КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Справа№ 910/11203/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Калатай Н.Ф.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання: Степанці О.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Киричук Р.П. (дов. №377 від 10.08.2016 року);

від відповідача - не з`явились;

від третьої особи - не з`явились;

від ВДВС - не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги

Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.11.2016 року

у справі №910/11203/16 (суддя Маринченко Я.В.)

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

За заявою Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

Про видачу виконавчого документу на виконання рішення третейського суду по третейській справі №17/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькхім - Хімічний завод"

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Олвін-Сервіс"

про стягнення заборгованості -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2016 року у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області по справі №910/11203/16 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просило ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2016 року у справі №910/11203/16 скасувати повністю та прийняти нову якою задовольнити скаргу на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. №10835/5/28-2 від 10.11.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.12.2016 року у справі №910/11203/16 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" повернуто скаржнику з доданими до неї документами на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" повторно подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2016 року у справі №910/11203/16 скасувати повністю та прийняти нове рішення яким задовольнити скаргу на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. №10835/5/28-2 від 10.11.2016 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що державним виконавцем було не правомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та не правомірно застосовано Закон України "Про виконавче провадження", який набрав чинності 05.10.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2016 року у справі №910/11203/16 прийнято до провадження у складі: Агрикової О.В. (головуючий), Мальченко А.О., Чорногуз М.Г. та призначено її розгляд на 13.02.2017 року.

У зв'язку з перебуванням судді Мальченко А.О., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці здійснити розгляд справи у визначеному складі неможливо.

Відповідно до пп. 2.3.25, 2.3.49 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Київському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 03.02.2016 року, автоматизованою системою має бути здійснено заміну судді Мальченко А.О. у складі визначеної колегії для розгляду вказаної вище справи, про що сформувати відповідний протокол.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2016 року у справі №910/11203/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Агрикової О.В. (головуючий), Чорногуз М.Г., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2016 року у справі №910/11203/16 прийнято до провадження у складі: Агрикової О.В. (головуючий), Калатай Н.Ф., Чорногуз М.Г.

В судове засідання 13.02.2017 року представники відповідача, державного виконавця та третьої особи не з'явилися. Про причини не явки суд не повідомили. Представник позивача надав усні пояснення по суті спору, просив задовольнити апеляційну скаргу.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 року).

Враховуючи те, що представники відповідача, третьої особи та відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, докази чого наявні в матеріалах страви, а також зважаючи на те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників відповідача, третьої особи та відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм процесуального права при винесені оскаржуваної судової ухвали, вважає, що апеляційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2016 року по справі №910/11203/16 заяву Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про видачу виконавчого документу на виконання рішення третейського суду по третейській справі №17/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькхім - Хімічний завод", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Олвін-Сервіс" про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі. (а.с. 62-63).

21.07.2016 року на примусове виконання зазначеної ухвали видано відповідні накази у справі №910/11203/16. (а.с. 64-66).

Місцевим господарським судом встановлено, що 21.09.2016 року скаржник направив на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заяву №669/05 від 20.09.2016 року про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 92-93).

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з офіційного сайту УДППЗ "Укрпошта", заява №669/05 від 20.09.2016 року Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду у справі № 910/11203/16, була одержана Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 21.10.2016 року. (а.с. 110).

Також, з матеріалів справи вбачається, що заява №669/05 від 20.09.2016 року надійшла до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 24.10.2016 року за №826-395/3-02.2-37/16П, що підтверджується штампом вхідної документації у правому нижньому куті листа. (а.с. 104).

24.10.2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Косаревою І.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання №395/3-16П/7280. (а.с. 89-90).

В обґрунтування своїх дій державний виконавець посилається на те, що відповідно до п.4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (в редакції від 29.09.2016), відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті, відтак виконавчий документ не підвідомчий відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Оскільки сума зобов'язань становить 3 821 671, 70 грн. вказане виконавче провадження не підвідомче Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно із ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

ПАТ «Сбербанк» оскаржуючи дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з не підвідомчістю, посилається на той факт, що виконавчий документ був надісланий до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 21.09.2016 року до набрання зміни до Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (в редакції від 29.09.2016) 05.10.2016 року, якою зокрема, вносились зміни в частині підвідомчості виконання рішень. Тобто державний виконавець діяв всупереч нормам чинного законодавства, які були чинні на момент звернення до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Як вірно зазначив місцевий господарський суд, з 05.10.2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ, згідно якого втратив чинність, крім статті 4, Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІV.

Згідно п.4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2016 (в редакції від 29.09.2016), відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Вказана редакція Інструкції набрала чинності одночасно з Законом України "Про виконавче провадження", з 05.10.2016 року.

Відтак редакція Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV діяла до 05.10.2016 року.

Відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 02.06.2016 року) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 р. N 1-рп/99 дія нормативно-правового акта починається з моменту набрання цим актом чинності та припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як зазначалося вище, судом першої інстанції було встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що 21.09.2016 року було відправлено заяву №669/05 від 20.09.2016 року, а 21.10.2016 року було отримано, 24.10.2016 року прийнято до виконання. Факт отримання листа від позивача саме 21.10.2016 року підтверджується роздруківкою з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта»). (а.с. 110).

При цьому, колегія суддів зазначає, що під терміном «надсилання» слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. (Постанова Верховного суду України №6-813цс від 02.09.2015 року).

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що із заявою про відкриття виконавчого провадження №669/05 від 20.09.2016 року стягувач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 21.10.2016 року, тобто в період дії Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ, який набрав чинності з 05.10.2016 року, то в даному випадку державним виконавцем правомірно були вчинені виконавчі дії відповідно до Закону України в редакції з 05.10.2016 року та повернуто виконавчий документа стягувачу без прийняття до виконання оскільки сума зобов'язань становить 3 821 671, 70 грн., як то передбачено п. 10, п.4, ст. 4 Закону.

Крім цього, судом першої інстанції вірно встановлено, що стягувачем не було надано державному виконавцю підтвердження сплати авансового внеску.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону, до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Зазначеною нормою також передбачений вичерпний перелік обставин за якими стягувач звільняється від сплати авансового платежу. В свою чергу публічне акціонерне товариство «Сбербанк» не звільнено від сплати авансового внеску.

Як вбачається із самої заяви №669/05 від 20.09.2016 року доданої до матеріалів справи та пояснень державного виконавця стягувачем не було надано державному виконавцю підтвердження сплати авансового внеску.

Відповідно до п.8 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Частиною 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. За результатами розгляду скарги виноситься відповідна ухвала.

Таким чином, оскільки державний виконавець при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 24.10.2016 року № 395/3-16П/7280 правомірно керувався положеннями Закону України в редакції після 05.10.2016 та Інструкцією з організації примусового виконання рішень (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), то такі дії суд першої інстанції правомірно визнав законними, що не спростовано апелянтом в поданій ним апеляційній скарзі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що Господарський суд міста Києва дійшов ґрунтовного висновку про існування підстав для задоволення скарги на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Наведене свідчить, що під час прийняття оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд дотримався вимог чинного матеріального та процесуального законодавства, а, отже, підстави для зміни чи скасування ухвали Господарського суду міста Києва 28.11.2016 у справі №910/11203/16 відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст.86, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.11.2016 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.11.2016 року у справі №910/11203/16 залишити без змін.

3.Справу №910/11203/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Н.Ф. Калатай

М.Г. Чорногуз