ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"16" лютого 2017 р. Справа № 18/30-530
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

розглянув заяву Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області № 3667/02 від 09.02.2017 р. (вх. №5768 від 14.02.2017 р.) про видачу дубліката наказу від 22.06.2010 р. у справі №18/30-530

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, АДРЕСА_1

до відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3, АДРЕСА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Перший відділ Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, вул. Лисенка, 1, м. Тернопіль

про: стягнення 105 534,82 грн. суму індексації та 15 925,90 грн. три проценти річних, в зв'язку з невиконанням рішень судів; стягнення 138 грн. вартості експертно - економічних досліджень.

Суть справи: 06.05.2010 р. господарським судом Тернопільської області прийнято рішення у справі №18/30-530, яким в позовні відмовлено.

22.06.2010 р. постановою Львівського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Тернопільської області від 06.05.2010 р. скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково.

22.06.2010 р. на виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2010 р. на підставі ст. 116 ГПК України видано наказ про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 105 534 грн 82 коп. суми індексації, 15 925 грн 90 коп. 3% річних у зв'язку з невиконанням рішень судів та пропорційно задоволеним позовним вимогам 1 975 грн 95 коп. в повернення судових витрат за розгляд спору в суді першої інстанції та розгляд апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом.

14.02.2017 р. Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області звернувся до суду із заявою № 3667/02 від 09.02.2017 р. (вх. №5768 від 14.02.2017 р.) про видачу дублікату наказу від 22.06.2010 р. у справі №18/30-530.

Дана заява обґрунтована тим, що на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходилось виконавче провадження ВП №36989429 за наказом № 18/30-530 від 22.06.2010 р., однак в процесі реорганізації Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №16/44 від 26.01.2016 р. та наказу Міністерства юстиції України №569/5 від 01.03.2016 р., при проведенні інвентаризації справ, встановлено, що вищезазначений наказ господарського суду було втрачено.

Відповідно до ст. 115 ГПК України судові рішення, що набули законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

В силу ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Також п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" надає право державному виконавцю під час здійснення виконавчого провадження звертатися до суду, який видав виконавчий документ, зокрема, із заявою про видачу дубліката виконавчого документа.

За видачу стягувачу дубліката судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

При цьому, суд відзначає, що скарги, заяви, подання мають відповідати загальним процесуальним вимогам щодо форми та змісту, передбаченими положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

За вимогами ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, за видачу дубліката судового наказу та виконавчого листа розмір судового збору становить 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Таким чином, при зверненні до господарського суду із заявою про видачу дубліката наказу підлягає до сплати судовий збір в розмірі 48,00 грн.

Однак, як встановлено судом, до заяви про видачу дубліката наказу заявником долучено платіжне доручення №118 від 01.02.2017 р. про сплату ним 46,32 грн судового збору, що в силу ст.ст. 33-34 ГПК України не може бути належним доказом сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України, є підставою для повернення заяви із доданими матеріалами без розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 63, 86, 120 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути заяву Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області № 3667/02 від 09.02.2017 р. (вх. №5768 від 14.02.2017 р.) про видачу дубліката наказу від 22.06.2010 р. у справі №18/30-530 на 10 (десяти) аркушах, в тому числі, оригінал платіжного доручення №118 від 01.02.2017 р. про сплату судового збору - без розгляду.

Суддя Н.В. Охотницька