення і до припинення його повноважень як розпорядника майна ТОВ "Корецький аграрій" (396445,05грн за період з 30.04.2010р. по 06.05.2015р. + 6522,20грн за період з 07.05.2015р. по 28.07.2015р.), за мінусом авансування у сумі 99802,00грн. (а.с.144 - 150, т.20).

Зокрема, матеріали справи свідчать, що арбітражний керуючий Паламарчук О.А. виконував обов'язки розпорядника майна ТОВ "Корецький аграрій" з 30.04.2010р. по 28.07.2015р. про що свідчать відповідні рішення суду (а.с.156, 157, т.1, а.с.239 - 246, т.15).

У відповідності до ч.12 ст.3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19.01.2013р., тобто на час виникнення права на нарахування винагороди) визначено, що оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за період від дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів, на якому встановлюється розмір оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, здійснюється кредитором або боржником, за заявою якого порушено справу, у максимальному розмірі, визначеному цією статтею.

Відповідно до ч.14 ст.3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч.16 ст.3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", передбачено, що звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Житомирської області від 20.01.2011р. у справі №4/18-Б, зокрема, було затверджено арбітражному керуючому - розпоряднику майна Паламарчуку О.А. оплату послуг у розмірі 6583,00грн. за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень починаючи з 30.04.2010р. до дня першого засідання комітету кредиторів, на якому повинно бути встановлено розмір оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, за рахунок ініціюючого кредитора у справі про банкрутство - ТОВ "Тридента Агро".

Суму оплати визначено судом у відповідності до ч.14 ст.3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в максимальному розмірі з урахуванням рівня оплати праці керівника боржника у середньому за останні 12 місяців його роботи перед порушенням справи про банкрутство.

У відповідності до приписів ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою встановлені чіткі строки для проведення окремих процедур банкрутства. Зокрема, підготовче засідання повинно бути проведено судом не пізніше ніж на тридцятий день з дня прийняття заяви про порушення справи про банкрутство, попереднє засідання не пізніше трьох місяців з дати проведення підготовчого засідання, а перші збори кредиторів - не пізніше трьох місяців і десяти днів з дати проведення підготовчого засідання.

Таким чином, вказана стаття передбачає максимальний період, протягом якого, відповідно до ч.12 ст.3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", тягар оплати послуг арбітражного керуючого покладається виключно на ініціюючого кредитора і цей період становить чотири місяці і десять днів.

Водночас, згідно матеріалів справи, реєстр вимог кредиторів ТОВ "Корецький аграрій" затверджено ухвалою господарського суду Житомирської області від 31.03.2015р., збори кредиторів, на яких було обрано комітет кредиторів відбулися 17.04.2015р. (а.с.52-73, т.15), а перше засідання комітету кредиторів - 07.05.2015р..

Також, до матеріалів справи долучено рішення комітету кредиторів боржника від 07.05.2015 (а.с.95 - 101, т.15) та від 27.07.2015р. (а.с.232 - 234, т.15), за якими встановлено грошову винагороду арбітражному керуючому за період з 26.03.2010р. по 07.05.2015р. у загальній сумі 403686,55грн. та затверджено її кінцеву суму у розмірі 303884,55грн (за вирахуванням авансування витрат на суму 99802,00грн) з вказівкою на джерело оплати винагороди - за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних в результаті виробничої діяльності боржника.

Слід зазначити, що визначення способу оплати винагороди розпоряднику майна (чи то за рахунок кредиторів, в т.ч. ініціюючого, чи то за рахунок боржника) є правом комітету кредиторів, тому ні рішення, прийняті ними 07.05.2015р., ні інші від 27.07.2015р., не порушують вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а лише є проявом вираження волі кредиторів, які своїми діями конкретизували спосіб оплати винагороди арбітражному керуючому Паламарчуку О.А. за роботу пов'язану з виконанням ним обов'язків розпорядника майна ТОВ "Корецький аграрій", вказавши, що така оплата здійснюється за рахунок коштів боржника.

Таким чином, враховуючи вказані вище рішення комітету кредиторів, а також те, що у даному випадку відбулося суттєве порушення строків введення процедур банкрутства, які передбачені ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що постановою господарського суду міста Києва від 01.07.2014р. у справі №28/29-б-43/212-2012 ініціюючий кредитор ТОВ "Тридента Агро" визнано банкрутом, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлює альтернативні джерела оплати послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого за весь період здійснення провадження у справі про банкрутство, слід дійти висновку, що оплата послуг арбітражного керуючого за період з 30.04.2010р. по 06.05.2015р. не може бути покладена виключно на ініціюючого кредитора та обмежуватися терміном з 30.04.2010р. по 09.09.2010р. (чотири місяці і десять днів).

Як вбачається з матеріалів справи, затвердження арбітражному керуючому Паламарчуку Олександру Анатолійовичу оплати послуг за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Корецький аграрій" в сумі 396445,05грн. за період з 30.04.2010р. по 06.05.2015р. (з урахуванням виправленої описки згідно з ухвалою суду від 14.06.2016р.) відбулося лише постановою господарського суду Житомирської області від 28.07.2015р. у даній справі, якою, серед іншого, визнано боржника банкрутом та одночасно відкрито ліквідаційну процедуру.

При цьому, право заявляти вимоги щодо виплати винагороди за період роботи з 30.04.2010р. по 06.05.2015р. у арбітражного керуючого Паламарчука О.А. виникло вже в ліквідаційній процедурі боржника, в період дії якої застосуванню підлягають норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції чинній з 19.01.2013р..

За приписами ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакцій чинній з 19.01.2013р.), витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі: вимоги щодо виплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому та вимоги щодо відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов'язаних з виконанням ним повноважень розпорядника майна, керуючого санацією боржника або ліквідатора банкрута, задовольняють у першу чергу.

Це означає, що основна грошова винагорода арбітражного керуючого має пріоритет у відшкодуванні в порівнянні з заявленими вимогами кредиторів, до того ж порядок їх виплати передбачений певною черговістю задоволення вимог, яка визначена в ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній з 19.01.2013р.), та не залежить від виду процедури, в процесі здійснення якої такі вимоги виникли.

Таким чином, не відреагувавши на звернення арбітражного керуючого Паламарчука О.А. про включення його вимог на суму 268116,72грн. за період роботи розпорядником майна з 10.09.2010р. по 06.05.2015р. до реєстру вимог кредиторів боржника (докази отримання звернення особисто адресатом 29.08.2016р. (а.с.219, т.20)), ліквідатор Чичва О.С. порушив норми ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з огляду на що слід дійти висновку, що вимоги Паламарчука О.А., заявлені у скарзі від 29.09.2016р. є обґрунтованими частково щодо зобов'язання ліквідатора включити його вимоги у порядку черговості до складу витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство ТОВ "Корецький аграрій", тобто витрат першої черги, у сумі 268116,72грн. за період виконання повноважень розпорядника майна з 10.09.2010р. по 06.05.2015р. (396445,05грн. - 99802,00грн. авансування - 28526,33грн. за період з 30.04.2010р. по 09.09.2010р., що мали бути сплачені за рахунок ініціюючого кредитора).

Відносно інших вимог, заявлених у скарзі, у задоволенні їх слід відмовити, оскільки станом на момент розгляду скарги в матеріалах справи відсутні докази погодження комітетом кредиторів та затвердження судом звіту про оплату послуг арбітражному керуючому Паламарчуку О.А. на суму 6522,20грн. за період виконання повноважень розпорядника майна боржника з 07.05.2015р. по 28.07.2015р..

Приписами ч.4 ст.40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом", передбачено право господарського суду на розгляд у ліквідаційній процедурі скарг на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури.

Отже, враховуючи вище викладене колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком господарського суду Житомирської області про часткове задоволення скарги арбітражного керуючого Паламарчука Олександра Анатолійовича від 29.09.2016р. на бездіяльність арбітражного керуючого Чичви О.С. щодо не включення його вимог до реєстру вимог кредиторів боржника на суму 268116,72грн..

Згідно з ч.1 ст.32, ч.1 ст.33 та ч.2 ст.34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків, визначитись чи потребуються спеціальні знання для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

За наведених обставин, ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.01.2017р. у справі №4/18-Б слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - без задоволення.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.01.2017р. у справі №4/18-Б залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м.Дніпро - без задоволення.

2. Справу №4/18-Б повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Саврій В.А.