ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Справа № 911/4237/16

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Колекторська компанія Служба стягнення заборгованості, м. Київ

до Управління житлово-комунального господарства Біличі, Київська обл., смт. Коцюбинське

про стягнення 37251,02 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. від 15.11.2016 р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю Колекторська компанія Служба стягнення заборгованості (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Управління житлово-комунального господарства Біличі (далі - відповідач) про стягнення 35318,75 грн. заборгованості, 298,18 грн. 3 % річних та 1634,09 грн. інфляційних втрат, всього 37251,02 грн.

Сума позову відповідно до ст. 55 ГПК України визначена судом, оскільки позивачем в позовній заяві зазначена неправильна сума позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивачем на підставі договору № 06/5 від 06.05.2016 р. про надання послуг були надані відповідачу послуги на загальну суму 73013,55 грн., проте відповідач свої зобовязання за договором в частині оплати наданих послуг виконував неналежним чином, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 35318,75 грн. У звязку з наявністю вказаної заборгованості відповідача позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 1634,09 грн. інфляційних втрат та 298,18 грн. 3 % річних.

Представник позивача у судових засіданнях 17.01.2017 р., 31.01.2017 р. та 22.02.2017 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання 17.01.2017 р. не зявився, про причини неявки повідомив у клопотанні про відкладення № 23 від 11.01.2017 р. У судові засідання 31.01.2017 р. та 22.02.2017 р. представник відповідача також не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи клопотанням про відкладення розгляду справи № 23 від 11.01.2017 р. та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 497, № 661 та № 830.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

06.05.2016 р. між Управлінням житлово-комунального господарства Біличі (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю Колекторська компанія Служба стягнення заборгованості (виконавець) було укладено договір № 06/5 про надання послуг (далі договір).

Відповідно до п. 2.1. договору замовник доручає виконавцеві надання послуг, зобовязується прийняти послуги та оплатити їх, а виконавець зобовязується за дорученням замовника, в межах та на умовах, визначених у цьому договорі виключно в інтересах замовника надати останньому наступні послуги, спрямовані на зменшення та (або) погашення заборгованості боржників перед замовником: в межах, визначених чинним законодавством України, збирати, зберігати та використовувати інформацію про боржника (пп. 2.1.1. п. 2.1. договору); вести від імені замовника переговори з боржниками, їх представниками та третіми особами (пп. 2.1.2. п. 2.1. договору); заохочувати боржника до виконання зобовязань перед замовником шляхом надсилання боржнику та іншим особам повідомлень (в тому числі, але не виключно: IVM, SMS), листів, телеграм, претензій, позовних заяв, а також здійснення зустрічей з Боржником та (або) його представниками (пп. 2.1.3 п. 2.1. договору); вчиняти в межах наданих повноважень інші не заборонені чинним законодавством України дії, спрямовані на належне виконання виконавцем своїх зобовязань за договором та необхідні для такого виконання (пп. 2.1.4. п. 2.1. договору).

Згідно з п. 3.9. договору про надані виконавцем та отримані замовником послуги на підставі завіреної між ними та з боржниками інформації сторони щомісяця підписують акт приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що оплата послуг виконавця за договором здійснюється за безготівковим розрахунком, шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця в розмірі, визначеному додатком № 1 до договору.

Сторонами підписано додаток № 1 до договору «Перший реєстр боржників до договору про надання послуг № 06/5 від 06.05.2016 р.», відповідно до якого розмір плати за надані послуги виконавцем замовнику складає 25 % від суми грошових коштів, перерахованої на рахунки замовника або сплаченої через касу замовника (в тому числі, в порядку виконання договорів про реструктуризацію) боржниками (або іншими особами в інтересах боржників), а також від суми, на яку зменшилась заборгованість таких боржників внаслідок здійснення між ними та замовником заліків взаємної заборгованості.

Загальна сума, що має бути сплачена замовником за надані виконавцем відповідно до договору послуги визначається сторонами в актах приймання-передачі наданих послуг, на підставі яких виконавець складає та надає замовнику рахунки-фактури (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 4.3. договору надані виконавцем послуги оплачуються замовником протягом пяти банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів в розмірі, зазначеному в рахунку-фактурі, на банківський рахунок виконавця, зазначений в реквізитах сторін у цьому договорі, або внесення готівкових коштів через касу виконавця.

Згідно з п. 7.1. договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін, а також скріплення печатками сторін, та діє до 31.12.2016 р.

На виконання умов договору позивачем у червні, липні та серпні 2016 р. були надані, а відповідачем прийняті послуги, спрямовані на зменшення та/або погашення заборгованості боржників перед замовником на загальну суму 73013,55 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг № 101 від 17.06.2016 р. на суму 59000,20 грн., № 124 від 21.07.2016 р. на суму 8694,30 грн. та № 142 від 15.08.2016 р. на суму 5319,05 грн., які підписані та скріплені печатками сторін.

Крім того, надання позивачем відповідачу послуг у червні, липні та серпні 2016 р. на загальну суму 73013,55 грн. підтверджується оформленими позивачем податковими накладними № 13 від 17.06.2016 р. на суму 59000,20 грн., № 22 від 21.07.2016 р. на суму 8694,30 грн. та № 17 від 19.08.2016 р. на суму 5319,05 грн.

Позивачем були направлені відповідачу рахунки на оплату наданих послуг № 99 від 17.06.2016 р. на суму 59000,20 грн., № 122 від 21.07.2016 р. на суму 8694,30 грн. та №141 від 15.08.2016 р. на суму 5319,05 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальними чеками № 8730 від 17.06.2016 р., № 7083 від 25.07.2016 р. та № 3333 від 15.08.2016 р.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 р. № 958 «Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень» нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2.

Як вбачається з фіскальних чеків № 8730 від 17.06.2016 р. та № 3333 від 15.08.2016 р., рахунки на оплату наданих послуг № 99 від 17.06.2016 р. на суму 59000,20 грн. та № 141 від 15.08.2016 р. на суму 5319,05 грн. були направлені позивачем рекомендованими листами, отже відповідач мав отримати рахунки на оплату після спливу строків пересилання письмової кореспонденції, тобто після спливу трьох днів.

З фіскального чеку № 7083 від 25.07.2016 р. вбачається, що рахунок на оплату № 122 від 21.07.2016 р. на суму 8694,30 грн. був направлений позивачем пріоритетним листом, отже відповідач мав отримати рахунок на оплату після спливу двох днів.

Таким чином, відповідно до п. 4.3. договору та з врахуванням нормативних строків пересилання кореспонденції операторами поштового звязку відповідач повинен був оплатити надані позивачем послуги за рахунками фактурами № 99 від 17.06.2016 р. на суму 59000,20 грн. до 28.06.2016 р., № 122 від 21.07.2016 р. на суму 8694,30 грн. до 04.08.2016 р. та №141 від 15.08.2016 р. на суму 5319,05 грн. до 26.08.2016 р.

Проте, в порушення умов п. 4.3. договору відповідач зобовязання з оплати наданих позивачем послуг виконав частково, сплативши 04.07.2016 р. - 22000,00 грн., 07.07.2016 р. - 10000,00 грн., 29.07.2016 р. - 2000,00 грн. та 04.08.2016 р. - 3694,80 грн., всього 37694,80 грн., що підтверджується довідкою АТ «Укрсиббанк» від 22.11.2016 р. про рух коштів по рахунку позивача.

Таким чином, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у сумі 35318,75 грн.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами статей 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги у червні, липні та серпні 2016 р. на підставі договору № 06/5 від 06.05.2016 р. про надання послуг у сумі 35318,75 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 35318,75 грн. підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути 298,18 грн. 3% річних та 1634,09 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути 298,18 грн. 3% річних, нарахованих за загальний період з 05.08.2016 р. по 15.11.2016 р., на заборгованість відповідача у сумі 35318,75 грн.

Проте, наданий позивачем розрахунок 3 % річних є невірним, оскільки розрахунок за послуги, які були надані позивачем за актом надання послуг № 142 від 15.08.2016 р. на суму 5319,05 грн. повинен був здійснений відповідачем до 26.08.2016 р. Отже, позивачем неправомірно нараховано 3 % річних за період з 05.08.2016 р. по 25.08.2016 р. на заборгованість відповідача у загальній сумі 35318,75 грн.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума 3% річних, нарахованих за загальний період з 05.08.2016 р. по 15.11.2016 р., на заборгованість відповідача за кожним актом надання послуг окремо в залежності від дат її виникнення, становить 87,39 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Як вже зазначалось, позивач просить стягнути 1634,09 грн. інфляційних втрат, нарахованих за вересень та жовтень 2016 р., на заборгованість відповідача за надані послуги у сумі 35318,75 грн.

Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, нарахованих за вересень та жовтень 2016 р., на заборгованість відповідача у сумі 35318,75 грн., є арифметично вірним, відтак суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 1634,09 грн. інфляційних втрат.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Біличі (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Меблева, буд. 11-А, код 23579209) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Колекторська компанія Служба стягнення заборгованості (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 139, офіс 315/4, код 36304183) 35318,75 грн. (тридцять пять тисяч триста вісімнадцять грн. 75 коп.) заборгованості, 87,39 грн. (вісімдесят сім грн. 39 коп.) 3 % річних, 1634,09 грн. (одну тисячу шістсот тридцять чотири грн. 09 коп.) інфляційних втрат та 1370,20 грн. (одну тисячу триста сімдесят грн. 20 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 27.02.2017 р.

Суддя О.О. Рябцева