РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017Справа №910/15510/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Національного банку України до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК" Луньо Іллі Вікторовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, за участю представників позивача - Голєва Ю.В., довіреність №18-00009/45451 від 30.05.2016 року, відповідача-1 - Шалашової В.І., довіреність №382 від 20.12.2016 року, відповідача-2 - Герасименко Т.В., довіреність №27-640/17,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Актив-Банк" в частині відхилення кредиторських вимог Національного Банку України за нарахованими штрафами;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "КБ "Актив-Банк" акцептувати (визнати) кредиторські вимоги Національного Банку України за нарахованими штрафами у розмірі 420 000,00 грн. та внести відповідні зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "КБ "Актив-Банк" в частині збільшення ацептованих кредиторських вимог Національного банку України на суму 420 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.08.2016 року у справі № 910/15510/16 відмовлено у прийнятті позовної заяви на підставі п.1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 року у справі № 910/15510/16 апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.08.2016 у справі № 910/15510/16 задоволено, ухвалу господарського суду міста Києва від 26.08.2016 у справі № 910/15510/16 скасовано, а матеріали справи № 910/15510/16 направлено на розгляд господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2016 року справу №910/15510/16 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 19.12.2016 року.

16.12.2016 року від представника відповідача-1 через канцелярію до суду надійшло клопотання, в якому він просив суд припинити провадження у справі, мотивоване тим, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах, в задоволенні якого судом відмовлено, оскільки як вбачається з матеріалів справи та як було встановлено судом раніше, з урахуванням положень статті 12 Господарського процесуального кодексу, між сторонами виникли господарські правовідносини, а відтак спір підвідомчий господарським судам України, в задоволенні якого судом відмовлено за безпідставністю.

19.12.2016 року від представника відповідача-1 через канцелярію до суду надійшли заперечення на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову відмовити.

19.12.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 25.01.2017 року.

25.01.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 08.02.2016 року.

27.01.2017 року від представника відповідача-2 через канцелярію до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Національним Банком України (далі - кредитор) та Публічним акціонерним товариством "ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК" (далі - позичальник) було укладено наступні кредитні договори:

- кредитний договір №11 від 04.03.2014 року, згідно умов якого кредитор надає позичальнику кредит для збереження ліквідності у сумі 244 000 000,00 грн. (двісті сорок чотири мільйони гривень 00 коп.) на строк до 04.03.2014 по 26.02.2015 (включно) (абз. 1 п. 1.1. договору);

- кредитний договір №20 від 21.03.2014 року, згідно умов якого кредитор надає позичальнику кредит для збереження ліквідності у сумі 43 000 000,00 грн. (сорок три мільйони гривень 00 коп.) на строк до 21.03.2014 по 13.03.2015 (включно) (абз. 1 п. 1.1. договору);

- кредитний договір №30 від 03.04.2014 року, згідно умов якого кредитор надає позичальнику кредит для збереження ліквідності у сумі 55 400 000,00 грн. п'ятдесят п'ять мільйонів чотириста тисяч гривень 00 коп.) на строк до 03.04.2014 по 27.03.2015 (включно) (абз. 1 п. 1.1. договору);

У відповідності до змісту пунктів 2.2.9. та 2.3.18. вищезазначених кредитних договорів №11 від 04.03.2014 року, №20 від 21.03.2014 року та №30 від 03.04.2014 року, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених цим договором, стягнути з позичальника штраф у сумі 30 000,00 грн.

Позов мотивований тим, що позивачем за вищезазначеними договорами було нараховано відповідачу-1 штрафи за кожен місяць (за червень, липень, серпень 2014 року за кожним із трьох кредитних договорів окремо) неналежного виконання умов договорів з повернення сум кредитів та сплати відсотків на загальну суму 510 000,00 грн., водночас відповідач-1 акцептував вимоги позивача про стягнення штрафів на лише суму 90 000,00 грн. (по 30 000,00 грн. штрафу за кожним із трьох кредитних договорів окремо), а вимоги про акцептування кредиторських вимог на суму 420 000,00 грн. (510 000,00 грн. штрафів, які позивач просив акцептувати - 90 000,00 грн. які були акцептовані) відповідачем-1 були безпідставно відхилені.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноваженнь та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Згідно із ч. 3 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Стаття 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Як встановлено судом, відповідно до Постанови правління Національного банку України від 23.12.2014 № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКТИВ-БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 24.12.2014 року № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКТИВ-БАНК» (далі - ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК»/ Позивач) та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» строком на 1 рік з 24.12.2014 по 23.12.2015 включно.

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 223 від 17.12.2015 року «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив - Банк» та делегування повноважень ліквідатора» продовжено строки здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Актив- Банк» на один рік по 23.12.2016 року.

Частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Згідно із ч. 1 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Частина 2 статті 45 даного Закону України визначає, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3 ст. 45 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до п. 4.20 розділу 4 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року №2, Фонд в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів за формою, визначеною в додатку 3 до цього Положення, на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом 4.21 розділу 4 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку визначено, що вимога, заявлена в іноземній валюті, включається до реєстру вимог у національній валюті в сумі, визначеній за офіційним курсом, установленим НБУ на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Вимоги кредиторів зі сплати процентів (відсотків) за кредитами, депозитами, за незавершеними розрахунковими операціями тощо переносяться на відповідний рахунок кредитора.

У відповідності до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:

1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов'язаних із консолідованим продажем активів Фондом;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб-підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;

5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування;

6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано;

7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку;

8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;

9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб-підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку;

10) вимоги за субординованим боргом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як вбачається із пунктів 2.2.9. та 2.3.18 кредитних договорів №11 від 04.03.2014 року, №20 від 21.03.2014 року та №30 від 03.04.2014 року, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених цим договором, з позичальника стягується штраф у сумі 30 000,00 грн.

Таким чином, виходячи з умов договору, в яких зазначено про одноразове нарахування штрафу в розмірі 30 000,00 грн. у випадку неналежного виконання зобов'язань, передбачених договором, відповідачем-1 правомірно було визначено розмір штрафу 30 000,00 грн. по кожному з кредитних договорів №11 від 04.03.2014 року, №20 від 21.03.2014 року та №30 від 03.04.2014 року, на загальну суму 90 000,00 грн., яку відповідачем-1 було акцептовано та включено до реєстру вимог кредиторів банку.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Національного Банку України про визнання протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Актив-Банк" в частині відхилення кредиторських вимог Національного Банку України за нарахованими штрафами; про зобов'язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "КБ "Актив-Банк" акцептувати (визнати) кредиторські вимоги Національного Банку України за нарахованими штрафами у розмірі 420 000,00 грн. та внести відповідні зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів; та про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "КБ "Актив-Банк" в частині збільшення акцептованих кредиторських вимог Національного банку України на суму 420 000,00 грн. є необґрунтованими, недоведеними та задоволенню не підлягають, і тому у позові слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.02.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна