ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" лютого 2017 р.Справа № 916/473/13-г

За позовом Прокурор Малиновського району м.Одеси; в інтересах держави в особі, якою є Одеська міська рада;

3-тя особа позивача: Одеське міське управління земельних ресурсів Одеської міської ради; 3-тя особа позивача: Департамент комунальної власності Одеської міської ради;

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод "ПОЛІМЕР"

про внесення змін до договору оренди землі

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від прокуратури: ОСОБА_2 - посвідчення;

Від позивача: ОСОБА_3 - за дорученням;

Від відповідача: ОСОБА_4 - за дорученням;

Від третьої особи: ОСОБА_5 за дорученням;

СУТЬ СПОРУ: заступник прокурора Малиновського району м. Одеси звернувся до господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради з позовною заявою до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Полімер», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 05.02.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 05.02.2008р., що зареєстрований в реєстрі за № 400 та зареєстрований у Одеській регіональній філії Центру ДЗК 30.05.2008 р. за № 37 щодо земельної ділянки, загальною площею 28241 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Просьолочна 10-А, а саме: - викласти п. 2.3. договору у наступній редакції: "2.3. нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 12 054 388 грн. 44 коп., згідно з витягом з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 527/м від 06.12.2011, складеного управлінням Держкомзему у м. Одесі" та пункт 4.1. викласти у наступній редакції "4.1. орендна плата за земельну ділянку, площею 28241 кв.м. розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та становить 361 631 грн. 65 коп. на рік. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій безготівковій формі".

05.02.2008 р. між Одеською міською радою (Орендодавець) та ТОВ «Завод «Полімер» (Орендар) було укладено Договір оренди землі, відповідно до умов якого Орендодавець на підставі Закону України «Про оренду землі» та рішення Одеської міської ради від 04.07.2007р. № 1487-V передає, а Орендар приймає у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку, площею 28241 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Просьолочна, 10-А, згідно з планом земельної ділянки, який є невідємною частиною договору.

В обґрунтування заявлених вимог заступник прокурора посилається на те, що згідно з п. 2.3 укладеного 05.02.2008 р. між Одеською міською радою та відповідачем ТОВ «Завод «Полімер» договору оренди земельної ділянки, загальною площею 28241 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Просьолочна, 10-А, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 550 988 грн. 98 коп.

Розділом 4 договору встановлені умови щодо орендної плати, а саме зазначено, що орендна плата за земельну ділянку, площею 28241 кв.м., розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 106 529 грн. 67 коп. на рік (п. 4.1. договору зі змінами внесеними договором про внесення змін № 1 до договору оренди землі від 15.06.2011р.).

Як зазначає заступник прокурора у позовній заяві, рішенням Одеської міської ради від 28.12.2010 р. № 41-VI було затверджено технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земель м. Одеси (п. 1), введено в дію нормативно-грошову оцінку земель м. Одеси (п. 1), введено в дію нормативну грошову оцінку земель м. Одеси з 01.01.2011 р., крім випадків, визначених у п. 3 цього рішення (п. 2), а також введено в дію нормативно-грошову оцінку земель м. Одеси для розрахунку річної орендної плати і плати за дольову участь у землекористуванні з 01.01.2011р. (п. 3).

20.09.2011 р. Одеською міською радою було прийнято рішення № 1268-VI про внесення змін до вищевказаного рішення, яким п. 3 рішення від 28.12.2010 р. № 41-VI викладено в такій редакції: «Ввести в дію затверджену п.1 цього рішення нормативну грошову оцінку земель м. Одеси для розрахунку річної орендної плати з 20.09.2011р».

Крім того, 20.09.2011 р. Одеською міською радою було прийнято рішення № 1267-VI «Про затвердження фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати за земельні ділянки в м. Одесі».

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 06.12.2011 р. № 527/М, який розроблено Управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Просьолочна, 10-А, та землекористувачем якої є ТОВ «Завод «Полімер», площею 28241 кв.м. становить 12 054 388 грн. 44 коп.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги відсутність реагування ТОВ «Завод «Полімер» на пропозицію від 11.12.2012 р. про внесення змін до договору, заступник прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням господарського суду Одеської області (головуючий суддя Н.Д. Петренко, судді: Н.В. Рога, Т.Г. Д'яченко) від 13.06.2016 р. у справі № 916/473/13-г у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 р. рішення господарського суду Одеської області від 13.06.2016 р. залишено без змін з тих же самих підстав.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2016 р. у даній справі касаційну скаргу Одеської міської ради задоволено частково, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 р. та рішення господарського суду Одеської області від 13.06.2016 р. у справі № 916/473/13-г скасовані, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.11.2016 р. справу № 916/473/13-г прийнято до провадження суддею Гуляк Г.І.

На виконання вимог ухвали господарського суду Одеської області від 16.11.2016 р. у даній справі до канцелярії господарського суду Одеської області від представника прокуратури надійшли письмові пояснення по суті спору. Додатково представником прокуратури подано клопотання про заміну Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача на департамент комунальної власності Одеської міської ради.Вказане клопотання судом було задоволено з огляду на його обгрунтованість.

Представником Одеської міської ради подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення адміністративної справи № 522/11050/14-а по суті, яка розглядається Вищим адміністративним судом України.

Зазначене клопотання обгрунтовано наступними доводами. Так, предметом спору у даній господарській справі є внесення змін до договору оренди землі на підставі прийняття Одеською міською радою рішень, якими затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2 та введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_2.

Однак, вказані рішення Одеської міської ради стали предметом оскарження. Так, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014 р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 р. у справі № 522/11050/14-а були визнані протиправними та скасовані рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 р. № 41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2» та від 20.09.2011 р. № 1268-VI «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 р. № 41-VI «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2».

Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.04.2016 р. у справі № 522/11050/14-а відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою Одеської міської ради

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.08.2016 р. у даній справі задоволено заяву Одеської міської ради та зупинено виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014 р. та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 р. до закінчення касаційного провадження у справі. Таким чином, на думку Одеської міської ради, в порядку адміністративного судочинства оскаржуються рішення Одеської міської ради про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2, які є підставою позовних вимог заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради у господарській справі № 916/473/13-г. У звязку з зазначеним, Одеська міська рада вважає, що господарська справа № 916/473/13-г та адміністративна справа № 522/11050/14-а повязані між собою та розгляд даної господарської справи є неможливим до розгляду Вищим адміністративним судом України адміністративної справи № 522/11050/14-а по суті.

Представник прокуратури підтримав вказане клопотання Одеської міської ради.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вказаного клопотання, зазначаючи про його необгрунтованість та зловживання Одеською міською радою своїми процесуальними правами.

Надане представником Одеської міської ради клопотання про зупинення провадження у справі судом відхилено, як необгрунтоване та недоведене належними доказами.

Додатково представником відповідача залучено до матеріалів справи відзив на подану позовну заяву. Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Просьолочна, 10-А, площею 28241 кв.м. та відповідно, розрахунок розміру орендної плати за користування нею ТОВ «Завод «Полімер», був здійснений Управлінням Держкомзему у м. Одеса Одеської області на підставі рішень Одеської міської ради від 28.12.2010 р. № 41-VI та від 20.09.2011 р. № 1268-VI, про що 06.12.2011 р. складено довідку-витяг № 527/М з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси, то в звязку із скасуванням зазначених рішень Одеської міської ради технічна документація з нормативно грошової оцінки земель м. Одеси є такою, що незатверджена, тому її не можна застосовувати для визначення нормативно грошової оцінки земель, і як наслідок не можна приймати за основу у даній господарській справі відповідний витяг з такої технічної документації для розрахунку орендної плати, у звязку з чим, на думку відповідача, підстави для перерахунку ТОВ «Завод «Полімер» розміру орендної плати відсутні.

Також відповідачем зазначено наступне. Рішенням Одеської міської ради від 29.06.2016 р. № 756-VII затверджено нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2, розроблену Державним підприємством Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «Діпромісто» ім. Ю.М. Білоконя, станом на 01.01.2016 року та встановлено, що нормативна грошова оцінка, зазначена в пункті 1 цього рішення, застосовується з 1 січня 2017 року. Таким чином з 01.01.2017 р. Одеською міською радою введено в дію нову нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_2 для розрахунку річної орендної плати.

Так, заступником прокурора Малиновського району м. Одеси в лютому 2013 року був поданий даний позов про внесення змін до договору оренди землі, виходячи з даних про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка діяла з 20.09.2011 року і до початку застосування нової нормативної грошової оцінки, тобто до 31.12.2016 р. З огляду на викладене, відповідач вважає, що у господарського суду Одеської області відсутні правові підстави для задоволення позову про внесення змін до договору оренди землі у справі № 916/473/13-г на основі даних нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2, яка з 01.01.2017 р. втратила чинність, а отже не може бути застосована для розрахунку орендної плати.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора, представників сторін та представника третьої особи, надані під час судового розгляду, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

За змістом положень вказаних норм, правом на предявлення позову до господарського суду наділені, зокрема, органи місцевого самоврядування, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, субєктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд зясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання прав і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом даного позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою є посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради обгрунтовані тим, що внаслідок зміни розміру нормативної грошової оцінки земель м. Одеси, яку введено в дію з 01.01.2011 р., змінився також і розмір орендної плати за користування землею на території м. Одеси, а тому плата за землю у вигляді орендної плати повинна бути змінена і сплачуватись відповідачем, як орендарем земельної ділянки за договором оренди від 05.02.2008 р. Однак, станом на момент прийнняття даного рішення зміни до договору оренди не внесені, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Оцінюючи заявлені заступником прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради позовні вимоги щодо внесення змін до умов договору оренди землі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Також відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як свідчать матеріали справи, 05.02.2008 р. між Одеською міською радою (Орендодавець) та ТОВ «Завод «Полімер» (Орендар) було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого Орендодавець на підставі Закону України «Про оренду землі» та рішення Одеської міської ради від 04.07.2007 р. № 1487-V передає, а Орендар приймає у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку, загальною площею 28241 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Просьолочна, 10-А, згідно з планом земельної ділянки, який є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1. договору Договір укладено терміном на 49 років, для експлуатації будівель та споруд виробничої бази.

Пунктом 2.3 договору (зі змінами внесеними договором про внесення змін № 1 до договору оренди землі від 15.06.2011 р.) нормативна грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 28 241 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Просьолочна, 10-А, становить 3 550 988 грн. 98 коп.

Згідно з п. 4.1 договору встановлені умови щодо орендної плати, а саме зазначено, що орендна плата за земельну ділянку, площею 28241 кв.м., розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 106 529 грн. 67 коп. на рік (п. 4.1. договору зі змінами внесеними договором про внесення змін № 1 до договором оренди землі від 15.06.2011р.).

Разом з цим, пунктом 4.2 договору встановлено, що розмір орендної плати встановлюється за домовленістю сторін згідно з рішенням Одеської міської ради від 15.07.2005 р. № 4247-ІV у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватись Одеською міською радою в межах передбачених законодавством в залежності від збільшення ринкової вартості земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні.

Приписами п. 4.4 договору сторони встановили, що Орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності.

Умови цього договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін, шляхом укладання відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені та будуть невідємними частинами цього договору, крім випадків:

- зміни розміру земельного податку відповідно до чинного законодавства України;

- коригування «Грошової оцінки земель м. Одеси», яка затверджується рішенням Одеської міської ради;

- зміни функціонального призначення будівлі або її частини.

У цих випадках розмір орендної плати змінюється Орендодавцем.

Проаналізувавши умови вказаного договору, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою відноситься до договору оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди

землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статттею 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності проводиться обовязкова нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Згідно з ст. 20 вказаного закону за результатами, зокрема, нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, яка, відповідно до ст. 23 Закону затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п.п. 34, 35 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин, затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки, та не може перевищувати: для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів - чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

На підставі викладеного суд зазначає, що нормативно грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання уповноваженими органами плати за користування землею.

При цьому, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, в зв'язку з чим, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

В свою чергу, орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є регульованою ціною. Тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

У відповідності до положень ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Крім того, статтею 30 Закону України «Про оренду землі» також передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення такої згоди спір вирішується в судовому порядку.

При цьому, відповідно до п. 12.1 договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Враховуючи встановлені обставини, та те, що відповідачу було відомо про необхідність укладення додаткової угоди щодо приведення у відповідність розміру орендної плати, суд вважає доведеним наявність у позивача права вимагати від відповідача приведення договору оренди землі у відповідність до вимог законодавства шляхом внесення відповідних змін до нього.

Також суд вважає, що спір про внесення змін до договору обґрунтовано передано на вирішення господарського суду. При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги повністю відповідають положенням п. 2.18 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», згідно з якою, враховуючи, що договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору.

Як встановлено судом, підставою для перерахунку ТОВ «Завод «Полімер» розміру орендної плати стало рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року № 41-VI «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2» та рішення від 20.09.2011 р. № 1268-VІ «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.09.2010 р. № 41-VI «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2», якими було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Одеси та введено її в дію для розрахунку річної орендної плати.

Водночас, як слідує з матеріалів справи, розмір нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Просьолочна, 10-А, було визначено заступником прокурора на підставі складеного Управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області витягу з технічної документації від 06.12.2011р. № 527/М.

Згідно з вказаного витягу, нормативна оцінка вищезазначеної ділянки становить 12 054 388 грн. 44 коп.

Однак, як встановлено судом, рішенням Одеської міської ради від 29.06.2016 р. № 756-VII затверджено нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2, розроблену Державним підприємством Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «Діпромісто» ім. Ю.М. Білоконя, станом на 01.01.2016 року та встановлено, що нормативна грошова оцінка, зазначена в пункті 1 цього рішення, застосовується з 1 січня 2017 року.

Отже, з 01.01.2017 р. Одеською міською радою введено в дію нову нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_2 для розрахунку річної орендної плати.

Суд зазначає, що саме на підставі рішення Одеської міської ради від 29.06.2016 р. № 756-VII «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2» уповноваженим органом має бути сформований новий витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який міститиме дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ТОВ «Завод Полімер» та здійснений відповідний розрахунок розміру орендної плати.

Таким чином, внесення запропонованих позивачем змін до договору оренди земельної ділянки від 05.02.2008 року, з посиланням на витяг з технічної документації від 06.12.2011 р. № 527/М, який розроблено на підставі Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2, яка, на теперішній час втратила чинність, позбавлені правового обґрунтування.

Отже, оскільки нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки, яка є підставою позовних вимог прокурора з 01.01.2017 року втратила чинність, а тому не може бути застосована для розрахунку орендної плати, у задоволенні позову заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради слід відмовити.

Разом із тим суд також зазначає, що право позивача на внесення змін до договору оренди землі від 05.02.2008 р. може бути здійснено в позасудовому або судовому порядку у випадку виготовлення витягу з технічної документації на підставі чинної нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24 лютого 2017 р.

Суддя Г.І. Гуляк