ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 року Справа № 904/4398/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів: Сизько І.А., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, договір про надання правової допомоги №26 від 30.05.2016 р., адвокат,

представники позивача та третьої особи у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД", м. Тульчин, Вінницька область

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року у справі №904/4398/16

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД", м. Тульчин, Вінницька область

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3", м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ЭКСПРЕСС", м. Слов'янськ, Донецька область

про стягнення 959 449,68 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року (суддя Соловйова А.Є.) в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД", м. Тульчин, Вінницька область до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3", м. Дніпро про стягнення збитків, повязаних з втратою вантажу при його перевезенні за договором на транспортно-експедиційне обслуговування №272-ІФ від 23 вересня 2015 року 959 449,68 грн. відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано ст.ст.22, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст.224, 225 Господарського кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів факту прийняття відповідачем заявки шляхом вчинення певних дій та невиконання ним належним чином організації перевезення.

Не погодившись з вказаним рішенням позивач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" оскаржує його на предмет порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповного зясування обставин справи.

Апелянт зазначає, що відповідно до договору на транспортно-експедиційне обслуговування №272-ІФ від 23 вересня 2015 року 12 грудня 2015 року замовник (позивач) подав по електронній пошті експедитору (відповідачу) замовлення №12.12/2Т в якому було визначено найменування відправника, пункт відправлення, дата та час навантаження, вантажоодержувачі, місце доставки, дата та час доставки, П.І.Б. водія, його паспортні дані, транспортний засіб, найменування експедитора, що підтверджується витягом з електронної пошти позивача.

11 грудня 2015 року відповідачем та третьою особою укладено договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом №ПР-2015/611; також між відповідачем та перевізником погоджено заявку №РА-0000843 на перевезення вантажу, яка містить аналогічні вихідні данні тим, що вказувалися у замовленні позивача №12.12/2Т від 12 грудня 2015 року, тобто дії експедитора підтверджують прийняття ним заявки позивача №12.12/2Т від 12 грудня 2015 року до виконання ще 11 грудня 2015 року.

На виконання заявки позивача від 12 грудня 2015 року та відповідно до її вихідних даних на адресу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" надійшов транспортний засіб під керуванням водія, автомобіль містив молочну продукцію відповідно до товарно транспортних накладних, крім того усі необхідні дані стосовно водія, автомобіля, супровідних документів позивачем перевірялися належним чином. Проте, вантаж вантажоодержувачам доставлено не було, оскільки він зник під час здійснення його перевезення, що спричинило позивачу збитки в розмірі 959 449, 68 грн.

Позивач стверджує, що на його адресу відповідач не надсилав жодних повідомлень про відмову експедитора від прийому вантажу до перевезення відповідно до п.2.8 договору. Господарським судом прийнято до уваги отримання відповідачем заявки позивача №12.12/2Т від 12 грудня 2015 року, але проігноровано відповідальність експедитора за поставку та втрату вантажу.

Зазначає, що відповідю від 11 лютого 2016 року на претензію позивача відповідач запропонував позивачу відшкодувати збитки у 50% розмірі від втраченого товару, чим фактично визнав що саме ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3" несе відповідальність за поставку та втрату вантажу, проте на вказаний факт господарський суд уваги не звернув.

Апелянт наголошує, що 12 жовтня 2016 року господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення по справі №902/642/16 за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" про визнання недійсною заявки позивача №12.12/2Т від 12 грудня 2015 року, яка є невідємною частиною договору на транспортно-експедиційне обслуговування №272-ІФ від 23 вересня 2015 року, в результаті розгляду зазначеної позовної заяви господарський суд відмовив ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3" в задоволенні позвних вимог, однак, посилаючись на ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що судом першої інстанції даний факт залишено поза увагою.

Стверджує, що господарським судом порушені норми процесуального права, оскільки суд повинен був зупинити розгляд даної справи до набуття законного рішення по справі №902/642/16, яка є взаємоповязаною зі справою №904/4398/16.

Апелянт просить суд скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року у даній справі, позов задовольнити.

Відповідач доводи апеляційної скарги заперечує, вважає рішення господарського суду законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Третя особа у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що автомобілів такої марки у підприємства немає, договір на перевезення №ПР-2015/611 від 11 грудня 2015 року нею не укладався, на договорі, який знаходиться в матеріалах справи, печатка не відповідає формату печатки підприємства, найменування підприємства і його реквізити вказано невірно. Просить справу розглянути без участі свого представника.

30 листопада 2016 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД", м. Тульчин, Вінницька область на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року у справі №904/4398/16.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05 грудня 2016 року вказану апеляційну скаргу прийнято до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Дмитренко Г.К., Чимбар Л.О., який призначено на 19 січня 2017 року на 12:30 год.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_4 від 18 січня 2017 року № 125/17, у звязку із звільненням судді Дмитренко Г.К. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №904/4398/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 18 січня 2017 року визначено для розгляду справи №904/4398/16 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Чимбар Л.О., Сизько І.А.

Ухвалою суду від 19 січня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД", м. Тульчин, Вінницька область на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року у справі №904/4398/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

Розгляд справи відкладався з 19 січня 2017 року до 07 лютого 2017 року.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_4 від 07 лютого 2017 року № 240/17, у звязку з перебуванням на лікарняному судді Чимбар Л.О. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №904/4398/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 07 лютого 2017 року визначено для розгляду справи №904/4398/16 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Сизько І.А., Кузнецова І.Л.

Ухвалою суду від 07 лютого 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД", м. Тульчин, Вінницька область на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року у справі №904/4398/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

В судовому засіданні 07 лютого 2017 року оголошено перерву до 21 лютого 2017 року.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_4 від 20 лютого 2017 року № 300/17, у звязку з перебуванням на лікарняному судді Кузнецової І.Л. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №904/4398/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 20 лютого 2017 року визначено для розгляду справи №904/4398/16 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Сизько І.А., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою суду від 21 лютого 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД", м. Тульчин, Вінницька область на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року у справі №904/4398/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

21 лютого 2017 року представники позивача та третьої особи у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача (який був присутній в судових засіданнях Дніпропетровського апеляційного господарського суду 19 січня 2017 року, 07 лютого 2017 року) та відповідача, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 23 вересня 2015 року між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" (надалі - Позивач, Замовник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3" (надалі - Відповідач, Експедитор) був укладений договір на транспортно-експедиційне обслуговування №272-ІФ (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, транспорт для перевезення вантажів надається на підставі письмової заявки, переданої замовником експедитору електронною поштою .uа. Заявка є невід'ємною частиною цього договору, повинна бути повністю заповнена та містити наступну інформацію:

- адреса та час подачі автотранспорту під навантаження (пункт відправлення);

- найменування вантажоодержувача;

- найменування вантажу;

- пункт призначення і маршрут руху;

- інформацію про властивості вантажу;

- тип рухомого складу;

- максимальна вага вантажу брутто;

- попередня вартість послуг;

- п.і.б. відповідального менеджера Замовника з зазначенням номера телефону;

- особливі умови перевезення;

- номер договору.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що заявка на перевезення вантажів передається замовником не пізніше ніж за 36 годин до здійснення перевезення. При дотриманні замовником термінів подачі заявки Експедитор зобов'язаний виконати вимоги замовника, що містяться в заявці, за умови її прийняття експедитором до виконання. Зміна часу подачі заявки (але не пізніше одного дня, що передує дню завантаження) не є підставою для пред'явлення претензії експедитором замовнику. Не допускається відмова експедитора від виконання заявки, яка була прийнята до виконання, за винятком випадків прямо встановлених цим договором. Заявка вважається прийнятою до виконання експедитором, якщо вона підписана уповноваженим співробітником, завірена печаткою експедитора і передана замовнику ел. поштою на адресу . Неузгоджена заявка в порядку передбачених цією статтею договору до виконання експедитором не приймається.

Відповідно до п. 2.2 Договору, експедитор може залучати до виконання своїх обов'язків, передбачених цим Договором, третіх осіб на основі укладених з ними договорів. Покладання виконання своїх зобов'язань, передбачених цим Договором, повністю або частково на третю особу не звільняє Експедитора від відповідальності перед Замовником за виконання цього Договору.

Позивач зазначає, що на виконання вимог п.1.1 Договору 12 грудня 2015 року Замовник подав Експедитору замовлення №12.12/12T по електронній пошті на адресу представника Відповідача. Вищезазначена заявка була складена на підставі попереднього усного погодження Експедитором та повідомлення останнім даних про водія та автотранспорт.

За твердженням Позивача, експедитор прийняв заяву до виконання ще 11 грудня 2015 року шляхом здійснення дій, спрямованих на її виконання, зокрема, шляхом укладення 11.12.2015 з Третьою особою договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом №ПР-2015/611 та погодження 11 листопада 2015 року заявки №РА-0000843 на перевезення вантажу, яка містить вихідні дані аналогічні тим, що вказувалися у заявці Позивача №12.12/12T від 12 грудня 2015 року.

Як стверджує Позивач, 12 грудня 2015 року на його адресу прибув вказаний позивачем транспортний засіб Renault ВТ 1174 АВ з напівпричепом ВЕ 2128 ХТ під керуванням водія ОСОБА_5. Автомобіль було завантажено молочною продукцією за відповідними товарно-транспортними та видатковими накладними від 12 грудня 2015 року на загальну суму 959 449,68 грн. з ПДВ зокрема:

-ВН № ТF5ІФ-580 та ТТН № РТF5ІФ-580 на суму 145 116,12 грн. з ПДВ;

-ВН № ТF5ІФ-581 та ТТН № РТF5ІФ-581 на суму 266 507,52 грн. з ПДВ;

-ВН № ТF5ІФ-587 та ТТН № РТF5ІФ-587 на суму 17 160,84 грн. з ПДВ;

-ВН № ТF5ІФ-589 та ТТН № РТF5ІФ-589 на суму 226 701,00 грн. з ПДВ;

-ВН № ТF5ІФ-590 та ТТН № РТF5ІФ-590 на суму 303 964,20 грн. з ПДВ.

За твердженням Позивача, прийняття вантажу для перевезення водій засвідчив особистим підписом на кожній товарно-транспортній накладній. Однак, вантаж вантажоодержувачам доставлено не було, оскільки він зник під час здійснення його перевезення, у зв'язку з чим Позивачу завдано збитків у розмірі втраченого вантажу, який відповідно до видаткових та товарно- транспортних накладних складає 959 449,68 грн.

Позивач звернувся до Відповідача з претензію за вих. №233/1 від 15 грудня 2015 року та повторною претензією за вих. №10-03/15 від 10 березня 2016 року про відшкодування зазначених вище збитків, в задоволенні якої відповідачем відмовлено.

Відповідач не вважає себе винним у заподіянні збитків, посилаючись на те, що заявка на спірне перевезення ним була отримана лише 13 грудня 2016 року о 17 год 25 хв., тобто після початку перевезення вантажу, ніколи не підписувалась та не погоджувалася ним, відсутні докази, що вантаж був завантажений у транспортний засіб Renault ВТ 1174 АВ та передано водію ОСОБА_5 сторони не складали акту про втрату вантажу.

Відповідно до ст.929 Цивільного кодексу України, ст.9 Закону України "Про транспротно експедиційну діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу; умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями ст.932 Цивільного кодексу України встановлено, що експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб; при цьому експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.14 Закону України "Про транспортно експедиційну діяльність" за невиконання або неналежне виконання обов'язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування. Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Матеріали справи свідчать, що заявка на перевезення вантажів №12.12/2т від 12 грудня 2015 року за маршрутом Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Ювілейне, м. Краматорськ на перевезення молочної продукції була направлена відповідальною особою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" ОСОБА_6, електронною поштою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3" 12 грудня 2016 року об 11 год. 44 хв., отримана відповідачем 13 грудня 2015 року о 17 год. 25 хв., що підтверджується скріншотом позивача і відповідача (т.1, а.с.15-16, 136). Аналогічна заявка була направлена позивачем й на завод для водія.

12 грудня 2015 року ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" передало вантаж для перевезення водію ОСОБА_5, який прибув на автотранспорті Renault НР 400 сідловий тягач ВТ 1174 АВ на Тульчинський сирзавод і прийняв до перевезення товар підтверджується видатковими і товарно транспортними накладними (т.1, а.с.17-29), витягом з журналу контролю за переміщенням транспорту на обєкті (т.1, а.с.117-118), поясненнями охоронця ОСОБА_7 (т.1, а.с.119).

Пославшись на п.п.3.2, 2.2 договору господарський суд дійшов висновку, що заявка №12.12./2т від 12 грудня 2015 року не прийнята до виконання відповідачем.

Проте, апеляційний господарський суд з таким висновком господарського суду не погоджується з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3" 14 грудня 2015 року звернувся до Індустріального ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області з заявою про втрату вантажу, в якій зазначено, що ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3" уклало договір на перевезення і транспортну заявку з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Експресс" по електронній пошті, згідно заявки перевезення вантажу від компанії ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" по маршруту м. Тульчин м. Краматорськ м. Дніпропетровськ здійснювалося водієм ОСОБА_5, автомобілем НОМЕР_1, тягач Fruenauf ST6492 держномер ВЕ2128ХТ, який прибув 12 грудня 2015 року о 08 год. 00 хв. під завантаження в м. Тульчин, був завантажений 12 грудня 2015 року о 17 год. 00 хв. поїхав з місця завантаження й зник (т.1, а.с.115).

За даним фактом порушено кримінальне провадження 15 грудня 2015 року і внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002129, про що свідчить повідомлення Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції від 15 грудня 2015 року за №37.4/СВ2129 (т.1, а.с.40).

Наведені відповідачем в заяві обставини підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема договором №ПР-2015/611 від 11 грудня 2015 року, укладеним ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3" (Експедитор) з перевізником (Виконавцем) ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕСС", заявкою №РА-0000843 від 11 грудня 015 року до даного договору згідно якої до перевезення підлягав вантаж молочна продукція від м. Тульчинка до м. Дніпропетровська-Краматорська в період з 12 листопада 2015 року до 14 грудня 2015 року, водій ОСОБА_5 тягач ВТ1174АВ/ВЕ2128ХТ (т.1, а.с.32-37).

Отже, відомості зазначені в заявці №РА-0000843 від 11 грудня 015 року, поданої відповідачем перевізнику ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕСС" збігаються з відомостями, зазначеними у заявці №12.12/2т від 12 грудня 2015 року поданої позивачем 12 грудня 2015 року відповідачу. Також прізвище водія, марка автомобіля, державний номер автомобіля та тягача збігаються з відомостями зазначеними у видаткових накладних, товарно транспортних накладних від 12 грудня 2015 року, оформлених позивачем, журналі контролю за переміщенням транспорту на обєкті (т.1, а.с.117-118).

Оцінюючи вказані докази в їх сукупності апеляційний господарський суд вважає що дії відповідача свідчать про те, що він прийняв до виконання заявку позивача на перевезення вантажу №12.12/2т від 12 грудня 2015 року.

Згідно ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року у справі №902/642/16 за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" про визнання заявки №12.12/2т від 12 грудня 2015 року недійсною, яке набуло законної сили встановлено, що прийнявши вантаж до перевезення позивач, тобто ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3" схвалив правочин щодо перевезення вантажу, зазначеного в заявці №12.12/2т від 12 грудня 2015 року (т.1, а.с.204-205).

При цьому колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що рішення господарського суду по справі №902/642/16 від 12 жовтня 2016 року не спростовує висновків суду, які встановлені в даній справі.

Таким чином, оскільки відповідач залучив до виконання своїх зобовязань за договором транспортного експедирування іншу особу, тому саме відповідач несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, повязаних із діяльністю цієї особи (ч.3 ст.14 Закону України "Про транспортно експедиторські послуги").

Щодо висновку господарського суду, що позивач змінив маршрут, оскільки в товарно транспортній накладній №РТГ-5ІФ-580 на суму 145 116, 12 грн. вказано пункт розвантаження м. Северодонецьк вул. Богдана Ліщини, буд.37-П, що не відповідає маршруту, який зазначений в заявці на перевезення №12.12/2т від 12 грудня 2015 року, то апеляційний господарський суд вважає, що ця обставина не звільняє експедитора від відповідальності за втрату вантажу, а може бути підставою для відповідальності замовника за понесення експедитором додаткових витрат, повязаних з переадресацією.

Пунктом 5.1.1 договору №272-ІФ транспортно експедиційного обслуговування від 23 вересня 2015 року передбачено, що експедитор несе відповідальність перед замовником у вигляді відшкодування за втрату, нестачу вантажу, а також у разі пошкодження (псування) вантажу після прийняття його експедитором і до видачі вантажоодержувачу (одержувачам), якщо не доведе, що втрата, недостача або пошкодження (псування) вантажу сталися внаслідок обставин, яким експедитор не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало у розмірі вартості втраченого або відсутнього вантажу в разі його втрати або нестачі. Вартість вантажу визначається виходячи з його ціни, зазначеної в супровідних документах на вантаж.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що позивач передав для перевезення молочну продукцію на загальну суму 959 449, 68 грн. по видатковим і товарно- транспортним накладним, зокрема:

- ВН №TF5ІФ-580 та ТТН № РТF5ІФ-580 на суму 145 116, 12 грн.;

- ВН №TF5ІФ-581 та ТТН № РТF5ІФ-581 на суму 266 507, 52 грн.;

- ВН №TF5ІФ-587 та ТТН № РТF5ІФ-587 на суму 17 160, 84 грн.;

- ВН №TF5ІФ-589 та ТТН № РТF5ІФ-589 на суму 226 701, 00 грн..

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача підлягають стягненню збитки за втрачений вантаж у розмірі 959 449, 68 грн. Відповідно підлягають стягненню і витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви і апеляційної скарги.

Таким чином, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року підлягає скасуванню на підставі ч.1 п.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД", м. Тульчин, Вінницька область задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року у справі №904/4398/16 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, б.7, оф.11) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" (23600, Вінницька область, м. Тульчин, вул. Полковника Ганжі, 16) збитки в розмірі 959 449 грн. 68 коп., витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 14 391 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "РОСТ ОСОБА_3" 49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, б.7, оф.11) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" (23600, Вінницька область, м. Тульчин, вул. Полковника Ганжі, 16) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 15 830 грн. 93 коп.

Видати накази.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя І.А. Сизько

Суддя Е.В. Орєшкіна

(Дата підписання постанови в повному обсязі 27.02.17 р.)