УХВАЛА

20.02.2017Справа № 910/10473/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на дії державного виконавця у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ"

про звернення стягнення на предмет застави 112 143 006,58 грн.

Представники:

від позивача: Оборський Я.В. - представник за довіреністю № 420/16 від 7.07.2016 р.

від відповідача: Фурсік Н.О. - представник за довіреністю № 7/17 від 29.01.2014 р.;

від ВДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "Бліц-Інформ" про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.07.2015 р. (суддя ОСОБА_1), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2015 р. у справі №910/10473/15 позов задоволено повністю, у рахунок погашення заборгованості приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" перед публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" за кредитним договором від 29.03.2012 № 010/56/642, укладеного в рамках генеральної кредитної угоди від 15.02.2005 б/н загальний розмір якої складає 112143006,57 (сто дванадцять мільйонів сто сорок три тисячі шість) грн 57 коп. (з яких: 79 766 366,87 (сімдесят дев'ять мільйонів сімсот шістдесят шість тисяч триста шістдесят шість) грн 87 коп. - сума неповернутого кредиту; 31254040,38 (тридцять один мільйон двісті п'ятдесят чотири тисячі сорок) грн 38 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 122 599,32 (один мільйон сто двадцять дві тисячі п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн 32 коп. - пеня за прострочення сплати процентів) звернути стягнення майно. Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" витрати по сплаті судового збору в сумі 73080,00 грн.

24.07.2015 р. видано накази.

01.02.2017 р. до загального відділу діловодства Господарського суду м. Києва від стягувача надійшла скарга на дії державного виконавця про зняття арешту з майна, що є предметом застави.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.02.2017 р. визначено суддю ОСОБА_1

Розпорядженням керівника апарату господарського суду м. Києва № 05-23/350 від 01.02.2017 р., у зв'язку з лікарняним судді ОСОБА_1, відповідно до п.4.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 р. № 17, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи №910/10473/15, зареєстрованих за вхідним №01-20/1232/17.

В результаті зазначеного автоматичного розподілу справу №910/10473/15 передано на розгляд судді Мудрому С.М.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.02.2017 р. розгляд скарги призначено на 20.02.2017 р.

У судове засідання 20.02.2017 р. представник ВДВС не з'явився, вимоги ухвали суду від 02.02.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 018.

Представник скаржника скаргу підтримав, просив суд задовольнити скаргу.

Представник відповідача скаргу підтримав, просив суд задовольнити скаргу.

Заслухавши представників скаржника та відповідача, дослідивши доводи поданої скарги, господарський суд м. Києва вважає подану скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 115 ГПК України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51714131 від 21.07.2016 р.

Одночасно і накладено арешт на майно боржника, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.07.2016 р.

Згідно з ч. 2. ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова (в редакції на момент вчинення виконавчої дії).

Стягувач подав заяву про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.01.2017 р. наказ № 910/10473/15 від 24.07.2015 р. повернуто стягувачу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Проте, державним виконавцем не вжито заходів щодо зняття арешту із майна боржника.

Згідно з ч. 3 ЗУ «про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Частиною 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Будь-яких дії стосовно зняття арешту з заставного майна боржника державним виконавцем не вчинено.

Відповідно ч. 1 статті 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Пунктом 9.13. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року № 9 встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Аналізуючи вищезазначене, державний виконавець повинен виконувати свої обов'язки вчасно, повно та не зволікати щодо вчинення виконавчих дій, тому господарський суд вважає, що скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на бездіяльність державного виконавця по виконавчому провадженню № 51714131 слід задовольнити та визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо не вчинення дій при поверненні виконавчого документа стягувачеві.

Керуючись ст. 86 ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у ВП № 51714131 задовольнити.

2. Визнати бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту майна боржника та не скасування заборони на його відчуження незаконною.

3. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України зняти арешт, що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.07.2016 р.

Суддя С. М. Мудрий