ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р. Справа № 911/188/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (наказ № 0305 від 03.05.2007);

від відповідача: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Деліс-Проф, м. Камянське, Дніпропетровська область

до Державного підприємства „Завод порошкової металургії, м. Бровари

про стягнення 131 495, 46 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Деліс-Проф звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ДП „Завод порошкової металургії про стягнення 117 486, 60 грн основної заборгованості, 7 666, 13 грн пені, 821, 49 грн 3 % річних, 5 521, 24 грн інфляційних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати у повному обсязі за товар згідно договору поставки № 310816 від 31.08.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.01.2017 р. порушено провадження у справі № 911/188/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Деліс-Проф до Державного підприємства „Завод порошкової металургії про стягнення 131 495, 46 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 08.02.2017 р.

08.02.2017 р. до загальної канцелярії господарського суду перед судовим засіданням від позивача надійшли документи, витребувані ухвалою суду, що приєднані судом до матеріалів справи.

08.02.2017 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи, витребувані судом, не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за відсутності відзиву на позовну заяву за наявними у ній матеріалами

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

31.08.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 310816, згідно умов п. 1.1. якого за цим договором постачальник зобовязується передати (поставити) в певний строк товар у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти та оплатити його на умовах, визначених даним договором. Постачальник повідомляє, що товар на момент поставки є власністю постачальника, нікому не проданий, подарований, під арештом не знаходиться, на нього відсутні права третіх осіб.

Згідно п. 2.1. договору товар поставляється партіями. Найменування, асортимент, кількість та ціна кожної партії товару зазначаються в специфікаціях, які є невідємною частиною даного договору, складеної на основі усної чи письмової заявки покупця.

Відповідно до п. 2.9. договору ціна на поставлену продукцію є базовою на момент укладення договору та може змінюватися відповідно до змін конюнктури ринку.

Пунктом 2.10. договору визначено, що ціна кожної відвантаженої партії продукції фіксується шляхом виставлення рахунку-фактури, без оформлення додаткової угоди до даного договору.

Згідно п. 3.1. договору покупець зобовязується оплатити поставлений товар в безготівковій формі в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника наступним шляхом 100 % відстрочка платежу на строк до 10 банківських днів з моменту поставки товару.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що оплата поставленого товару здійснюється покупцем згідно ціни, зазначеної в рахунку та відповідній розрахунково-товарній накладній на конкретну партію товару.

Пунктом 9.1. договору визначено строк його дії, згідно якого даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017 р.

31.08.2016 р. між сторонами було підписано Специфікацію № 1 до договору поставки № 310816 від 31.08.2016 р., згідно умов п. 1. якої загальна вартість поставки товару за специфікацією складає 1 386 000, 00 грн.

На виконання умов договору позивачем у період з 22.09.2016 р. по 28.09.2016 р. було передано у власність (поставлено) відповідачу товар на загальну суму 117 486, 60 грн, що підтверджується видатковою накладною № 32 від 22.09.2016 р. на суму 72 210, 60 грн та видатковою накладною № 39 від 28.09.2016 р. на суму 49 276, 00 грн, наявними у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо оплати товару не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 117 486, 60 грн, що підтверджується договором поставки № 310816 від 31.08.2016 р., видатковою накладною № 32 від 22.09.2016 р. на суму 72 210, 60 грн, видатковою накладною № 39 від 28.09.2016 р. на суму 49 276, 00 грн, наявними у матеріалах справи.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 117 486, 60 грн за договором поставки № 310816 від 31.08.2016 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором поставки № 310816 від 31.08.2016 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 04.10.2016 р. по 29.12.2016 р., з 09.10.2016 р. по 29.12.2016 р. всього на загальну суму 7 666, 13 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0, 3 % (але не більше подвійної облікової ставки НБУ) від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення платежу, якщо інше не передбачено діючим законодавством України, а також сплачує інфляційні збитки та 3 % річних.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості за договором наступний:

період заборгованості - з 06.10.2016 р. по 29.12.2016 р., сума основної заборгованості 72 210, 60 грн, кількість днів заборгованості 85 днів, розмір облікової ставки НБУ 15, 00 %, 14, 00 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
72210.6006.10.2016 - 27.10.20162215.0000 %0.082 %*1302.16
72210.6028.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*2320.21
72210.6009.12.2016 - 29.12.20162114.0000 %0.077 %*1160.10
72 210, 60 грн х 15, 00 % х 2 х 22/365 = 1 302, 16 грн;

72 210, 60 грн х 14, 00 % х 2 х 42/365 = 2 320, 21 грн;

72 210, 60 грн х 14, 00 % х 2 х 21/365 = 1 160, 10 грн;

період заборгованості - з 12.10.2016 р. по 29.12.2016 р., сума основної заборгованості 45 276, 60 грн, кількість днів заборгованості 79 днів, розмір облікової ставки НБУ 15, 00 %, 14, 00 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
45276.0012.10.2016 - 27.10.20161615.0000 %0.082 %*593.78
45276.0028.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*1454.77
45276.0009.12.2016 - 29.12.20162114.0000 %0.077 %*727.38
45 276, 00 грн х 15, 00 % х 2 х 16/365 = 593, 78 грн;

45 276, 00 грн х 14, 00 % х 2 х 42/365 = 1 454, 77 грн;

45 276, 00 грн х 14, 00 % х 2 х 21/365 = 727, 38 грн.

Отже, загальний розмір пені від суми основної заборгованості за договором поставки № 310816 від 31.08.2016 р. у вищевказані періоди становить 7 558, 40 грн. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 7 558, 40 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки та 3 % річних від суми основної заборгованості за період прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 04.10.2016 р. по 29.12.2016 р., з 09.10.2016 р. по 29.12.2016 р. всього на загальну суму 5 521, 24 грн та 821, 49 грн відповідно у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості наступний:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
06.10.2016 - 29.12.201672210.601.0564038.2076248.80
72 210, 60 грн х 1, 056 = 76 248, 80 грн; 76 248, 80 грн 72 210, 60 грн = 4 038, 20 грн;

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
12.10.2016 - 29.12.201645276.001.0562531.9547807.95
45 276, 00 грн х 1, 056 = 47 807, 95 грн; 47 807, 95 грн 45 276, 00 грн = 2 531, 95 грн;

Отже, загальний розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості згідно договору у вищевказані періоди становить 6 570, 15 грн.

Оскільки розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості, на яку претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 5 521, 24 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості наступний:

період заборгованості - з 06.10.2016 р. по 29.12.2016 р., сума основної заборгованості 72 210, 60 грн, кількість днів заборгованості 85 днів, розмір річних 3 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
72210.6006.10.2016 - 29.12.2016853 %503.11
72 210, 60 грн х 0, 03 % х 85/365 = 503, 11 грн;

період заборгованості - з 12.10.2016 р. по 29.12.2016 р., сума основної заборгованості 45 276, 00 грн, кількість днів заборгованості 79 днів, розмір річних 3 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
45276.0012.10.2016 - 29.12.2016793 %293.18
45 276, 00 грн х 0, 03 % х 79/365 = 293, 18 грн

Отже, загальний розмір 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди становить 796, 29 грн.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 796, 29 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства „Завод порошкової металургії (ідентифікаційний код 00186192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Деліс-Проф (ідентифікаційний код 20197393) 117 486 (сто сімнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) грн 60 (шістдесят) коп. основної заборгованості, 7 558 (сім тисяч пятсот пятдесят вісім) грн 40 (сорок) коп. пені, 5 521 (пять тисяч пятсот двадцять одна) грн 24 (двадцять чотири) коп. інфляційних збитків, 796 (сімсот девяносто шість) грн 29 (двадцять девять) коп. 3 % річних та судові витрати 1 970 (одна тисяча девятсот сімдесят) грн 42 (сорок дві) коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

22 лютого 2017 р.