ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2017 р. Справа № 914/2320/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 б/н від 24.11.2016 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 14.11.2016 року

у справі №914/2320/16

за позовом: ОСОБА_3 акціонерного товариства Бродирембуд, м. Броди, Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Ком ОСОБА_4, м. Золочів, Львівської області

за участю третьої особи -1 , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, с. Коросне, Перемишлянського району, Львівської області

за участю третьої особи -2 , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, м. Львів

про визнання недійсним договору купівлі продажу від 28.02.2013р.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_6В представник;

від відповідача та третіх осіб не зявилися;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/2320/16 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судовї колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 01.12.16 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 12.01.17.

Ухвалою Львівського апеляійного господарського суду від 12.01.17 продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів та відкладено розгляд справи на 02.02.17.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 02.02.17 розгляд справи відкладено на 16.02.17.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.11.16 у справі №914/2320/16 (ОСОБА_7О.) позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір купівлі продажу від 28.02.2013р. укладений між ВАТ "Бродирембуд" та ТОВ Ком ОСОБА_4, будівлі складу, загальною площею 422,8 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 3, розташований за адресою: Львівська область, Бродівський район, м.Броди, вул.Чупринки,17, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрваний в реєстрі за №372. Стягнуто з ТзОВ Ком ОСОБА_4 на користь ВАТ Бродирембуд 1378,00 грн. судового збору.

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що у ОСОБА_8 відсутній необхідний обсяг цивільної дієздатності та правові підстави для здійснення волевиявлення від імені ВАТ Бродирембуд на укладення спірного договору купівлі-продажу будівлі від 28.03.2013р. укладеного між ВАТ Бродирембуд та ТзОВ Ком ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_8 фактично не було обрано головою комісії з припинення ВАТ Бродирембуд, як і не було створено комісії з припинення ВАТ Бродирембуд.

При цьому, рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд, якими обрано голову комісії з припинення, визнані судом недійсними, та є такими з моменту їх прийняття, а спірний правочин не було схвалено в подальшому загальними зборами акціонерного товариства.

Вказані обставини, на думку суду першої інстанції є підставою для визнання недійсним оспореного правочину.

Не погоджуючись з рішення місцевого господарського суду від 14.11.16 у даній справі, третя особа 1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

При цьому, апелянт посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що обставни щодо неподання позивачем оригіналів документів, які долучені до позовної заяви свідчать про відсутність у нього зазначених доказів.

Крім того, апелянт вважає, що позивачем в обгрунтування позову наведено неправомірні обставини, які не можуть бути визнані законними та обгрунтованими, а також не правильно обрано спосіб захисту свого порушеного права з огляду на подальше відчуження майна, що було предметом спірного договору.

Також, на думку скаржника, місцевим господарським судом безпідставно зазначено про можливість подання заяви про застосування строків позовної давності лише стороною у спорі, оскільки треті особи користуються правами сторін, в тому числі, як зазначає апелянт, і щодо подання заяви про застосування строків позовної давності.

Скаржником також зазначено про те, що місцевий господарський суд, як на підставу задоволення позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_9 незаконно привласнив контрольний пакет акцій, який в подальшому і став підставою проведення зборів, а також відчуження майна ВАТ «Бродирембуд». Проте, апелянт вважає таке твердження місцевого господарського суду безпідставним, оскільки жодного незаконного отримання акцій не було, адже жодної кримінальної справи по даному факту не заведено, а також відсутній вирок суду з цього приводу.

Крім того, апелянт вважає необгрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно того, що продаж спірних приміщень було вчинено не повноважною головою комісії з припинення ОСОБА_8, оскільки голова комісії з припинення ОСОБА_8 не вирішував питання продажу приміщення, це питання, як зазначає скаржник, вирішувалося усіма акціонерами і дозвіл був наданий, що підтверджується чинним протоколом №02/12 від 02.03.12 рішення зборів акціонерів товариства.

Апелянтом також вказано на те, що місцевий господарський суд в оспореному рішенні посилається на те, що рішенням Шевченківського ранного суду м .Львова визнано недійсним договоір купівлі продажу акцій ВАТ «Бродирембуд» укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з чого вбачається, що ОСОБА_10 володіє акціями ВАТ «Бродирембуд» в розмірі 59,55 % (697 394 шт.). Разом з цим, на думку скаржника, вказана обставина не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які рішення , якими б підтверджувався факт витребування акцій у ОСОБА_8, при цьому вищенаведеним рішення Шевченківського районного суду м.Львова не застосовано наслідків недійсності правочину, що передбачає витребування в ОСОБА_9 акцій в кількості 697 394 шт.

Щодо посилання місцевого господарського суду на п.6 протоколу , яким оформлено рішення№01.12 від 27.01.12 у звязку з чим зазначено про відсутність у ОСОБА_8 необхідного обсягу цивільної дієздатності та правових підстав для здійснення волевиявлення від імені ВАТ «Бродирембуд», то скаржник зазначає, що питання відчуження спірного обєкта не вирішувалося на загальних зборах , що відбулися 27.01.12, а вирішувалося позачерговими зборами акціонерів, що засвідчено протоколом №02/12 від 02.03.12. Такий протокол судом недійсним не визнавався, а тому є чинним.

Про наявність у ОСОБА_9 акцій ВАТ «Бродирембуд», на думку апелянта, свідчить також рішення Сихівського районного суду від 10.11.16 у справі №2/463/1716/14, в якій позивач за зустрічним позовом просив суд витребувати у ОСОБА_9 акції ВАТ «Бродирембуд».

12 січня 2017 року до суду апеляційної інстанції від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він зазначає про законність та обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у звязку з чим просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, позивач зазначає, що незаконність набуття акцій ВАТ «Бродирембуд» ОСОБА_9 підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м.Львова, яким встановлено недійсність договору купівлі продажу таких акцій, з огляду на наведене, недійсний правочин не створює жодних юридичних наслідків.

Також, позивач вважає, що місцевим господарським судом правильно зазначено про те, що спірний правочин вчинений неуповноваженою особою, оскільки рішенням Господарського суду Львівської області від 12.03.13 у справі №5015/1174/12 визнано недійсним рішення позачергових зборів акціонерів ВАТ «Бродирембуд», що оформлені протоколом №01/12 від 27.01.12, яким призначено комісію з припинення, головою якої призначено ОСОБА_8, з огляду на це вказана особа не могла бути представником ВАТ «Бродирембуд» та укладати від імені товариства жодні правочини.

Позивач вважає безпідставними доводи апелянта щодо належності ОСОБА_9 акцій товариства в кількості 697 394 шт., оскільки відсутність у нього зазначених акцій підтверджується виписками по особовому рахунку власника іменних цінних паперів.

Щодо покликання апелянта на неправильно обраний позивачем спосіб захисту свого права, то у заперечннях позивачем зазначено про те, що право визнати недійсним договір, стороною, яка його уклала є належним способом захисту свого порушеного права, що передбачено ст.16 ЦК України, при цьому позивач не ставить вимог про витребування майна та визнання недійсним договору який в подальшому укладений між відповідачем та ОСОБА_2

Також, позивач вважає необгрунтованими посилання скаржника на можливість подання заяви про застосування строку позовної давності третьою особою.

28 грудня 2016 року скаржником подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до вступу в законну силу рішення Господарського суду Львівської област івід 08.11.16 у справі №914/2404/16 за позовом ОСОБА_11 до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства Бродирембуд за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_9, с. Коросно Перемишлянського району Львівської області про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників товариства, що оформлене протоколом № 02/12 від 02.03.2012 року.

Відповідно до ч.5 ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У різі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення Господарського суду Львівської області від 08.11.16 у справі №914/2404/16, яким позов про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників товариства, що оформлене протоколом № 02/12 від 02.03.2012 року задоволено, залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.02.17, тобто є таким, що набрало законної сили, а відтак відсутні підстави для задоволення поданого клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідач та треті особи участі своїх уповножених представників у судовому засіданні не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що ухвалами суду участь представників сторін та третіх осіб обов'язковою не визнавалась, беручи до уваги те, що у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для перегляду рішення в апеляційному порядку. Колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги за відсутності представниікв відповідача та третіх осіб.

У судовому засіданні присутній представник позивача навів совї доводи, міркування та заперечення.

Колегія суддів, заслухавши у судових засіданнях пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, ВАТ "Бродирембуд" було власником 13-ти обєктів нерухомого майна, що в сукупності становлять цілісний майновий комплекс.

02 грудня 2011 року акціонером ВАТ "Бродирембуд" ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів та договору комісії на продаж цінних паперів відчужено належні йому акції ВАТ "Бродирембуд" у кількості 697 394 штук на користь ОСОБА_9, що становить 59,55% від загальної кількості емітованих акцій ВАТ Бродирембуд (Т.1, а.с.37-38).

Після набуття 697 394 акцій, ОСОБА_9 почав володіти в сукупності 769 917 (65,74 % від загальної кількості емітованих акцій ВАТ Бродирембуд).

Таким чином, отримавши контрольний пакет акцій позивача, новим акціонером ОСОБА_9 27.01.2012р. скликано позачергові збори акціонерів ВАТ "Бродирембуд" (Т.1, а.с.39).

27 січня 2012 року рішенням позачергових загальних зборів акціонерів оформленим протоколом №01/12 призначено комісію з припинення ВАТ "Бродирембуд", головою якої (з повноваженнями керівника) призначено ОСОБА_8.

В подальшому, 02 березня 2012 року проведено позачергові загальні збори акціонерів на яких прийнято рішення оформлене протоколом №02/12, в якому зазначено, зокрема, про надання дозволу ОСОБА_8 відчужувати майно товариства (попередньо схвалено вчинення значних правочинів) на суму до 3 млн. грн.

Головою комісії з припинення ОСОБА_8 було укладено ряд договорів купівлі-продажу, згідно з якими, все нерухоме майно, що належало ВАТ "Бродирембуд" на праві власності було відчужене на користь ТзОВ Ком ОСОБА_4.

Зокрема, ОСОБА_8 від імені товариства укладено договір купівлі-продажу від 28.02.2013р. укладений між ВАТ "Бродирембуд" та ТзОВ "Комі ОСОБА_4", будівлі складу, загальною площею 422,8 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 3, розташований за адресою: Львівська область, Бродівський район, м.Броди, вул.Чупринки,17, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №372.

З матерілаві справи вбачається та встановлено місцевим господарським судом, що в подальшому вищевказаний обєкт нерухомості був відчужений на користь ОСОБА_2.

Посилаючись на те, що 02.12.2011р. ОСОБА_9 набув акції у кількості 697 394 штук неправомірно, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 06.09.2012р. визнано недійсними з моменту їх укладення, договір комісії на продаж цінних паперів № Б- 112-01 від 02.12.2011р., укладений між ТзОВ "Підприємство "Росан-цінні папери" та ОСОБА_12 та договір купівлі-продажу акцій ВАТ "Бродирембуд" №Б-111202-02 від 02.12.2011 року, укладений між ТзОВ "Підприємство "Росан-цінні папери" та ОСОБА_9, а також зазначаючи про те, що станом на момент скликання та проведення позачергових зборів акціонерів 27.01.2012р. акціонеру ОСОБА_9 акції у кількості 697394 штуки, що становить 59,55% статутного фонду товариства, на праві власності не належали, оскільки рішенням Господарського суду Львівської області від 12.03.2013р. у справі № 5015/1174/12 яке набрало законної сили, рішення оформлені протоколом позачергових зборів акціонерів № 01/12 від 27.01.2012р. визнано недійсними, в тому числі і про призначення ОСОБА_8 головою комісії із припинення ВАТ Бродирембуд, тобто судом встановлено, що ОСОБА_8 призначений керівником ВАТ Бродирембуд неправомірно.

Наведеним товариство обгрунтовує відсутність у ОСОБА_8 повноважень на вчинення правочину з відчуження нерухомого майна, що стало підставою для звернення ВАТ «Бродирембуд» з позовом до ТОВ «Ком ОСОБА_4» про визнання недійсним договору купівлі продажу від 28.02.2013р. укладений між ВАТ "Бродирембуд" та ТзОВ "Комі ОСОБА_4", будівлі складу, загальною площею 422,8 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 3, розташований за адресою: Львівська область, Бродівський район, м.Броди, вул.Чупринки,17, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрваний в реєстрі за №372.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначено вище, ВАТ "Бродирембуд" оспорюється договір купівлі-продажу договору купівлі продажу від 28.02.2013р. укладений з ТзОВ "Комі ОСОБА_4", будівлі складу, загальною площею 422,8 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 3, розташований за адресою: Львівська область, Бродівський район, м.Броди, вул.Чупринки,17, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровоний в реєстрі за №372.

Матеріалами справи підтверджено, що майно відчужене позивачем на підставі вищевказаного договору належало ВАТ "Бродирембуд" на праві власності, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.02.2013р. індексний номер 537165, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видане 16.02.2013р. Реєстраційною службою Бродівського районного управління юстиції Львівської області, індексний номер 537134, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна - 3.

Згідно довідки про залишкову вартість основних засобів виданої ВАТ "Бродирембуд" станом на 15.02.2013р. вартість будівлі становить 2484,16 грн. (п.4 договору купівлі-продажу).

Відповідно до п.5 договору, за погодженням сторін вартість предмету договору становить 6000,00 грн. без ПДВ, які покупець зобов"язується сплатити продавцю не пізніше 07.03.2013р. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Згідно акту прийому-передачі від 28.02.2013р. вказане майно було передане позивачем відповідачу. Акт від позивача підписано ОСОБА_8, від відповідача ОСОБА_13

Спірний договір від імені ВАТ "Бродирембуд" підписаний головою комісії з припинення ОСОБА_8

Положеннями ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 92 Цивільного кодексу України (в редакції від 19.01.13, чинній на момент укладення спірного договору) юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (в редакції від 19.01.13) правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 65 Господарського кодексу України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Згідно п. 7 статуту ВАТ Бродирембуд органами управління та контролю товариства є Вищий орган загальні збори акціонерів товариства, наглядова рада товариства, виконавчий орган генеральний директор товариства, ревізійна комісія.

Відповідно п. 7.1 Статуту ВАТ Бродирембуд виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є Генеральний директор товариства.

Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд від 27.01.2012р. (протокол № 01/12 по сьомому питанню прийнято рішення про обрання комісії з припинення ВАТ Бродирембуд та наділено її відповідними повноваженнями) головою комісії з припинення обрано ОСОБА_8

Однак, рішенням Господарського суду Львівської області від 12.03.2013р. у справі №5015/1174/12 визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд від 27.01.2012р., що оформлені протоколом від 27.01.2012р. №01/12, з підстав, що вони прийняті з порушенням вимог Закону України Про акціонерні товариства щодо порядку скликання цих зборів та за відсутності кворуму при їх проведенні.

02 березня 2012р. комісією з припинення товариства були скликані позачергові збори акціонерів ВАТ Бродирембуд, їх рішення оформлені протоколом № 02/12. На зборах прийнято рішення про надання дозволу голові комісії з припинення (ОСОБА_8) відчужувати майно товариства на суму до 3 млн. грн.

Однак, рішенням Господарського суду Львівської області від 08.11.2016 року у справі № 914/2404/16 (яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 року) визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд від 02 березня 2012р., що оформлені протоколом №02/12 від 02 березня 2012р.

Наведеним спростовуються доводи апелянта щодо чинності рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд від 02 березня 2012р., що оформлені протоколом №02/12 від 02 березня 2012р.

Отже, судом встановлено, що на підставі рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд від 27.01.2012р. (протокол № 01/12 від 27.01.2012 року) та рішення позачергових зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд від 02.03.2012 року (протокол №02/12 від 02.03.2012 року) ОСОБА_8, як голова комісії з припинення, був уповноважений на укладення спірного договору.

Враховуючи те, що зазначені вище рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд від 27.01.2012р. та від 02.03.2012 року визнані у судовому порядку недійсними, а згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, слід вважати, що ОСОБА_8 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності та правових підстав для здійснення волевиявлення від імені ВАТ Бродирембуд на укладення спірного договору купівлі-продажу будівлі від 28.02.2013р.

Згідно ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Як правильно зазначено місцевим господарським судом,матеріали справи не містять доказів того, що спірний правочин було схвалено в подальшому загальними зборами акціонерного товариства.

Таким чином, виходячи із обставин справи та документально підтвердженого факту відсутності у ОСОБА_8 повноважень на укладення від імені позивача спірного договору купівлі-продажу будівлі від 28.02.2013р., колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо підставності заявленого позову.

Покликання апелянта на ненадання позивачем оригіналу спірного договору - купівлі продажу, що на його думку свідчить про відсутність такого документу, та викликає в апелянта сумнів у його достовірності, спростовується судом апеляційної інстанції з огляду на наступне:

Як судом першої так і судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутній оригінал спірного договору купівля продажу, у звязку з цим судами витребовувався оригінал такого документу, зокрема, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.01.17.

Проте, позивачем вимоги ухвали суду не виконано, оригіналу договру не подано, натомість зазначено про втрату такого договору і наявність оригіналу лише в нотаріуса, який на даний час, як пояснено представником позивача, припинив свою діяльність.

Оцінивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в матерілах справи містяться належним чином завірені копії спірного договору, подані обома сторонами правочину які є аналогічними за своїм змістом, а тому в суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати такий документ неналежним. При цьому, ні позивач ні відповідач, які є сторонами цього договору не заперечують достовірності змісту копії договору, яка міститься в матерілах справи.

Щодо заяви третьої особи про застосування строків позовної давності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні останньої.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного:

Відповідно до положень ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України, положення якої сформульовано із застосуванням слова "лише" (аналог "тільки", "виключно"), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення випливає безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі, позовна давність судом не застосовується (висновок ВСУ у постанові від 24.06.15 у справі №6-738цс15).

Заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою, крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності.

Зокрема, частиною четвертої статті 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені, зокрема, статтею 22 та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб. Такаж позиція міститься у постановах ВГС України від 12.01.16 у справі №925/1067/15, від 13.10.15 у справі №914/4603/14 та від 01.04.14 у справі №7/5005/9232/2012.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 6 «Про судове рішення», рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Твердження апелянта про порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення, колегія суддів не вбачає.

Відтак, обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, не підтверджені належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, колегією суддів апеляційної інстанції підтверджено встановлений місцевим господарським судом факт недійсності спірного правочину, відтак відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Львівської області від 14.11.16 у даній справі.

Судові витрати покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 14.11.16 у справі №914/2320/16 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.02.17

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Давид Л.Л.