Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

15 лютого 2017р. Справа № 927/45/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.»,

вул. Екскаваторна, 35, м. Київ, 03062

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Публічне акціонерне товариство «Оболонь»,

вул.Богатирська,3, м. Київ, 04655.

про стягнення 10055грн.00 коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача суми вартості переданого в оренду майна в розмірі 8055,00грн. з ПДВ згідно договору суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015 та 2000,00грн. штрафу згідно п.6.7 договору.

Ухвалою від 05.01.2017 відповідно до ст.27 Господарського процесуального кодексу України суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Оболонь», вул.Богатирська,3, м. Київ, 04655.

Від позивача 31.01.2017 надійшов супровідний лист №01 від 27.01.2017 з додатком документів, в т.ч. письмові пояснення від 27.01.2017 за №02, заява №03 від 27.01.2017 про розгляд справи за відсутності представника, в якій позивач позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. У письмовому пояснені позивач повідомив, що перевірка цільового використання орендованого майна за договором суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015 фактично була проведена 03.02.2016, а при заповненні дати складання документу було допущена описка і замість 03.02.2016 було проставлено дату 04.02.2016. Також позивачем повідомлено про направлення 04.03.2016 за місцем реєстрації відповідача листа (претензію) з повідомленням про припинення дії договору та вимогою протягом 10 днів з моменту отримання листа повернути передане в оренду майно чи у випадку втрати, пошкодження такого майна компенсувати його вартість. 12.03.2016 відповідачем було отримано претензію, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Позивач вважає, що договір суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015 був припинений 23.04.2016.

Суд задовольнив заяву позивача про розгляд справи без участі його представника, оскільки це є правом сторони, про що зазначено в ухвалі від 01.02.2017.

У письмовому поясненні №2017/01/26 від 26.01.2017 ПАТ «Оболонь» підтверджує, що є власником спірного майна, яке було передано в оренду ТОВ «Л.К.О.» та суборенду ФОП ОСОБА_1 згідно договору суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015, що спірне майно не повернуто ПАТ «Оболонь». Третя особа повідомляє, що холодильник Інтер-750Т «Оболонь» зима-літо, заводський номер 12901, інвентарний номер 1046572 та Металевий каркас для холодильника «Інтер-750», інвентарний номер 1061041 перебувають на бухгалтерському обліку основних засобів ПАТ «Оболонь», що підтверджується витягом з Журналу обліку основних засобів станом на 26.01.2017. Третя особа просила здійснити розгляд справи без присутності представника ПАТ «Оболонь».

Суд задовольнив клопотання третьої особи про розгляд справи без участі її представника, оскільки це є правом сторони, про що зазначено в ухвалі від 01.02.2017.

14.02.2017 від позивача надійшло письмове пояснення №01 від 06.02.2017, в якому позивач просить вважати зазначення в позовній заяві інвентарний номер 10610041 опискою, оскільки фактично був переданий металевий каркас для холодильника «Інтер-750» з інвентарним номером 1061040.

Від третьої особи 14.02.2017 до початку судового засідання надійшли додаткові письмові пояснення №2017/02/08 від 08.02.2017, в яких ПАТ «Оболонь» повідомив, що у письмових поясненнях №2017/01/26 від 26.01.2017 допущено описку, замість інвентарного номеру металевого каркасу для холодильника «Інтер 750 «Оболонь» 1061040 було написано інвентарний номер 1061041. Насправді філією «Л.К.О.№1» ТОВ «Л.К.О.» згідно договору суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015 було передано у строкове платне користування металевий каркас для холодильника «Інтер 750 «Оболонь» інвентарний номер 1061040 ФОП ОСОБА_1 Одночасно третьою особою повідомлено про не повернення спірного майна ПАТ «Оболонь». Також у зв'язку з неможливістю представника ПАТ «Оболонь» бути присутнім на розгляді даної справи третя особа просила здійснити розгляд справи без присутності представника ПАТ «Оболонь».

Суд задовольнив клопотання третьої особи про розгляд справи без участі її представника, оскільки це є правом сторони.

Згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в реєстрі станом на 31.01.2017 значиться фізична особа-підприємець ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1

Від відповідача заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідач відзив на позов та витребуваних документів не надав. Повноваженого представника в судове засідання відповідач не направив. Ухвали про порушення провадження у справі від 05.01.2017 та про відкладення розгляду справи від 17.01.2017 та 01.02.2017 направлені на адресу відповідача, отримані ним згідно поштових повідомлень № 348, №736 та №106 відповідно.

Зважаючи на наведене суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з абз. 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 (із змінами і доповненнями) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що відповідач своїми процесуальними правами не скористався, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ч. 1 статті 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 ст. 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини першої ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як свідчать матеріали справи та не спростовує відповідач, 13.03.2015 між ТОВ «Л.К.О.» філія «Л.К.О.№1» (у подальшому іменується - позивач, орендар), в особі директора Спіріна Ігоря Геннадійовича, що діє на підставі довіреності, з однієї сторони передав в суборенду, та ФОП ОСОБА_1 (у подальшому іменується - відповідач, суборендар), в особі ОСОБА_1, що діє на підставі державної реєстрації, з другої сторони, в подальшому разом іменуються сторони, а кожна окремо сторона, за погодженням з власником майна, що орендується - ПАТ «Оболонь» (у подальшому іменуються - третя особа, власник), уклали договір суборенди майна №18940-14930 (надалі - договір) про те, що орендар передає суборендареві у строкове платне користування (оперативну суборенду), а суборендар приймає торгово-рекламне обладнання (надалі іменується - майно), та зобов'язується сплачувати орендарю орендну плату.

У пункті 1.2. договору, визначено перелік, модель, заводський номер (за наявності), рік виробництва майна, місцезнаходження, вартість та кількість майна зазначаються в таблиці.

Відповідно до наведеної у тексті договору таблиці в суборенду передається майно, а саме: 1) металевий каркас для холодильника «Інтер-750» з інвентарним номером майна 1061040, в кількості однієї одиниці, вартістю майна за одиницю (грн. без ПДВ) 950грн., загальною вартістю майна (грн. без ПДВ) 950грн., рік виробництва 30.07.13, місцезнаходженням майна (місто, вулиця, будинок, назва торгової точки з вивіски): АДРЕСА_2; 2) холодильник Інтер-750Т «Оболонь» зима-літо з заводським номером майна 12901, інвентарним номером майна 1046572, в кількості однієї одиниці, вартістю майна за одиницю (грн. без ПДВ) 5762,50грн., загальною вартістю майна (грн. без ПДВ) 5762,50грн., рік виробництва 29.05.13, місцезнаходженням майна (місто, вулиця, будинок, назва торгової точки з вивіски): АДРЕСА_2.

Договором у п.1.3. та п.1.4 зазначено, що суборендар повідомлений, що право власності на майно належить ПАТ «Оболонь». У випадку припинення дії договору оренди майна, укладеного між власником та орендарем, суборендар зобов'язується повернути майно власнику протягом 10 (десяти) робочих днів з дати направлення власником суборендарю такої вимоги, або за умови наявності відповідної вимоги від власника, суборендар зобов'язується переукласти аналогічний договір суборенди з іншим орендарем майна.

Майно надається суборендарю у користування з метою популяризації, демонстрації, зберігання та реалізації продукції, що виробляється/реалізується власником та корпоративними підприємствами власника. Під корпоративними підприємствами власника слід вважати: ДП ПАТ «Оболонь», «Пивоварня Зіберта», ДП ПАТ «Оболонь», «Красилівське», ПАТ «Охтирський пивоварний завод», ПпАТ «Бернадський комбінат» та ПАТ «Севастопольський завод напоїв». Суборендар не має права використовувати майно для інших цілей.

У п.2.2 договору сторони встановили, що факт передачі майна в суборенду підтверджується актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін, погоджується уповноваженою особою власника та скріплюється печатками сторін і власника. Акт прийому-передачі майна в суборенду є невід'ємною частиною цього договору. Обов'язок підготовки акта прийому-передачі майна в суборенду лежить на орендарі.

На виконання умов п. 2.2. договору суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015, між ТОВ «Л.К.О.» Філія «Л.К.О.№1» (орендар), в особі директора Спіріна Ігоря Геннадійовича, що діє на підставі довіреності, з однієї сторони та ФОП ОСОБА_1 (суборендар), в особі ОСОБА_1, що діє на підставі державної реєстрації, 13.03.2015 було складено, підписано сторонами за погодженням з власником майна, що орендується - ПАТ «Оболонь», акт прийому-передачі майна в суборенду №18940-14930. Відповідно до вказаного акта прийму-передачі 13.03.2015 позивач передав, а відповідач отримав: 1) металевий каркас для холодильника «Інтер-750» з інвентарним номером майна 1061040, в кількості однієї одиниці, вартістю майна за одиницю (грн. без ПДВ) 950грн., загальною вартістю майна (грн. без ПДВ) 950грн., рік виробництва 30.07.13, місцезнаходженням майна (місто, вулиця, будинок, назва торгової точки з вивіски): АДРЕСА_2; 2) холодильник Інтер-750Т «Оболонь» зима-літо з заводським номером майна 12901, інвентарним номером майна 1046572, в кількості однієї одиниці, вартістю майна за одиницю (грн. без ПДВ) 5762,50грн., загальною вартістю майна (грн. без ПДВ) 5762,50грн., рік виробництва 29.05.13, місцезнаходженням майна (місто, вулиця, будинок, назва торгової точки з вивіски): АДРЕСА_2.

Даний акт прийому-передачі майна в суборенду від 13.03.2015 погоджений, підписаний та скріплений печаткою власника майна - ПАТ «Оболонь» (а.с.12).

У письмовому пояснені №01 від 06.02.2017 позивач повідомив суду про допущену описку у тексті позовної заяви при зазначенні інвентарного номеру « 1061041» металевого каркасу для холодильника «Інтер-750», що фактично був переданий відповідачу по договору суборенди №18940-14930 від 13.03.2015 та по акту приймання-передачі майна в суборенду №18940-14930 від 13.03.2015 металевий каркас для холодильника «Інтер-750» з інвентарним номером 1061040.

Вказане пояснення позивача підтверджується матеріалами справи, не суперечить з'ясованим судом обставинам справи та не спростовано відповідачем.

У відповідності до ч. 1 ст.774 Цивільного кодексу України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

В підтвердження, що ПАТ «Оболонь» є власником майна: 1) металевий каркас для холодильника «Інтер-750» інвентарний номер 1061040, вартістю майна за одиницю (грн. без ПДВ) 950грн., рік виробництва 30.07.13; 2) холодильник Інтер-750Т «Оболонь» зима-літо інвентарний номер 1046572, вартістю майна за одиницю (грн. без ПДВ) 5762,50грн., рік виробництва 29.05.13, третя особа надала витяг із Журналу обліку основних засобів ПАТ «Оболонь» станом на 08.02.2017.

У письмовому пояснені вих№2017/02/08 від 08.02.2017 публічне акціонерне товариство «Оболонь» повідомило про допущену описку в письмовому поясненні у справі №927/45/17 вих.№2017/01/26 від 26.01.2017 при зазначенні інвентарного номеру « 1061041» металевого каркасу для холодильника «Інтер-750», замість інвентарного номеру 1061040. Третя особа пояснює, що описка пов'язана з тим, що згідно додатку №1890/60 від 30.07.2013 до договору оренди майна №18940 від 14.12.2012, акта приймання-передачі майна в оренду філії «Л.К.О. №1» ТОВ «Л.К.О.», ПАТ «Оболонь» передало крім іншого металеві каркаси для холодильника «Інтер-750 «Оболонь» інвентарні номери 1061041 та 1061040. Третя особа зазначила, що металеві каркаси для холодильника «Інтер-750» інвентарний номер 1061041 та 1061040 перебувають на бухгалтерському обліку основних засобів ПАТ «Оболонь» та належать йому на праві власності, і саме металевий каркас для холодильника «Інтер-750 «Оболонь» інвентарний номер 1061040 філією «Л.К.О. №1» ТОВ «Л.К.О.» було передано у строкове платне користування ФОП ОСОБА_1 Одночасно третя особа повідомила про внесення змін додатковою угодою №1 від 31.12.2014 до договору оренди майна №18940 від 14.12.2012, відповідно до яких п.7.1 договору викладено в наступній редакції: «Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами, та діє до 31.12.2014». Пункти 7.2 та 7.3 розділу 7 «Строк дії договору, порядок розірвання» договору виключені згідно додаткової угоди №1 від 31.12.2014 до договору оренди майна №18940 від 14.12.2012.

Також третя особа повідомила про укладення 01.03.2015 між ПАТ «Оболонь» та філією «Л.К.О. №1» ТОВ «Л.К.О.» договору купівлі-продажу продукції №44 разом з додатком, про передачу філії «Л.К.О. №1» ТОВ «Л.К.О.» відповідно до акту приймання-передачі обладнання до додатку до договору купівлі-продажу продукції №44 від 01.03.2015, крім іншого обладнання, холодильник Інтер-750Т «Оболонь» зима-літо заводський номер 12901, інвентарний номер 1046572 та металевий каркас для холодильника «Інтер-750» інвентарний номер 1061040. Третя особа повідомила, що філією «Л.К.О. №1» ТОВ «Л.К.О.» згідно договору суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015 було передано ФОП ОСОБА_1 у строкове платне користування холодильник Інтер-750Т «Оболонь» зима-літо заводський номер 12901, інвентарний номер 1046572 та металевий каркас для холодильника «Інтер-750» інвентарний номер 1061040. Одночасно третя особа повідомила, що спірне майно не було повернуто ПАТ «Оболонь».

В підтвердження своїх пояснень третьою особою було подано до матеріалів справи копію додатку від 01.03.2015 до договору купівлі-продажу продукції №44 від 01.03.2015 та копію акта №18940/1 від 02.03.2015 приймання-передачі обладнання Додаток до договору купівлі-продажу продукції №44 від 01.03.2015, які підписані та скріплені печатками позивача та третьої особи.

Відповідно до п.1.1 додатку від 01.03.2015 до договору купівлі-продажу продукції №44 від 01.03.2015 покупець (філія «Л.К.О.№1» ТОВ «Л.К.О.») є покупцем продукції продавця (Публічного акціонерного товариства «Оболонь»), при цьому, враховуючи зацікавленість продавця у послугах, пов'язаних з викладенням та розміщенням продукції в роздрібній мережі (забезпечення її наявності у торгівельному приміщенні, представлення продукції, акцентування її переваг перед продукцією аналогічного виду, в тому числі, шляхом проведення заходів популяризації, демонстрації, зберігання, передпродажної підготовки, застосування інших доцільних методів мерчандайзингу, забезпечення наявності цінників та інших допоміжних або інформаційних матеріалів для продукції), продавець та покупець дійшли згоди щодо співпраці з метою збільшення обсягів продажів такої продукції споживачам.

У п.1.3. додатку від 01.03.2015 до договору купівлі-продажу продукції №44 від 01.03.2015 позивач та третя особа встановили, що з метою сприяння продажу продукції, продавець передає покупцю торгове обладнання (зокрема, але не виключно - холодильне обладнання, обладнання для розливу пива, інше торгівельне обладнання), надалі «торгове обладнання» або «обладнання». Перелік, кількість та інша інформація щодо обладнання, яке передається покупцю, вказується у відповідному акті приймання-передачі обладнання. Передача покупцю торгового обладнання не тягне за собою виникнення у покупця та/або суб'єктів роздрібної торгівлі права власності на це обладнання: власником залишається продавець, а покупець використовує торгове обладнання виключно для забезпечення продажу продукції. Умови передачі та/або розміщення обладнання в роздрібній торгівельній мережі зазначаються в акті приймання-передачі, згідно якого обладнання передається покупцю, або в даному додатку. Обладнання надається покупцю виключно для популяризації, демонстрації, зберігання, передпродажної підготовки та реалізації продукції, що реалізується продавцем. Покупець не має права використовувати обладнання для інших цілей, окрім як з метою, що передбачена цим додатком.

Пунктами 2.3.5, 2.3.14., 2.3.18. та 2.4.3 додатку від 01.03.2015 до договору купівлі-продажу продукції №44 від 01.03.2015 встановлено, що покупець зобов'язаний: за умови передачі обладнання третім особам, забезпечити представникам продавця або їх уповноваженим особам, умови для безперешкодного доступу до обладнання і, за їх першою вимогою, надати їм всі наявні документи і інформацію відносно експлуатації обладнання. У випадку припинення/дострокового розірвання дії договору купівлі-продажу продукції, укладеного між продавцем та покупцем, покупець зобов'язується повернути обладнання продавцю протягом 10 (десяти) робочих днів з дати закінчення/припинення дії договору купівлі-продажу продукції (в тому числі дострокового). Факт повернення обладнання підтверджується актом повернення обладнання, який підписується уповноваженими представниками сторін. Покупець несе ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати обладнання до моменту його фактичного повернення продавцю. Покупець зобов'язаний повернути обладнання продавцю в тому ж самому стані, в якому воно було передано з урахуванням нормального зносу, власними силами та за власний кошт за адресою: м. Київ, вул.Богатирська, 3, якщо сторонами не буде погоджено інше. Не передавати обладнання (або будь-які прав та обов'язки за даним договором) третім особам без письмового узгодження з продавцем. У випадку передачі обладнання третім особам (з метою виконання умов даного додатку), письмовим погодженням продавця вважається підпис уповноваженої особи та відтиск печатки продавця на відповідному акті прийому-передачі обладнання. Умови подальшої передачі обладнання покупцем третім особам повинні бути аналогічні умовам, що викладені в додатку. Покупець несе повну відповідальність перед продавцем за третіх осіб, яким передано обладнання, в тому числі відшкодовує вартість обладнання, яке було втрачено з вини третіх осіб, або не було повернуто третім особами.

Для належного надання послуг, передбачених даним додатком, за умови виконання п.2.3.19. даного додатку, покупець має право відповідно до вимог п.2.3.18 цього додатку залучати третіх осіб - суб'єктів роздрібної торгівлі - до здійснення заходів, зазначених у розділі 1 даного додатку, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед продавцем за порушення умов цього додатку. Залучення покупцем таких третіх осіб здійснюється будь-яким не забороненим законом шляхом (п.2.4.3. додатку).

Згідно п.5.1 вказаного додатку початок дії цього додатку встановлюється з дати його підписання. Строк дії цього додатку обмежується строком дії договору купівлі-продажу продукції.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов додатку від 01.03.2015 до договору купівлі-продажу №44 від 01.03.2015 позивачем та ПАТ «Оболонь» було підписано акт приймання-передачі обладнання від 02.03.2015, згідно якого позивачу було передано: холодильник Інтер-750 Т «Оболонь» зима-літо в кількості однієї одиниці за заводським номером 12901, інвентарним номером майна 1046572, вартістю майна за одиницю (грн. без ПДВ) 5762,50грн., датою введення майна в експлуатацію 29.05.2013 та металевий каркас для холодильника «Інтер-750 «Оболонь» з інвентарним номером майна 1061040, в кількості однієї одиниці, вартістю майна за одиницю (грн. без ПДВ) 950,00 та датою введення майна в експлуатацію 30.07.2013.

З огляду на вище наведене, а також враховуючи наявність підпису уповноваженої особи ПАТ «Оболонь» та відтиску печатки ПАТ «Оболонь» на договорі суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015, на акті прийому-передачі майна в суборенду №18940-14930 від 13.03.2015, суд доходить висновку, що холодильник Інтер-750 Т «Оболонь» зима-літо в кількості однієї одиниці за заводським номером 12901, інвентарним номером майна 1046572, вартістю майна за одиницю (грн. без ПДВ) 5762,50грн., датою введення майна в експлуатацію 29.05.2013 та металевий каркас для холодильника «Інтер-750» з інвентарним номером майна 1061040, в кількості однієї одиниці, вартістю майна за одиницю (грн. без ПДВ) 950,00 та датою введення майна в експлуатацію 30.07.2013, передано позивачем відповідачу за письмовим погодженням третьої особи ПАТ «Оболонь».

Згідно з п.2.6 договору №18940-14930 від 13.03.2015 суборендар немає права без письмового узгодження із орендарем та власником передавати майно, будь-які права та обов'язки за даним договором третім особам.

Відповідно до п.2.7 договору представники орендаря та власника мають право здійснювати необмежений контроль за використанням суборендарем майна як шляхом безпосередньої перевірки порядку експлуатації суборендарем майна і проведення інвентаризації, так і шляхом направлення суборендарю відповідних запитів з вимогою про надання інформації і документів, підтверджуючих поточний стан майна та порядок його використання. При необхідності, контроль цільового використання майна можуть здійснювати уповноважені орендарем або власником посадові особи Торгово-промислової палати України.

В разі виникнення ушкоджень чи втрати, або при загрозі виникнення ушкоджень чи втрати майна, суборендар негайно повідомляє орендаря або власника про такі обставини, а також застосовує всі заходи щодо запобігання нанесення шкоди майну чи його втраті (п.2.12 договору).

Права та обов'язки суборендаря передбачені у розділі 5 договору, а саме суборендар зобов'язується:

використовувати майно виключно у відповідності до мети суборенди, визначеної у п.1.4. даного договору та у відповідності до стандартів використання майна, розміщення продукції і умов мерчайдазингу, визначених власником (п.5.1.2 договору);

самостійно і за свій рахунок забезпечити належне збереження майна (п.5.1.12 договору);

протягом 10 (десяти) робочих днів після закінчення дії договору (в т.ч. дострокового) повернути майно орендарю (а в разі отримання відповідної вимоги - власнику) у діючому стані, технічно справне та комплектне, з урахуванням його нормального зносу (п.5.1.13 договору);

не передавати майно третім особам без письмової згоди орендаря та власника. При передачі майна третім особам, суборендар зобов'язується попередити даних осіб про те, що право власності на майно належить ПАТ «Оболонь», яке має право вимагати повернення майна у безспірному порядку в користування та володіння безпосередньо ПАТ «Оболонь» у випадках передбачених договором оренди, даним договором та чинним законодавством України, а також про права представників та уповноважених осіб орендаря та власника щодо здійснення контролю за цільовим використанням майна (п.5.1.17 договору);

не змінювати місцезнаходження майна, яке вказано в п.1.2. даного договору (або в специфікації) без письмового погодження такого переміщення з орендарем та власником (п.5.1.18 договору).

Проте майно станом на час проведення позивачем перевірки в узгодженому договором місці (м. Київ, вул.Верхній вал,буд.54) було відсутнім (що встановлено актом від 03.02.2016), що є прямим порушенням умов договору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем п.5.1.18 договору суборенди №18940-14930 від 13.03.2015, що стало підставою для направлення на адресу відповідача (вул.Першотравнева,17, с.Вороньки, Бобровицький р-н, Чернігівська обл.) претензії №07 від 03.03.2016, в якій просить вважати договір суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015 року припиненим в односторонньому порядку та протягом десяти днів з моменту отримання листа повернути орендарю надане в оренду майно або відшкодувати його вартість 8 055 (вісім тисяч п'ятдесят п'ять) грн. 00коп., сплатити штраф у розмірі 2000 (дві тисячі) 00 коп.

На підтвердження надсилання позивачем до відповідача претензії №07 від 07.03.2016 до матеріалів справи подано фіскальний чек №8757 (цінний лист з повідомленням №096) від 04.03.2016 та опис вкладення у лист від 04.03.2016. Отримання відповідачем 12.03.2016 претензії підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №096, наданого позивачем до матеріалів справи.

Як свідчать матеріали справи, відповідач відзив на претензію не надав, штраф не сплатив, майно позивачу або власнику (ПАТ «Оболонь») не повернув.

У п.7.1 та п.7.2 договору сторони встановили, що договір вважається укладеним і набирає чинності з дня його підписання сторонами, погодження власником. Даний договір укладається терміном на 1 (один) календарний рік, якщо інше не впливатиме з тексту цього договору або чинного законодавства України.

З огляду на умови договору та приймаючи до уваги підписання сторонами договору 13.03.2015, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем укладено договір суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015 до 13.03.2016 року.

Якщо суборендар продовжує користуватися майном після закінчення терміну дії договору, то, за відсутності письмових заперечень сторін або власника, заявлених не пізніше 10 (десяти) календарних днів до закінчення терміну дії договору, то строк дії даного договору продовжується ще на один календарний рік (п.7.3 договору).

Згідно ч.1 ст. 291 Господарського кодексу України одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 783 Цивільного кодексу України, передбачені випадки розірвання договору найму на вимогу наймодавця. Зокрема, норми даної статті наділяють наймодавця правом вимагати за певних умов дострокового розірвання договору найму, якщо: наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

За умовами п.7.5 договору орендар або власник мають право достроково розірвати цей договір, шляхом письмового повідомлення суборендаря за 10 (десять) календарних днів до дати розірвання, в разі, якщо: суборендар використовує майно в порушення умов договору та/або цільового призначення майна; суборендар без дозволу орендаря та власника передав майно, його частину, в користування (подальшому оренду) третій особі; суборендар своєю недбалою поведінкою або бездіяльністю або бездіяльністю створює загрозу пошкодження, втрати або знищення майна.

У будь-який час сторони та власник можуть прийти до згоди про закінчення дії даного договору, про що буде укладено відповідну додаткову угоду до цього договору. закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. В частині зобов'язань між сторонами, даний договір діє до моменту повного виконання зобов'язань сторонами.

Пунктом 8.11. договору зазначено що у зв'язку із тим, що майно, яке передається в суборенду за цим договором, не є державною або комунальною власністю, сторони домовились, що дія Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не розповсюджується на правовідносини, які виникають з цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчить текст претензії від 03.03.2016 за №07, позивач не визначив дати розірвання договору, за 10 календарних днів до якої, відповідно з п.7.5 договору позивач зобов'язаний був письмово повідомити відповідача, а тому твердження позивача у письмовому пояснені від 27.01.2017 за №02 про припинення договору суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015 з 23.04.2016 є безпідставними.

З огляду на викладену позивачем у претензії №07 від 03.03.2016 вимогу до відповідача повернути передане в суборенду майно, відсутність наміру у позивача продовжити дію договору суборенди, суд розцінює претензію позивача як письмове заперечення щодо продовження дії договору суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015 ще на один календарний рік.

За таких обставин суд доходить висновку про припинення дії договору суборенди майна №18940-14930 від 13.03.2015 у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

За умовами п.2.3 договору майно повинно бути повернуто суборендарем та прийняте орендарем/власником протягом 10 (десяти) робочих днів з дати закінчення дії договору (в тому числі дострокового). Суборендар несе ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати майна до моменту його фактичного повернення орендарю або власнику.

Факт повернення майна із суборенди підтверджується актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін, погоджується уповноваженою особою власника та скріплюється печатками сторін і власника. Акт прийому-передачі майна із суборенди є невід'ємною частиною цього договору. Обов'язок підготовки акта прийому-передачі майна із суборенди лежить на суборендарі (п.2.4 договору).

Згідно з п.2.5 договору суборендар зобов'язаний повернути майно орендарю/власнику в тому ж самому стані, в якому воно було передано в суборенду з урахуванням нормального зносу.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не повернув майно протягом 10 (десяти) робочих днів з дати закінчення дії договору, тобто у строк 25.03.2016, ні позивачу, ні третій особі, як власнику.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріали справи не містять зворотнього акту прийому-передачі (повернення майна, переданого в суборенду за договором), а тому господарський суд приходить до висновку, що на момент звернення до суду з позовною заявою, позивачеві майно: металевий каркас для холодильника «Інтер-750» з інвентарним номером майна 1061040, в кількості однієї одиниці, вартістю майна за одиницю (грн. без ПДВ) 950грн., рік виробництва 30.07.13; холодильник Інтер-750Т «Оболонь» зима-літо з заводським номером майна 12901, інвентарним номером майна 1046572, в кількості однієї одиниці, вартістю майна за одиницю (грн. без ПДВ) 5762,50грн., рік виробництва 29.05.13, - не було повернуто.

Згідно з п. 6.2 договору у випадку втрати (повного знищення) суборендарем майна (окрім випадків, що мають підтвердження актами відповідних органів і які виникли внаслідок дії обставин непереборної сили) або неповерненні майна у відповідності з п. 2.3 даного договору, суборендар зобов'язаний відшкодувати орендарю (або за письмовою вимогою - безпосередньо власнику) вартість майна, вказану у п. 1.2 даного договору (або специфікації), із врахуванням ПДВ, якщо інша сума відшкодування не буде додатково узгоджена між сторонами та власником.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене та враховуючи положення п. 6.2 договору, а також факт неповернення ФОП ОСОБА_1 орендованого майна на вимогу орендаря, у відповідача виникло зобов'язання зі сплати на користь позивача вартості такого майна у розмірі 8055,00грн.

Позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 2000,00грн., посилаючись на п.6.7 договору у випадку не виконання відповідачем зобов'язань, передбачених п.5.1.18 договору.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 6.7 договору передбачено, що у випадку невиконання суборендарем зобов'язань передбачених п.п. 5.1.5, 5.1.17 та 5.1.8 даного договору, суборендар сплачує орендарю або власнику штраф за кожен окремий випадок у розмірі 2000,00грн. Належним підтвердженням таких фактів буде акт складений за участю орендаря або власника та суборендаря, а у випадку ухилення суборендаря від підписання акту - одностороннім актом орендаря або власника з відповідною відміткою.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки, як встановлено судом, відповідачем порушено п. 5.1.18 договору, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом, та факт порушення п.5.1.18 договору відповідачем не спростований, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 2000,00грн., на підставі п. 6.7 договору.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача вартості переданого в оренду майна у розмірі 8055,00грн. та неповернутого у відповідності до п.2.3 договору, штрафу у розмірі 2000,00грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 202, 525, 526, 546, 548, 549, 610, 612, 651, 785 Цивільного кодексу України, ст.173, 174, 175, 291 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» ( м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 35, р/р2 в ПАТ «ПФБ», МФО 320906, ідентифікаційний код 37317990) 8055грн.00коп. вартості переданого в оренду майна, штраф у розмірі 2000грн.00коп. та судовий збір в розмірі 1378,00грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 20.02.2017

Суддя Н.Ю.Книш