ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017р. Справа№ 914/3193/16

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

За позовом: до відповідача: третя особа на стороніЛьвівського комунального підприємства Зелений Львів, м.Львів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Галтехноком, м.Львів позивача без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 фінансова інспекція у Львівській області, м. Львів
про: Стягнення грошовий коштів. Ціна позову 14468,95 грн.
Суддя Кітаєва С.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 - представник (ордер в матеріалах справи);

від відповідача: не зявився

від третьої особи: не зявився

Права та обовязки згідно ст. ст. 20, 22 ГПК України суд розяснив представнику позивача. Заяви про відвід судді не надходили. Клопотань про технічну фіксацію від сторін не надходило.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Львівського комунального підприємства Зелений Львів, м.Львів до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Галтехноком, м.Львів про стягнення грошовий коштів. Ціна позову 14468,95 грн.

Ухвалою суду від 19.12.2016р. за даним позовом порушено провадження справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 25.01.2017р. та залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 фінансову інспекцію у Львівській області. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в судовому засіданні висвітлені в ухвалі.

Ухвалою суду від 25.01.2017р. розгляд справи відкладено на 15.02.2017 року.

Позивач явку представника в судове засідання забезпечив, подав в судовому засіданні клопотання в якому просить суд долучити до матеріалів справи докази оплати позивачем на користь відповідача грошових коштів, а саме копій квитанцій від 07.12.2015р., від 01.03.2016р. та від 28.04.2016 року (в подальшому зареєстроване в системі документообігу суду за вх.№6199/17), які судом прийнято і приєднано до матеріалів справи.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем при виконанні підрядних робіт завищено вартість таких робіт на суму 14468,95 грн. з врахуванням ПДВ за актами приймання виконаних підрядних робіт (договір підряду №05/12/15 від 07.12.2015 р.). Зазначені обставини встановлені ОСОБА_2 фінансовою інспекцією у Львівській області за результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» за період з 01.06.2012р. по 31.07.2016 р., які зафіксовані в Акті ревізії №06-24/17 від 07.10.2016 р. У зв'язку з наведеним, в силу положень статті 1212 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача 14468,95 грн.

Відповідач в судове засідання 15.02.2017 р. явку повноважного представника не забезпечив, причин незабезпечення не повідомив, вимог ухвал суду у справі не виконав.

Третя особа, явки повноважного представника в судове засідання не забезпечила, причин незабезпечення не повідомила, хоча належним чином була повідомлення про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду за вх.№5282/17.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Господарським судом Львівської області встановлено, що як ухвала про порушення провадження у справі, так і ухвала про відкладення розгляду справи, відправлялись судом учасникам судового процесу за адресами їх місцезнаходження, які зазначено у позовній заяві та які відповідають відомостям про місцезнаходження відповідача та третьої особи у справі згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осб - підприємців та громадських формувань.

Таким чином, судом вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення учасників судового процесу про дату, час і місце судового розгляду справи.

А тому, суд, згідно ст. 75 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, без участі представників відповідача та третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши наявні у справі докази в порядку ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

07 грудня 2015 року між Львівським комунальним підприємством «Зелений Львів» (згідно умов Договору - Замовник, далі - Позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Галтехноком» (згідно умов Договору - Підрядник, далі - Відповідач) було укладено Договір № 05/12/15 (далі - Договір), згідно умов якого Підрядник зобов'язується виконати реконструкцію освітлення на території парку «Озеро Левандівське» м. Львів (далі - роботи).

У п. 2.2. Договору передбачено попередню оплату у розмірі 30% згідно постанови Кабінету міністрів України від 23.04.2014 року № 117 «про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг що закуповуюся за бюджетні кошти».

Статтею 2.3. Договору передбачено, що далі оплата за цим Договором здійснюється Замовником Підряднику платіжним дорученням на поточний рахунок у національній валюті України з урахуванням фактично виконаних обсягів робіт Підрядником на підставі актів виконаних робіт за формою №КБ-2 та довідки за формою №КБ-3.

Фінансування робіт здійснювалося за рахунок коштів місцевого бюджету відповідно до ухвал Львівської міської ради від 114.07.2016 року № 4869 та від 27.08.2015 року №4993, якими передбачено виділення коштів на суму 95 000,00 грн. та 400 000,00 грн. Договірна ціна будівельних робіт, визначена на основі кошторисно-будівельної документації та складає 468 999,60 грн. з ПДВ.

Для здійснення технічного нагляду за виконанням робіт згідно Договору, 08.12.2015 грудня між ЛКП «Зелений Львів» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (інженером технічного нагляду) було укладено Договір №07/12/15, згідно якого ЛКП «Зелений Львів» бере на себе обов'язки по фінансуванню, а ФОП ОСОБА_4 здійснює технічний нагляд за реконструкцією зовнішнього освітлення на території парку «Озеро Левандівське» у м. Львові» (копія договору - додається).

Згідно статей 4.3.1. - 4.3.4. Договору передбачено, що ФОП ОСОБА_4 зобов'язується здійснювати технічний нагляд за виконанням робіт на об'єкті, контролювати якість виконання робіт на об'єкті; контролювати відповідність обсягів, та якості матеріалів, робіт і візувати акти форми КБ-2в про виконані фізичні обсяги робіт.

29 лютого 2016 року інженер технічного нагляду ФОП ОСОБА_4 завізував Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2 за лютий 2016 року та 12 травня 2016 року завізував Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2 за травень 2016 року

Яу встановлено судом акти приймання виконаних будівельних робіт підписані замовником та підрядних та завірені печатками.

У період із 11.08.2016 року по 06.10.2016 року ОСОБА_2 фінансовою інспекцією у Львівській області було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Львівського комунального підприємства «Зелений Львів», за наслідками якої було складено Акт ревізії фінансово-господарської діяльності ЛКП «Зелений Львів» за період з 01.06.2012 року по 31.07.2016 року від 07.10.2016 року № 06-24/17 (далі - Акт ревізії).

В Акті ревізії Державної фінансової інспекції у Львівській області зазначено про виявилення порушень, що мали місце внаслідок не підтвердження ТзОВ «Галтехноком» витрат, понесених у зв'язку з виконанням умов Договору (сторінка 32 Акту ревізії).

Зокрема, при перевірці правильності та достовірності включення вартості будівельних машин та механізмів в Актах приймання виконаних будівельних робіт за лютий і травень 2016 року згідно Договору № 05/12/15 від 007.12.2015 року було встановлено, що в порушення п. 6.4.4. ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва в Україні», ТзОВ «Галтехноком» не підтверджено документально витрати, понесені товариством на застосування автопідіймача (висота підйому 28 м) у кількості 39,24 маш/год, що призвело до завищення вартості виконаних будівельних робіт на суму 14 468,95 грн. (з урахуванням прибутку, адміністративних витрат та ПДВ).

Позивач вважає, що ТзОВ «Галтехноком» не підтверджено документально витрати, понесені товариством на застосування автопідіймача (висота підйому 28 м) у кількості 39,24 маш/год, що призвело до завищення вартості виконаних будівельних робіт на суму 14 468,95 грн. (з урахуванням прибутку, адміністративних витрат та ПДВ).

Посилаючись на норми ст.ст.212, 1214 ЦК України, позивач зазначає, що грошові кошти в сумі 14468,95 гривень були отримані Відповідачем без достатніх правових підстав, оскільки він не виконав всіх робіт, які повинен був виконати та не надав доказів виконання таких робіт.

Відтак позивач зазначає, що Відповідач не виконав своїх зобов'язань по виконанню всього обсягу робіт згідно Договору, оскільки не надав документального підтвердження витрат, понесених на застосування автопідіймача (висота підйому 28 м) у кількості 39,24 маш/год, що призвело до завищення вартості виконаних будівельних робіт на суму 14 468,95 грн. (з урахуванням прибутку, адміністративних витрат та ПДВ). При цьому, Відповідач отримав оплату за використання автопідіймача, а відтак, грошові кошти в сумі 14 468,95 грн. були отримані Відповідачем безпідставно та підлягають поверненню Позивачу.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові зобов'язання на підставі договорів в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що у даному випадку правовідносини сторін виникли на підставі Договору №05/12/15 від 07 грудня 2015 року по виконанню робіт з «Реконструкції освітлення на території парку «Озеро Левандівське» м.Львів», який за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. За змістом частини першої статті 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина перша статті 843 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

В силу положень статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Виходячи із встановлених обставин, відповідачем виконано підрядні роботи та позивачем їх прийнято шляхом оформлення відповідних (вище перелічених) актів за формою КБ-2в, які підписано та скріплено печатками сторін без будь-яких зауважень і претензій зі сторони замовника. Позивачем оплачено у повному обсязі вартість фактично виконаних підрядних робіт, визначених за домовленістю сторін у Договорі.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги обставинами, встановленими у Акті ревізії Державної фінансової інспекції у Львівській області від 07.10.2016р. №06-24/17. Правовою підставою для повернення завищеної вартості виконаних підрядних робіт називає положення статті 1212 Цивільного кодексу України (норма з Підрозділу 2. "Недоговірні зобов'язання" Розділу ІІІ "Окремі види зобов'язань" Цивільного кодексу України) про набуття майна без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз зазначеного положення дає підстави для висновку, що зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- по-перше, має місце набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння;

- по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою;

- по-третє, обов'язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Натомість, як убачається із матеріалів справи, правовою підставою перерахування коштів позивачем відповідачу у даному випадку були Договір підряду від 07.12.2016р. №05/12/15, а відтак ці кошти не можуть вважатися майном, набутим відповідачем без достатньої правової підстави, що виключає застосування до спірних правовідносин норм ст. 1212 ЦК України.

До того ж, з матеріалів справи не вбачається, що даний договір в частині визначення ціни був визнаний в установленому законом порядку недійсним у зв'язку з її завищенням чи до них були внесені відповідні зміни.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 22.01.2013р. №5006/18/13/2012 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 2 липня 2012 року у справі №5006/18/13/2012. Відповідно до вимог ст.111-28 ГПК України рішення Верховного Суду України є обовязковими для всіх судів України.

Крім того, суд вбачає за необхідне зазначити про те, що позивач не навів правового обґрунтування заявленого позову, пославшись лише на акт ревізії Державної фінансової інспекції у Львівській області діяльності Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» за період з 01.06.2012 по 31.07.2016, однак Акт ревізії , який складений третьою особою в ході ревізії, сам по собі не є належним і допустимим доказом порушення відповідачем договірних зобов'язань і завдання позивачеві збитків, а відтак не свідчать про наявність підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до статей 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Із врахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим, а відтак у його задоволенні слід відмовити.

Судові витрати залишаються за позивачем в силу статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 1, 2,12, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлено 20.02.2017р.

Суддя Кітаєва С.Б.