ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 лютого 2017 р. Справа № 918/32/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу

за позовом Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача ОСОБА_1 сільська рада

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство енергетики та вугільної промисловості, Рівненська обласна державна адміністрація, Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, Рівненська обласна рада, Сарненська районна рада Рівненської області, Сарненська районна державна адміністрація Рівненської області

про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат в сумі 3 595 587,75 грн.

За участю представників:

від позивача: представник ОСОБА_2;

від відповідача: представник ОСОБА_3;

від третьої особи (Міністерства енергетики та вугільної промисловості): не з'явився;

від третьої особи (Рівненської обласної державної адміністрації): не з'явився;

від третьої особи (Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області): представник ОСОБА_4;

від третьої особи (Рівненської обласної ради): представник ОСОБА_5;

від третьої особи (Сарненської районної ради Рівненської області): не з'явився;

від третьої особи (Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області): представник ОСОБА_6

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - Позивач або ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 сільської ради (надалі - Відповідач) в якому просить стягнути з останнього борг в сумі 1 731 657,91 грн. (один мільйон сімсот тридцять одну тисячу шістсот п'ятдесят сім гривень 91 коп.), три проценти річних в сумі 151 591,04 грн. (сто п'ятдесят одну тисячу п'ятсот дев'яносто одну гривню 04 коп.); інфляційні втрати в сумі 1 712 338,80 грн. (один мільйон сімсот дванадцять тисяч триста тридцять вісім гривень 80 коп.), а всього 3 595 587,75 грн. (три мільйони п'ятсот дев'яносто п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят сім гривень 75 коп.).

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що на підставі Договору № 362 від 19.04.2012 року він 24.04.2012 року перерахував Відповідачу грошові кошти на добудову об'єкта газопостачання - підвідний газопровід високого тиску до селища Чемерне Сарненськкого району Рівненської області, у розмірі 1 751 466 грн. Разом з тим, 29.05.2012 року Відповідач повернув Позивачеві 19 808 грн 09 коп. невикористаних коштів, однак кошти у розмірі 1 731 657 грн. 91 коп., у строк предбачений п. 2.3.15 Договору (протягом року, наступного за роком введення об'єкта в експлуатацію), Відповідачем не повернуто.

Відповідач надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому проти вимог Позивача заперечив, обґрунтовуючи наступним.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 417 від 13.04.2011 року та Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 153 від 15.08.2011 року, фінансування добудови підвідного газопроводу високого тиску до селища Чемерне Сарненського району Рівненської області (загальною вартістю 1 751 466,00 грн.) мало бути здійснене за рахунок коштів державного бюджету України, а не коштів з власних доходів ОСОБА_1 сільської ради Сарненського району Рівненської області.

Після укладання Договору № 362 від 19.04.2012 року, ОСОБА_1 сільська рада здійснила добудову вище вказаного газопроводу та усі необхідні процедури по введенню цього газопроводу в експлуатацію.

24 грудня 2012 року на виконання умов Договору № 362 від 19.04.2012 року, ОСОБА_1 сільська рада Сарненського району Рівненської області рішенням № 1300 "Про передачу у державну власність Сарненського УЕТГ ПАТ "Рівнегаз" підвідного газопроводу високого тиску до селища Чемерне Сарненського району Рівненської області" та відповідно до актів приймання- передачі від 27.12.2012 року, передала вказаний газопровід у державну власність. Таким чином, з 27 грудня 2012 року ОСОБА_1 сільська рада не являється ні власником ні користувачем ні розпорядником вище вказаного газопроводу.

З метою належного виконання зобов'язань за Договором № 362 від 19.04.2012 року, в частині повернення ПАТ ПАК "Нафтогаз" 1 751 466,00 грн., наданих на добудову підвідного газопроводу високого тиску до селища Чемерне Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_1 сільська рада неодноразово зверталася до усіх рівнів органів державної влади та органів місцевого самоврядування з проханням передбачити у Державному бюджеті України на відповідні роки надання районному бюджету Сарненського району субвенції для подальшого погашення вище вказаної суми боргу. Однак, пропозиції ОСОБА_1 сільської ради не були враховані, необхідна сума коштів надана не була, що не дало сільській раді змоги повернути вказану суму коштів позивачу. Бюджет ОСОБА_1 сільської ради є дотаційним, що не дає змоги з власних доходів погасити існуючу заборгованість.

Разом з тим, 20.02.2017 року до суду від третьої особи - Рівненської обласної ради надійшов відзив на позов, в якому остання просить суд відмовити в позові повністю, пославшись на те, що добудова підвідних газопроводів має фінансуватись саме з державного бюджету. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів. Отже, добудова підвідних газопроводів на території ОСОБА_1 сільської ради здійснювалась за рахунок коштів Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", при цьому газопровід переданий у державну власність.

До суду від третьої особи - Сарненської районної ради Рівненської області надійшов відзив на позов, відповідно до якого остання просить суд у задоволенні позовної заяви відмовити, зазначивши, що Сарненська районна рада не несе відповідальності за бюджетними зобовязаннями державного бюджету чи будь-якого місцевого бюджету, оскільки це суперечить основам бюджетної системи та бюджетного законодавства України. Добудова газопроводу здійснювалась за державні кошти, крім того, після введення в експлуатацію обєкта, у грудні 2012 року газопровід було безоплатно передано у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації. На цей час газопровід перебуває на балансі Сарненського УЕГГ ПАТ "Рівнегаз". Крім того, третя особа у відзиві на позовну заяву просить розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника Сарненської районної ради Рівненської області.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" надав суду письмове пояснення в якому зазначив наступне.

Згідно з п.п. 2.1.1 Договору Компанія, при наявності фінансової можливості зобов'язана здійснити фінансування добудови Обєкта за рахунок власних коштів (не коштів державного бюджету) в обсягах, передбачених фінансовим планом Компанії на відповідний період, згідно з Додатком 1. Фінансування здійснюється шляхом банківських переказів грошових коштів на рахунок замовника або іншими способами, що не суперечать діючому законодавству України.

За умовами Договору замовник зобовязався, зокрема, своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову Обєкта газопостачання для забезпечення повернення Компанії в установлений даним договором термін суми грошових коштів, перерахованих нею на добудову Обєкта газопостачання (п.п. 2.3.14); протягом року, наступного за роком введення Обєкта в експлуатацію, повернути Компанії, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Компанії, суму грошових коштів, отриманих від Компанії на добудову Обєкта (п.п. 2.3.15). Загальний обсяг фінансування за цим Договором (ціна Договору) складає 1 751 466 грн. (п.3.1 Договору).

Відтак, між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності та вільному волевиявленні.

Замовник зобовязаний протягом року, наступного за роком введення обєкта в експлуатацію, повернути Компанії, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Компанії, суму грошових коштів, отриманих від Компанії на добудову обєкта. Проте відповідач зобовязання в частині повернення Компанії суми грошових коштів у повному обсязі не виконав, що і стало підставою для звернення позивача до суду з розглядуваним позовом.

Оскільки Відповідач добровільно погодився стати замовником за Договором і такий Договір є дійсним та обов'язковим для виконання його контрагентами, в силу приписів ст. 204 та ст. 629 ЦК України, то такий правочин породжує для обох сторін відповідні права та обов'язки, зокрема, право Компанії отримати грошові кошти, перераховані нею на будівництво Обєкта та обовязок Замовника їх повернути.

У п.п. 2.3.9 Договору визначено, що замовник зобовязаний у разі неможливості виконання договірних зобовязань повідомити Компанію протягом 3 робочих днів з дати виникнення обставин, що перешкоджають виконанню договору, з обовязковим зазначенням цих обставин, для прийняття спільного з Компанією рішення щодо подальшого виконання договору.

Замовник про виникнення обставин, що перешкоджають або унеможливлюють виконанню ним умов договору Компанію не попереджав.

За умовами Договору замовник взяв на себе зобовязання своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову Обєкта газопостачання для забезпечення повернення Компанії в установлений даним договором термін суми грошових коштів, перерахованих нею на добудову Обєкта газопостачання.

Проте, відповідач своєю бездіяльністю фактично ухиляється від вчинення необхідних, своєчасних дій для отримання компенсації витрат на добудову Обєкта газопостачання. Іншого відповідачем не спростовано.

При цьому, звертає увагу суду, що боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або через відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

За наведених вище обставин обов'язок відповідача повернути отримані кошти Компанії, у строки та в порядку, що встановлені Договором, визначений актами цивільного законодавства України, а тому відсутність у замовника необхідних коштів, або взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України, на думку позивача, не звільняє його від обов'язку виконати зобов'язання перед позивачем за Договором, яке не припинилось відповідно до гл. 50 ЦК України.

21.02.2017 року до суду від третьої особи - Рівненської обласної державної адміністрації надійшло клопотання, відповідно до якого остання просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, у задоволенні якого судом відмовлено, оскільки з наведених обґрунтувань не вбачається, що рішення у справі може вплинути на права або обов'язки цієї особи.

Разом з тим, до суду 21.02.2017 року від третьої особи - Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому остання зазначає наступне.

19.04.2012 року між Позивачем та Відповідачем, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 № 1001-р "Про добудову підвідних газопроводів", укладений Договір № 362.

Відповідно до умов укладеного Договору ПАТ "НАК "Нафтогаз" взяло на себе зобовязання на фінансування добудови підвідного газопроводу високого тиску до селища Чемерне Сарненського району Рівненської області вартістю 1 751 466, 00 грн., а ОСОБА_1 сільська рада Сарненського району Рівненської області зобовязалася здійснити добудову вказаного газопроводу, після чого ввести його в експлуатацію та передати його у державну власність, а також провернути грошові кошти, отримані від ПАТ "НАК "Нафтогаз" на добудову цього газопроводу.

В 2012 році обєкт побудовано, введено в експлуатацію та на виконання умов Договору передано у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації, проте грошові кошти, отримані на добудову об'єкта на виконання п. 2.3.15 Договору не повернуті Нафтогазу по даний час.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 417 затверджено Порядок та умови надання у 2011 році субвенції з державного бюджету районному бюджету Сарненського району Рівненської області на проектування й будівництво автомобільної дороги та газифікацію між селами Костянтинівка, Чемерне та Довге.

В Державному бюджеті на 2011 рік передбачена субвенція з державного бюджету районному бюджету Сарненського району Рівненської області на проектування й будівництво автомобільної догроги та газифікацію між селами Костянтинівка, Чемерне та Довге Сарненського району Рівненської області в сумі 2 000 000 грн., яка затверджена як інша субвенція Тутовицькому сільському бюджету. Дана субвенція надійшла на рахунок районного бюджету в повному обсязі і була перерахована Тутовицькому сільському бюджету розпорядженнями фінансового управління про виділення коштів з районного бюджету.

ОСОБА_1 сільським бюджетом використанні кошти в сумі 1 300 000 грн. Кошти в сумі 700 000 грн. невикористані, у звязку з не проведенням касових видатків УДКС в Сарненському районі в другій половині грудня місяця бюджетного року та були повернуті до державного бюджету.

В 2013 році з обласного бюджету районному бюджету Сарненського району була надана інша субвенція на погашення заборгованості за роботи, виконані у 2011 році по об'єкту "Підвідний газопровід високого тиску до селища Чемерне Сарненського району" за рахунок коштів субвенції з державного бюджету районному бюджету Сарненського району Рівненської області на проектування й будівництво автомобільної дороги та газифікацію між селами Костянтинівка, Чемерне та Довге в сумі 700 000 грн.

Рішенням сесії районної ради від 13.09.2013 № 699 "Про внесення змін до районного бюджету на 2013 рік" дана субвенція затверджена Тутовицькому сільському бюджету в сумі 700 000 грн. і використана в повному обсязі.

Відповідно до пункту 2.3.14 Договору Замовник зобов'язується своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову об'єкта газопостачання для забезпечення повернення Нафтогазу в установлений даним Договором термін суми грошових коштів, перерахованих ним на добудову об'єкта газопостачання.

ОСОБА_1 сільська рада Сарненського району Рівненської області зверталася до голови Сарненської райдержадміністрації ОСОБА_7 листом за вих. № 678 від 31.10.2013 р. з проханням посприяти у виділенні коштів з обласного, державного бюджету для забезпечення повернення Нафтогазу грошових коштів в сумі 1 751 466, 00 грн., отриманих від Нафтогазу згідно з Договором на будівництво об'єкта газопостачання "Підвідний газопровід високого тиску до селища Чемерне Сарненського району Рівненської області".

В свою чергу Сарненська района державна адміністрація Рівненської області звернулася до Рівненської обласної державної адміністрації з клопотанням посприяти у вирішенні данного питання.

Разом з тим, жодної субвенції з державного бюджету районному бюджету з моменту укладення договору і по даний час для компенсації витрат на добудову об'єкта газопостачання для забезпечення повернення Нафтогазу суми грошових коштів, перерахованих ним на добудову об'єкта газопостачання не надавалося.

На підставі викладеного вище зазначаємо, що Договір укладений між двома сторонами - ПАТ "НАК "Нафтогаз" та ОСОБА_1 сільською радою Сарненського району Рівненської області. Відповідно між сторонами Договору виникли взаємні права і обовязки щодо належного виконання умов Договору.

В той же час, Сарненська районна державна адміністрація готова сприяти в отриманні компенсації витрат з державного бюджету для забезпечення повернення ПАТ "НАК "Нафтогаз" суми грошових коштів, перерахованих ним на добудову обєкта газопостачання в 2011 році за ініціативою ОСОБА_1 сільської ради Рівненської області.

Представник позивача в судовому засіданні 21.02.2017 р. підтримав позовні вимоги, з підстав зазначених у позовній заяві та з урахуванням наданих суду письмових пояснень.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.02.2017 року позовні вимоги визнав частково - в частині основного боргу, в частині вимог про стягнення 3 % річних та інфляціних втрат - заперечив.

Представник третьої особи - Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області надав суду пояснення по суті спору, вказавши, що готова сприяти в отриманні компенсації витрат з державного бюджету для забезпечення повернення ПАТ "НАК "Нафтогаз" суми грошових коштів.

Представник третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області надав суду пояснення по суті спору.

Представник третьої особи - Рівненської обласної ради заперечив проти позову, з підстав зазначених у відзиві на позов.

Представники третіх осіб (Міністерства енергетики та вугільної промисловості, Рівненської обласної державної адміністрації, Сарненська районна рада Рівненської області) в судове засідання 21.02.2017 р. не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які наявні в матеріалах справи.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

19 квітня 2012 року Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та ОСОБА_1 сільська рада Сарненського району Рівненської області (далі - Замовник), уклали Договір № 362 (надалі - Договір) (а.с. 10-14).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", відповідно до Розпорядження та на умовах цього Договору, на підставі затвердженого рішенням правління Нафтогазу "Переліку обєктів газопостачання, у спорудженні яких передбачено фінансову участь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", (далі - Перелік) та графіку фінансування спорудження обєкта газопостачання (Додаток 1), здійснює фінансування добудови обєкта газопостачання: "Підвідний газопровід високого тиску до селища Чемерне Сарненського району Рівненської області" (далі - Обєкт), а Замовник зобовязується здійснити добудову Обєкта, введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України і умовами Договору, забезпечити передачу його, як цілісного обєкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації та повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову Обєкта.

Згідно п.п. 2.1.1. п. 2.1. Договору Нафтогаз зобовязаний при наявності фінансової можливості здійснити фінансування добудови Обєкта за рахунок власних коштів (не коштів державного бюджету) в обсягах, передбачених фінансовим планом Нафтогазу на відповідний період, згідно з Додатком 1. Фінансування здійснюється шляхом банківських переказів грошових коштів на рахунок Замовника або іншими способами, що не суперечать діючому законодавству України.

У відповідності до п.п. 2.3.1 п. 2.3. Договору сторони Замовник зобовязаний забезпечити виконання всіх належних дій для добудови Обєкта у відповідності до діючого законодавства України та умов Договору, в тому числі отримання необхідних дозвільних документів та розробку проектно-кошторисної та іншої документації, надання підтверджуючих документів щодо права власності Замовника на інші частки Обєкта та введення в експлуатацію Обєкта і передачу його у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс відповідного спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації, яке здійснює ліцензійну діяльність на території розташування Обєкта, згідно з діючим законодавством України.

У разі неможливості виконання договірних зобовязань повідомити Нафтогаз протягом 3 (трьох) робочих днів з дати виникнення обставин, що перешкоджають виконанню Договору, з обов'язковим зазначенням цих обставин, для прийняття спільного з Нафтогазом рішення щодо подальшого виконання Договору (п.п. 2.3.9. п. 2.3. Договору).

Підпунктами 2.3.14. та 2.3.15. пункту 2.3. Договору сторони визначили, що Замовник зобовязаний своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову обєкта газопостачання для забезпечення повернення Нафтогазу в установлений даним Договором термін суми грошових коштів, перерахованих ним на добудову обєкта газопостачання та протягом року, наступного за роком введення Обєкта в експлуатацію, повернути Нафтогазу, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Нафтогазу, суму грошових коштів, отриманих від Нафтогазу на добудову Обєкта.

Відповідно до п. 3.1. Договору загальний обсяг фінансування за цим Договором (ціна Договору) складає 1 751 466,00 грн. (один мільйон сімсот пятдесят одна тисяча чотириста шістдесят шість гривень 00 коп.).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань відповідно до умов Договору та діючого законодавства України.

Цей Договір вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін і скріплення їх підписів печатками і діє до повного повернення Нафтогазу суми грошових коштів, перерахованих ним в якості фінансування добудови Обєкта згідно з Договором (п. 7.1. Договору).

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

На виконання Договору Нафтогаз перерахував на рахунок Замовника грошові кошти в сумі 1 751 466,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 3498 від 24.04.2012 року та не заперечується представником позивача присутнім у судовому засіданні (а.с. 19).

В свою чергу, Відповідачем було повернуто Позивачу невикористанні кошти в сумі 19 808,09 грн. отриманих 24.04.2012 року від останнього згідно Договору № 362 від 19.04.2012 року, що підтверджується випискою з банку від 29.05.2012 року (а.с. 20-22).

Обєкт - підвідний газопровід високого тиску до селища Чемерне Сарненського району Рівненської області побудовано та введено в експлуатацію, що підтверджується декларацією про готовність обєкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією ДАБК у Рівненській області 23.05.2012 року № РВ 8 (а.с. 23-29).

Рішенням ОСОБА_1 сільської ради Сарненського району Рівненської області № 1300 від 24.12.2012 року "Про передачу у державну власність Сарненського УЕГГ ПАТ "Рівнегаз" підвідного газопроводу високого тиску до селища Чемерне Сарненського району Рівненської області" вирішено підвідний газопровід високого тиску до с. Чемерне Сарненського району Рівненської області, протяжністю 7172,2 погонних метри, вартістю 4 711 335,91 грн., у спорудженні якого передбачена фінансова участь НАК "Нафтогаз України" в сумі 1 731 657,91 грн., безоплатно передати у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс Сарненського УЕГГ ПАТ "Рівнегаз", з метою подальшого здійснення його експлуатації та можливості оформлення права власності (а.с. 71).

Відповідачем передано у власність Сарненському управлінню по експлуатації газового господарства ПАТ "Рівнегаз" обєкт - підвідний газопровід високого тиску до с. Чемерне та прийнято на баланс останнім зазначений обєкт, що підтверджується актом № 176/104-В передачі у власність Сарненському управлінню по експлуатації газового господарства ПАТ "Рівнегаз" газопровода високого тиску с. Чемерне Сарненського району від 27.12.2012 року та актом приймання передачі підвідного газопроводу високого тиску до селища Чемерне Сарненського району, Рівненської області у державну власність на баланс Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" в особі Сарненського УЕГГ від 27.12.2012 року.

Таким чином, Договір в частині фінансування будівництва та в частині побудови Обєкта та введення його в експлуатацію було виконано повністю.

Проте, Відповідач зобов'язання по поверненню Позивачу грошових коштів в сумі 1 731 657 грн. 91 коп. (1 751 466,00 грн. (отримано) 19 808,09 грн. (повернуто невикористані) = 1 731 657,91 грн.) протягом строку встановленого п.п. 2.3.15 Договору (протягом року, наступного за роком введення Обєкта в експлуатацію, тобто по 31.12.2013 р.), отриманих від останнього, не виконав.

Відтак, сума основного боргу Відповідача складає 1 731 657 грн. 91 коп.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На час розгляду справи доказів повернення Відповідачем основного боргу Позивачу в сумі 1 731 657 грн. 91 коп. матеріали справи не містять.

На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 1 731 657 грн. 91 коп. основного боргу обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 151 591,04 грн. - 3% річних, 1 712 338,80 грн. - інфляційних втрат судом враховується наступне.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов'язання, Позивач просить стягнути з Відповідача 151 591 грн. 04 коп. - 3% річних, нарахованих за період прострочення з 01.01.2014 р. по 01.12.2016 р. та 1 712 338 грн. 80 коп. - інфляційних, нарахованих за період прострочення з лютого 2014 року по листопад 2016 рік.

Перевіривши подані позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних, суд визнає їх арифметично вірними та такими, що здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 сільської ради про стягнення в сумі 1 731 657,91 грн. основного боргу, 151 591,04 грн. 3% річних та 1 712 338,80 грн. інфляційних втрат, є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Твердження Відповідача, що Законом України "Про Державний бюджет на 2016 рік" не передбачено субвенцій на погашення коштів, які надавалися на добудову підвідного газопроводу високого тиску до селища Чемерне Сарненського району Рівненської області, що відповідач не є головним розпорядником коштів державного бюджету і не виконує функцій управління цими коштами, а діє як організація, яка здійснює контроль за наданням установлених законодавством пільг, є безпідставними, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями сторін, а відтак судом відхиляються.

Безпідставним є посилання представника Відповідача на п. 4.7. Договору № 362, відповідно до якого "не виконання Замовником п. 2.3.15 Договору через відсутність бюджетного фінансування у звязку з відхиленням Кабінетом Міністрів України пропозицій щодо включення до Державного бюджету видатків на погашення заборгованості Замовника перед Нафтогазом не може бути підставою для нарахування Нафтогазом пені та штрафів та звернення до суду проте не позбавляє Замовника обовязку повернути Нафтогазу кошти, отримані згідно з Договором", так як Відповідач не надав суду доказів того, що він звертався до Кабінету Міністрів України з пропозицією вирішити бюджетне фінансування будівництва газопроводу і що Кабінет Міністрів України відхилив його пропозицію.

Відповідно до ст. 49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 сільської ради (34522, Рівненська область, Сарненський район, с. Тутовичі, вул. Миру, буд. 14А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 1 731 657,91 грн. (один мільйон сімсот тридцять одну тисячу шістсот п'ятдесят сім гривень 91 коп.) основного боргу, 151 591,04 грн. (сто п'ятдесят одну тисячу п'ятсот дев'яносто одну гривню 04 коп.) три проценти річних, 1 712 338,80 грн. (один мільйон сімсот дванадцять тисяч триста тридцять вісім гривень 80 коп.) інфляційних втрат та 53 933,82 грн. (п'ятдесят три тисячі дев'ятсот тридцять три гривні 82 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано "24" лютого 2017 року.

Суддя Марач В.В.