ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" лютого 2017 р. Справа № 911/294/17

Суддя Бацуца В. М. розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Ніко-Тайс, м. Київ

до:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю „ПК Трейдсервісгруп, с. Мархалівка, Васильківський район;

2) Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Словянськ, Донецька область;

про стягнення 20 416, 58 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ „ПК Трейдсервісгруп, ФОП ОСОБА_1 про солідарне стягнення 15 650, 19 грн пені, 3 700, 34 грн інфляційних збитків, 1 066, 05 грн 3 % річних.

Вказана позовна заява не може бути прийнята до провадження з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.п. 1) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарського суду, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 15 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/530 від 29.09.2009 р. „Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України на запитання „Які дії слід вчиняти господарському суду у разі встановлення суттєвої недоплати суми державного мита при поданні позову? зазначено, що згідно з частиною першою статті 46 ГПК державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України. За змістом пункту 4 частини першої статті 63 названого Кодексу неподання доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви незалежно від того, чи є сума недоплати „суттєвою.

До вказаної позовної заяви додано квитанцію № TS213513 від 23.12.2016 р. про сплату судового збору на суму 1 378, 00 грн, розмір якого не відповідає п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір. Належного доказу, що б підтверджував сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, позивачем до позовної заяви не додано.

Згідно з ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, а також з інших підстав.

За таких обставин зазначена позовна заява підлягає поверненню без розгляду з вказаних підстав.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 54, 56, 57, 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Ніко-Тайс позовну заяву № 13-11/12 від 13.12.2016 р. (вх. № 328/17 від 30.01.2017 р.) та додані до неї матеріали без розгляду.

2. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Суддя В.М.Бацуца