ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 р. Справа № 909/268/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Максимів Н.Б.,

за участю:

від позивача: 1) ОСОБА_1 - юрисконсульт юридичного відділу (довіреність №3 від 10.01.2017),

2) ОСОБА_2 - начальник виробничо-технічного відділу (довіреність № 4 від 04.01.2017)

від відповідача: 1) ОСОБА_3 - юрисконсульт II категорії юридичного відділу (довіреність (вих.№20/1864 від 15.08.2016)

2) ОСОБА_4 - начальник виробничо-технічного відділу (довіреність №03/1163 від 10.05.2016),

судовий експерт - ОСОБА_5 (свідоцтво №251 від 30.05.2000)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" (вул. Індустріальна,34, м. Івано-Франківськ, 76014)

до відповідача: Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (вул. Б.Хмельницького, 59а, м. Івано-Франківськ, 76000)

про стягнення збитків

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" звернулось до господарського суду з позовом до ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення збитків у вигляді понаднормативних втрат у розмірі 530360,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що всупереч умовам укладеного між сторонами Договору №ДГ-0000198 від 10.10.2014 про транспортування теплової енергії (далі - договір) про закупівлю теплової енергії відповідач не виконав зобов'язання щодо відшкодування позивачу вартості понаднормативних втрат теплової енергії в Мережах Теплотранспортуючої організації в січні 2016 року, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану суму збитків.

Ухвалою суду від 28.03.2016 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 12.04.2016, за результатами якого розгляд справи відкладено на 10.05.2016, а потім на 24.05.2016. В судовому засіданні 24.05.2016 оголошено перерву до 30.05.2016.

Від відповідача 30.05.2016 надійшов відзив, в якому він зазначає те, що проведений позивачем розрахунок як у власних мережах так і у мережах ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" не в повній мірі відображає фактичну реалізацію теплової енергії споживачами у розрахунковому місяці. Крім того, при нарахуванні вартості послуг теплопостачання за січень 2016 споживачам категорії населення на абонентському обслуговуванні без обліку, ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" не враховані роз'яснення Мінрегіонбуду щодо здійснення розрахунку вартості послуг, в зв'язку з чим значно занижено кількість теплової енергії реалізованої споживачам. При цьому, завищені втрати, які стали наслідком різниці між відпуском із котельні та заниженою реалізацією частково перекладено на відповідача. На підставі наведеного проти позову заперечує та просить в ньому відмовити.

30.05.2016 оголошено перерву до 08.06.2016, після чого 08.06.2016 судом оголошено перерву до 09.06.2016. В судовому засіданні 09.06.2016 оголошено перерву до 23.06.2016 о 12:00 год.

17.06.2016 від позивача надійшло клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи.

23.06.2016 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 13:20 год. того ж дня.

Ухвалою суду від 23.06.2016 провадження у справі зупинено, призначено будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено проведення Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, матеріали даної справи для проведення судової експертизи надіслано Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

В звязку з поверненням матеріалів справи до господарського суду Івано-Франківської області разом із висновком будівельно-технічної експертизи №3152 від 29.11.2016 ухвалою суду від 06.12.2016 провадження у справі поновлено та призначено до розгляду на 16.12.2016.

В судовому засіданні 16.12.2016 оголошено перерву до 27.12.2016.

Представники відповідача 27.12.2016 подали суду доповнення до відзиву, в якому зазначили що, виходячи із викладеного у висновку, їм не зрозуміло що саме було об'єктом дослідження експертизи, трубопроводи чи колодязі і вузли, а інформація, викладена судовим експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи №3152 від 29.11.2016, що міститься у матеріалах справи, на їх думку, є необ'єктивною, неповною та необґрунтованою, в зв'язку з чим просили викликати в судове засідання судового експерта, який здійснював експертизу та складав висновок для дачі пояснень з приводу проведеної експертизи.

Ухвалою суду від 27.12.2016 відкладено розгляд справи 25.01.17 та викликано в судове засідання судового експерта ОСОБА_5, який працює за цивільно-правовою угодою в лабораторії будівельно-та земельно-технічних досліджень Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, для дачі пояснень з приводу проведеної експертизою

25.01.2017 судом було здійснено виїзне судове засідання огляду обєктів теплових мереж, які знаходяться на балансі ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" у місці їх знаходження у м. Івано-Франківську. В звязку з неприбуттям в судове засідання судового експерта ОСОБА_5 ухвалою суду від 25.01.2017 розгляд справи відкладено на 14.02.2017.

З ініціативи суду 14.02.2017 проводився звукозапис судового засідання за допомогою програмно-апаратного комплексу «Діловодство спеціалізованого суду», судовим експертом надано пояснення з приводу проведеної експертизи, судом оголошено перерву до 16.02.2017.

16.02.2017 також здійснювався запис судового засідання. Сторони зазначили, що залишаються при своїх позиціях, а саме: представники позивача позов підтримали та подали заяву про розподіл судових витрат, а представники відповідача проти позову заперечили.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, пояснення судового експерта, дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши подані письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

10.10.2014 між ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" (теплогенеруюча організація, позивач) та ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (теплотранпортуюча організація, відповідач) укладено договір №ДГ-0000198 про транспортування теплової енергії (далі договір), відповідно до умов якого теплотранпортуюча організація зобов'язалася транспортувати теплову енергію, що виробляється теплогенеруючою організацією розподільчими тепловими мережами, мережами гарячого водопостачання та через центральні теплові пункти, що перебувають на балансі теплотранспортуючої організації, а теплотранспортуюча організація зобов'язалась оплатити вартість транспортування в порядку і на умовах визначених цим договором.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, укладаючи даний договір, сторони погодили всі істотні умови правочину.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Розділом 4 договору сторони погодили обов'язки, які зобов'язалося виконувати ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго".

У пунктах 4.1, 4.1.1., 4.1.2., 4.1.3. договору зазначено, що теплотранспортуюча організація зобов'язалася утримувати власні мережі у належному стані, належним чином транспортувати теплову енергію теплогенеруючої організації від точки балансової належності магістральних теплових мереж теплогенеруючої організації до точки балансової належності мереж балансоутримувачів або теплогенеруючої організації. Теплова енергія, яка транспортується відповідно до умов цього договору, використовується для надання послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам. Вживати всіх необхідних заходів з метою недопущення поривів та інших пошкоджень власних мереж і втрат теплоносія теплогенеруючої організації під час транспортування відповідно до умов цього договору.

Відповідно до 5.3 договору відшкодування вартості понаднормативних втрат теплової енергії в мережах теплотранспортуючої організації здійснюється відповідно до порядку, встановленого додатком №4 до цього договору, який є його невід'ємною частиною.

У додатку №4 до договору сторони визначили, що понаднормативні втрати теплової енергії, який не відшкодовуються тарифом на теплову енергію теплогенеруючої організації, та визначаються як різниця між фактичними та нормативними втратами теплової енергії.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно з ч.ч.1,7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2016 року в мережах ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" виникли понаднормативні втрати. З врахуванням умов договору додатку №4 до договору позивачем визначено розмір суми таких втрат, зокрема, 530360,01 грн.

ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" було надіслано на адресу відповідача відповідні розрахунки понаднормативних втрат та нормативних втрат теплової енергії.

Позивачем було надіслано відповідачу вимогу про сплату суми понадноромативних втрат теплової енергії в розмірі. 530360,01 грн. З матеріалів справи випливає, що дана вимога відповідачем отримана 01.03.2016.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте, відповідачем вказану вимогу не задоволено та кошти не сплачено.

Таким чином, ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" порушено умови договірних зобов'язань та не сплачено на користь ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" суму понадноромативних втрат теплової енергії в розмірі 530360,01 грн.

В процесі розгляду справи судом було призначено будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено проведення Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення будівельно-технічної експертизи поставлено наступне питання:

чи відповідає фактичний технічний стан теплових мереж, які знаходяться на балансі ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", через які транспортується теплова енергія ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія", відповідно до умов договору, наведеним нормам чинного законодавства та Державним будівельним нормам України?

Згідно висновку №3152 судової будівельно-технічної експертизи від 29.11.2016 фактичний технічний стан теплових мереж на дату експертного дослідження, які знаходяться на балансі ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", через які транспортується теплова енергія ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія", не відповідає вимогам відповідних Державних будівельних норм.

Представники відповідача в судовому засіданні 27.12.2016 заявили усне клопотання про виклик в засідання суду судового експерта для дачі пояснень з питань пов'язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи. А в поданих доповненнях до відзиву зазначили, що судячи з додатків до висновку, деякі з наведених експертом фотографій демонструють технічний стан трубопроводів в теплових камерах, які знаходяться у власності та на обслуговуванні ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія". Крім того, на думку представників відповідача, оглянуті судовим експертом колодязі і вузли теплотраси не є трубопроводами, а тільки окремими елементами теплової мережі, а їх технічний стан не може характеризувати стан самих трубопроводів. Також представники відповідача вважають, що висновок зроблено без дотримання вимог науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5, а отже його неможливо використати в судовому процесі як належний доказ.

Враховуючи те, що 25.01.2017 судовий експертне не прибув, а за результатами виїзного судового засідання сторони не прийшли до спільної думки та не досягли згоди щодо об'єктів дослідження експертизи по вул. Толстого, 4 та по вул. Білозіра, 4, представники відповідача зазначили про необхідність повторного виклику в засідання суду судового експерта для дачі пояснень.

В судовому засіданні 14.02.2016 судовий експерт ОСОБА_5 надав усні пояснення щодо висновку експертизи, проведеної ним та відповів на всі поставлені запитання. Зокрема зазначив, що для встановлення факту неналежного стану теплових мереж достатньо було оглянути хоча б один об'єкт із досліджених ним.

Згідно ч. 5 ст. 72 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Приписами ст. 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Приписами ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Твердження представника відповідача про те, що проведений позивачем розрахунок як у власних мережах так і у мережах ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" не в повній мірі відображає фактичну реалізацію теплової енергії споживачами у розрахунковому місяці, а ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" не враховані роз'яснення Мінрегіонбуду щодо здійснення розрахунку вартості послуг, в зв'язку з чим значно занижено кількість теплової енергії реалізованої споживачам, не заслуговують на увагу, оскільки понаднормативних втрат були здійснені позивачем у відповідності до приписів додатку №4 до договору, Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, які затверджені наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 №71 та Методичних вказівок по визначенню теплових втрат у водяних мережах.

Крім того, слід зазначити, що в судовому засіданні експертом стверджено, що ним досліджувалась тільки ті частини тепломережі, які знаходяться на балансі ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго". Крім того, зазначив, що у навіть у випадку отримання відповідних дозволів на розкриття всієї тепломережі, то висновок експертизи би не змінився, оскільки навіть якщо одна частинка мережі пошкоджена та перебуває в неналежному технічному стані, то це свідчить про те, що є втрати теплової енергії.

Пунктом 6.3.72 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України №71 від 14.02.2007 передбачено, що у процесі експлуатації теплових мереж необхідно підтримувати у справному стані все устаткування, будівельні та інші конструкції, здійснюючи їх своєчасний огляд і профілактичний ремонт та запобігати втратам тепла шляхом своєчасного відімкнення ділянок мережі, які на даний час не працюють.

Отже, що в зв'язку з недотриманням відповідачем вимог чинного законодавства та умов договору в частині утримання своєчасного ремонту, правильної експлуатації теплових мереж, обладнання та устаткування, які знаходяться на балансі ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", через які транспортується теплова енергія ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія", відповідачем завдано збитки позивачу у вигляді понаднормативних втрат .

Відповідно до приписів ст. 2 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовна вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 23.06.2016 у даній справі призначено будівельно-технічну експертизу. Цією ж ухвалою витрати по проведенню експертизи покладено на позивача - ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія". Згідно рахунку №1120 від 19.07.2016 Львівського НДІ судових експертиз вартість експертизи становить 13240,00 грн. Факт оплати послуг експерта підтверджується доданим до заяви платіжним дорученням №2300 від 27.07.2016.

Статтею 44 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до приписів статті 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 4-3, 33, 43, 44, 49, 72, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (вул. Б.Хмельницького, 59а, м. Івано-Франківськ, 76000, код 03346058) користь товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" (вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76014, код 38162272) збитки у вигляді понаднормативних втрат у розмірі 530360,01 грн. (п'ятсот тридцять тисяч триста шістдесят гривень одна копійка), суму судових витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 13240,00 грн. (тринадцять тисяч двісті сорок гривень нуль копійок) та судовий збір в розмірі 7955,40 грн. (сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять гривень сорок копійок).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю. І.

Повне рішення складено 24.02.2017.