ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 року Справа № 912/3675/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

суддів: Науменко І.М., Кузнецов В.О.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №254/10/11-70 від 09.06.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №1 від 25.08.2016 р.

Розглянувши апеляційну скаргу іноземного підприємства "Ліга" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.12.2016 року у справі № 912/3675/16

за позовом: Кіровоградської митниці ДФС, м. Кропивницький

до відповідача: іноземного підприємства "Ліга", Кіровоградська область, Компаніївський район, смт. Компаніївка

про стягнення 523 022,81 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від Кіровоградської області від 08.12.2016 року у справі № 912/3675/16 (суддя Вавренюк Л.С.) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з іноземного підприємства "Ліга" на користь Кіровоградської митниці ДФС витрати за зберігання товарів на складі митного органу в сумі 523 022,81 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 7 845,34 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що господарському суду не надано належних доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України повернення відповідачем, як Зберігачем за Договором, позивачу, як Поклажодавцю, переданого на зберігання товару, що свідчить про фактичне знаходження товару на зберіганні на складі митного органу.

Відповідачем не надано до суду доказів сплати відшкодування зазначених витрат, а тому вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду звернулось іноземне підприємство "Ліга", в якій просить зазначене рішення суду скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Підставою для оскарження рішення суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржником зазначено, що товар на складі митного органу був фактично відсутній з 20.09.2014 р., проте позивач продовжував виставляти рахунки на оплату; між позивачем як зберігачем та відповідачем як власником товару мав бути укладений договір зберігання, проте такий договір не укладався; позивачем не надано до суду жодного первинного документу, який би підтверджував витрати Кіровоградської митниці на зберігання товару відповідача; договором №82 та Рішенням про створення зони митного контролю №90100/0247 створено склад митниці в метрах квадратних, а при розрахунку застосовано наказ МФУ №731 від 15.06.2012р., яким передбачено здійснення розрахунку виходячи з метрів кубічних.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду - без змін.

За клопотанням відповідача розгляд апеляційної скарги проводився в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в господарському суді Кіровоградської області.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, 13.08.2014 р. іноземне підприємство "Ліга" звернулось до позивача з листом за № 13/01-20, в якому просило дозволити організувати склад митниці на території свинокомплексу ІП "Ліга" (корпус карантину), розташованого за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37, у зв'язку з необхідністю проходження карантину та отримання дозволів на митне оформлення свиней в кількості 332 шт., площа складу 332 кв.м. (а.с. 12).

У листі від 13.08.2014 р. № 13/03-20 відповідач просив дозволу у позивача на розміщення на складі митниці живого поголів'я свиней, що надходять згідно контракту №LIG0713IRL від 26.11.2013 р., інвойсів 07-08-2014 А від 07.08.2014 р., 07-08-2014 В від 07.08.2014 р. за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37 на території свинокомплексу закритого типу ІП "Ліга". Розміщення вантажу очікується 14.08.2014 р. Відповідач гарантував позивачу здійснення оплати за зберігання на складі митниці (а.с. 11).

14.08.2016 р. між ПП "Ліга" (Зберігач) та Кіровоградською митницею як (Поклажодавець) укладено договір зберігання матеріальних цінностей № 82 (а.с. 13-15).

Відповідності до п.п. 1.1.-1.3. вказаного договору, Зберігач приймає від Поклажодавця на зберігання в складському приміщенні матеріальні цінності (які знаходяться під митним контролем), вартість і кількість яких зазначено в Актах прийому-передачі на відповідальне зберігання, які є невід'ємною частиною цього Договору; Зберігач зобов'язується зберігати матеріальні цінності Поклажодавця за адресою: область Кіровоградська, район Компаніївський, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37; площа складського приміщення 332 кв.м., охорона здійснюється силами Зберігача; приймання-передача матеріальних цінностей здійснюється двосторонньою комісією та оформлюється актами прийому-передачі, які підписуються членами комісії двох сторін та є невід'ємною частиною Договору.

Пунктом 2.5. Договору передбачено, що Зберігач зобов'язаний забезпечити вільний доступ Поклажодавця до переданих на зберігання матеріальних цінностей.

У п. 4.1. Договору сторони погодили, що за зберігання матеріальних цінностей Поклажодавець сплачує на розрахунковий рахунок Зберігача 0.25 грн. за 1. кв.м. за один місяць. Загальна вартість зберігання за місяць становить 83,00 грн. починаючи з 14.08.2014р. Загальна сума Договору становить 380,19 грн.

Строк дії Договору встановлюється з 14.08.2014 р. по 31.12.2014 р. (п. 6.1. Договору).

За наказом Кіровоградської митниці від 14.08.2014 р. № 54-аг, визначено складом Кіровоградської митниці крите приміщення у ПП "Ліга" згідно Договору в термін з 14.08.2014р. до 31.12.2014 р., що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37 (а.с. 17).

Відповідно до рішення Кіровоградської митниці від 14.08.2014 р. № 90100/0247, митним органом створено зону митного контролю: ПП "Ліга" Кіровоградська область, Компаніївський район, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37 з метою створення умов для здійснення митних формальностей при організації процедур зберігання товарів на складі Кіровоградської митниці (а.с. 32). Крім того, визначено, що тип зони митного контролю (постійна/тимчасова) та строк, на який вона створюється: постійна, строк дії - до 31.12.2014р.; межі зони митного контролю та засоби, які використовуються для позначення знаходяться в межах критого свинокомплексу. Загальна площа 332 кв.м., межі складу позначені тимчасово встановленими на вході складу знаками - "Зона митного контролю" та "Customs control zone".

На підставі МД-1 №462175 від 14 серпня 2014 року розміщено на складі Кіровоградської митниці ДФС товар «живі свині» в кількості 332 штук.

Відповідно до уніфікованої митної квитанції МД-1 серія КБ № 462175 від 14.08.2014 р., двосторонніх актів від 14.08.2014 р. прийому-передачі товарів на відповідальне зберігання договору від 14.08.2014 р. № 82 та прийняття - передавання товарів на склад Кіровоградської митниці від 14.08.2014 р. № 55, прибуткової накладної від 14.08.2014 р. № 55, а також митних декларацій від 18.09.2014 р. № 901050000/2014/009624 та № 90105000/2014/009625, товар (свинки GP породи Велика біла - 165 голів, Свинки GP породи Ландрас - 165 голів, кнури Термінальні породи П"єтрен - 2 голови, загальна кількість 332 голови) на загальну суму 4903538,38 грн. розміщено на складі Кіровоградської митниці Міндоходів та оформлено у митному відношенні (а.с. 16, 18- 22).

18.09.2014 р. на адресу позивача надійшло звернення ІП "ЛІГА" №02-3/21 про видачу зі складу митниці зазначеного вище товару (а.с. 23).

09 жовтня 2014 року Кіровоградською митницею ДФС до ІП «ЛІГА» направлено листа №1700/03/11-70-05-64 щодо проведення інвентаризації та забезпечення вільного доступу працівникам Кіровоградської митниці та представнику експертної організації до переданих ІП«Ліга» на зберігання матеріальних цінностей відповідно до договору від 14 серпня 2014 року №82.

Листом від 17 жовтня 2014 року №1030-10 відповідач повідомив, що відповідно до договору від 14 серпня 2014 року №82 тварини (332 штук) поміщено на ІП «ЛІГА» на період карантину, згідно ч.1 ст.248 та ч.5 ст.255 Митного кодексу України імпортоване майно (живі свині) розмитнене, воно перебуває поза межами митного контролю та належить ІП «ЛІГА» на праві приватної власності, а тому в доступі інвентаризаційній комісії відповідачем відмовлено.

Кіровоградською митницею відповідно до Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів, транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 15.06.2012 р. № 731 (далі - Порядок) було виставлено відповідачу рахунки № 19/09 від 19.09.2014 р. на суму 155 914, 98 грн. та № 22/09 від 22.09.2014 р. на суму 172 232,46 грн. (а.с. 24-25).

У зв'язку з тим, що відповідачем не було відшкодовано позивачу витрати за зберігання товару нарахованих Кіровоградською митницею, остання звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача 523 022,81 грн. плати за зберігання на складі митниці живих свиней, розрахованої станом на 12.11.2014 р., відповідно до п. 6 розділу 2 Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів, транспортних засобів на складах митних органів.

За п. 14 ст. 4 Митного кодексу України зона митного контролю місце, визначене органами доходів і зборів в пунктах пропуску через державний кордон України або в інших місцях митної території України, в межах якого органи доходів і зборів здійснюють митні формальності.

Частиною 3 статті 330 Митного кодексу України визначено, що зони митного контролю можуть бути постійними, у разі регулярного розміщення на їх території товарів, що підлягають митному контролю, або тимчасовими, які утворюються на час здійснення митного контролю.

Згідно ч.4 ст.239 Митного кодексу України товари, які через свої властивості не можуть зберігатися на складі органу доходів і зборів, за рішенням керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки, можуть передаватися на зберігання підприємствам, на складах яких створено необхідні умови для належного зберігання таких товарів, а таке зберігання вважається зберіганням на складі органу доходів і зборів.

Згідно ч.6 ст. 239 Митного Кодексу України витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у п.п. 1-5 ч.1 та у ч.5 ст.238 Митного кодексу України, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг.

Статтею 242 Митного кодексу України визначено, що товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Також, на підставі вимог ч.3 ст. 239 Митного Кодексу України наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627 затверджено Порядок роботи складу митного органу, п.9.1 якого передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах Митниць під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат Митниць на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Фактично відносини щодо зберігання товару на складі митного органу є цивільно-правовими з відповідними обов'язками митного органу забезпечити надійне зберігання товарів, їх повернення у схоронності та відшкодування понесених витрат у разі їх втрати чи пошкодження, а також правом та відшкодування витрат за зберігання, та кореспондуючими обов'язками власника товару відшкодувати митному органу витрати на зберігання, а також правом на отримання товару, що зберігається на складі, та на відшкодування збитків, завданих нестачею товару чи його пошкодженням.

Так, відповідно до матеріалів справи, між Митницею та ІП "ЛІГА" укладено договір зберігання матеріальних цінностей №82 від 14.08.2014 року, даний договір складався за заявою саме ІП "ЛІГА" та підписаний обома сторонами. Тому посилання відповідача на формальний характер укладеного договору судом до уваги не приймаються.

Сторонами не спростовано, що згідно з Рішенням Митниці № 90100/0247 від 14.08.2014р. саме на підставі вищевказаного Договору, створено в межах критого свинокомплексу, що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., смт.Компаніївка, вул.Кірова, 37, зону митного контролю. (а.с.12)

Також сторонами визнано та матеріалами справи підтверджено, що Зберігач (за умовами договору) та Декларант (покупець, а після розмитнення - власник поставляємого товару) є одне і те ж підприємство ІП "ЛІГА".

В матеріалах справи наявні акти здачі-прийняття (надання послуг) №486 від 27.08.14р. на суму 48,10 грн., №577 від 29.09.14р. на суму 83, 00 грн. , №617 від 20.10.14р. на суму 83,00грн. (а.с.33-38), що свідчать про надання ІП "ЛІГА" послуг із зберігання товару Митниці. Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін.

На підставі вказаних актів митницею було здійснено оплату за вказані послуги, що підтверджено платіжними дорученнями № 91 від 28.08.14р., №108 від 30.09.14р., №113 від 22.10.14р. на загальну суму 214, 10 грн.

Положеннями ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. ст. 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, матеріалами справи підтверджено, та не спростовано сторонами, що позивачем фактично було понесено витрати за зберігання товару на складі митниці у розмірі 214, 10 грн., інших витрат митницею здійснено не було, відповідних доказів до матеріалів справи не надано.

Враховуючи вищенаведені правові норми, що застосуються до фактичних обставин справи, встановлених судом та підтверджених матеріалами справи, колегія суддів приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині фактично понесених витрат митницею, які доведені наданими до матеріалів справи доказами.

Оскільки судом першої інстанції не в повній мірі були враховані вищевказані обставини та допущено порушення норм матеріального права, рішення господарського суду підлягає зміні, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу іноземного підприємства "Ліга" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.12.2016 року у справі №912/3675/16 змінити.

Резолютивну частину рішення викласти в наступні редакції:

« Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з іноземного підприємства "Ліга" на користь Кіровоградської митниці ДФС витрати за зберігання товарів на складі митного органу в сумі 214, 10 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3,22 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання законної сили».

Стягнути з Кіровоградської митниці ДФС на користь іноземного підприємства "Ліга" судовий збір в сумі 8626,32 грн. за розгляд апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена в повному обсязі 15.02.2017р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко