РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017Справа №910/20597/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»
провідшкодування шкоди в сумі 6 326,55 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:
від позивача - Алендар Ю.І., представник за довіреністю;
від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6 326,55 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

З метою ухвалення законного та обґрунтованого рішення, керуючись статтею 38 Господарського процесуального кодексу України суд задовольнивши клопотання відповідача про витребування доказів, ухвалою суду від 20.12.2016 витребував від Голосіївського районного суду м. Києва (вул. Полковника Потєхіна, 14 а, м. Київ, 03127) належним чином засвідчену копію матеріалів по адміністративній справі про притягнення до відповідальності гр. ОСОБА_3 за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.05.2015 р. по вул. Червоноармійська у м. Києві.

На виконання вимог ухвали суду від 20.12.2016 від Голосіївського районного суду м. Києва надійшли копії матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідності ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Від відповідача письмового відзиву не надійшло.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.05.2015 в м. Києві на вул. Червоноармійській була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_4 та автомобіля «Хюндай», д.р.н. НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_3

Судом встановлено та як вбачається з матеріалів справи, зокрема з Довідки №63842841 про дорожньо-транспортну пригоду, протоколи по адміністративне правопорушення було складено відносно обох учасників ДТП: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а матеріали справи передано до Голосіївського районного суду м. Києва, а саме ОСОБА_4 за порушення вимог п. 8.7.3, 8.10 ПДР України та ОСОБА_3 за порушення п. 2.3б), 16.5 ПДР України.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, від: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Так, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2015 ОСОБА_5 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням, представником Страхувальника було подано апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої 26.08.2015 Апеляційний суд міста Києва постановив: апеляційну скаргу задовольнити, постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27.05.2015 скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Проте, 02.06.2015 року Голосіївським районним судом міста Києва було ухвалено постанову, якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Як вбачається з мотивувальної частини постанови ОСОБА_4 у судовому засідання була присутня, свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнала в повному обсязі. Вказана Постанова не була оскаржена та набрала законної сили.

Отже, суду доведено, вину водія ОСОБА_4 під час керування автомобілем "Тойота", д.р.н. НОМЕР_1, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва (справа №752/8683/15-п, провадження №3/752/2424/15).

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Хюндай», д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який був застрахований позивачем на підставі Договору добровільного страхування від 24.07.2014 №1-01.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування 24.07.2014 №1-01, страхового акту №3622-02, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 6 326,55 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №13662 від 02.11.2015 на суму 6 326,55 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_1, ОСОБА_4, під час експлуатації вказаного автомобіля, і її вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою від 02.06.2015 Голосіївського районного суду м. Києва (справа №752/8683/15-п, провадження №3/752/2424/15).

На час скоєння вищевказаної ДТП (15.05.2015) цивільно-правова відповідальність будь-яких осіб під час експлуатації автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_1, на законних підставах, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АС/5124450 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 0,00 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АС/5124450 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_1, на час спірної ДТП.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника (пп.4.1.1 Договору страхування). Розмір страхового відшкодування визначається Страховиком, виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. А підставою для виплати страхового відшкодування є рахунок станції технічного обслуговування (п. 5.2. Договору страхування).

З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку відповідно до рахунку-фактура №БН-0000229 від 09.10.2015 складає 126 290,07 грн.

При цьому судом враховано, що Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також, на підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай», д.р.н. НОМЕР_2 позивачем надано суду Звіт про оцінку вартості майнової шкоди №6725/07 ДОП складений 30.10.2015, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта пропорційності становить 6 326,55 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N 1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АС/5124450 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1191 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (6 326,55 грн.), з урахуванням того, що франшиза за полісом №АС/5124450 дорівнює 0,00 тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 6 326,55 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в заявленій позивачем сумі 6 326,55 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049,м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25, ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31, ідентифікаційний код 31650052) 6 326 (шість тисяч триста двадцять шість) грн. 55 коп. страхового відшкодування, а також 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14.02.2017

Суддя І.І. Борисенко