ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.02.2017 Справа № 904/9200/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радегаст-Сервіс", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Інвест", м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Науково-виробниче об'єднання "Созидатель", м. Дніпро

про стягнення 111 521 грн. 10 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 27.05.14р № б/н;

від відповідача: не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

від третьої особи -1: не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

від третьої особи -2: ОСОБА_3 - представник, дов. від 22.03.2016р. № 0237-2016 (був присутній у судовому засіданні 07.04.2016р.).

СУТЬ СПОРУ:

Позивач (з урахуванням заяви (вх. №8390/17 від 08.02.2017р.) про збільшення позовних вимог) просить стягнути з відповідача 111 521 грн. 10 коп., що складає 50 706 грн. 57 коп. - відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої залиттям приміщень, 55 814 грн. 53 коп. вартість ремонтно-відновлювальних робіт та 5 000 грн. 00 коп. - відшкодування моральної шкоди, а також просить стягнути 4 000 грн. 00 коп. витрати за послуги адвоката, 3 523 грн. 20 коп. витрати за проведення судової експертизи та 1 672 грн. 82 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Відповідач у відзиві (вх.№71762/15 від 03.11.2015р.) на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову, оскільки: - відповідачу не надходило повідомлень про залиття приміщень у березні 2014 року; - акт від 22.03.2014р. підтверджує відсутність вини та протиправної поведінки з боку відповідача; - сума відшкодування не підтверджена доказами; - позивачем не обґрунтовано суму моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Третя особа-1 письмових пояснень та інших витребуваних господарським судом документів не надала, у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Третя особа-2 у письмових поясненнях (вх. №22927/16 від 14.04.2016р.) повідомляє, що: - 22.03.2014р. у приміщення по вул. Сєрова, 4, яке належить позивачу, у зв'язку з залиттям було складено акт про залиття від 24.03.2014р., в якому зафіксовано пошкодження шпалер - 15 кв.м., паркетної дубової дошки - 16 кв.м., гіпсокартонної стелі - 2,88 кв. м; - залиття сталося внаслідок прориву труби опалення в приміщення ТОВ "Мед-Сервіс Інвест", прорив стався внаслідок порушення її цілісності при демонтажі; - здійснювати оцінку збитку після залиття повинен сертифікований суб'єкт оціночної діяльності.

Позивач у письмових поясненнях (вх.№76208/15 від 18.11.2015р.) вважає, що відповідач свою вину не спростовує, доказів відсутності вини не надав, а обставини, що мають значення для справи, вже були встановлені судами апеляційної та касаційної інстанції.

Також позивач у письмових поясненнях (вх.№21229/16 від 06.04.2016р.) зазначає про те, що: - актом про залиття приміщення, яке сталося у зв'язку з проривом трубопроводу опалення, встановлено пошкодження стелі, наявність деформації паркету на підлозі та пошкодження шпалер на стінах; - витрати, пов'язані з проведенням робіт за договором, оплачені; - власник приміщення самостійно здійснив переобладнання системи водопостачання; - з боку позивача доведено наявність та розмір збитків, спричинених неправомірними діями особи, що займає приміщення на другому поверсі, а також зазначає що проведення судової експертизи, не є необхідним, оскільки відповідач не допустить судового експерта до свого приміщення та не надасть документи, необхідні для проведення експертизи.

ОСОБА_3 того, позивач у письмових поясненнях (вх. №23240/16 від 14.04.2016р.) зазначає, що враховуючи зростання курсу євро, який на момент відновлення залитого офісного приміщення у 2014 році у середньому становив 1 євро = 16,056 грн., сума вартості матеріалів по збиткам від залиття становила 1 948,19 євро, що в еквіваленті дорівнює 31 280 грн. 18 коп.

Відповідач та треті особи-1, -2 у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

За змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац 3 пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи-2, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Радегаст-Сервіс та третьою особою-2 - Приватним акціонерним товариством "Науково-виробниче об'єднання "Созидатель" було складено акт від 24.03.2014р. про залиття приміщення (надалі ОСОБА_4), відповідно до якого 22 березня 2014 року в будинку №4 за адресою вул. Сєрова сталося залиття приміщення позивача; причини залиття: прорив трубопроводу опалення в приміщенні ТОВ "Мед-Сервіс"; внаслідок залиття виявлені такі пошкодження: 1) пошкоджена та потребує відновлення стеля з гіпсокартону 2,88 кв.м; 2) всередині приміщення спостерігається деформація паркету дубової дошки площею 16 кв.м; 3) завдано шкоди текстильним шпалерам 15 кв.м (а.с. 15).

ОСОБА_4 було підписано представниками третьої особи Фетискіною. Н.К., ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_6

В подальшому позивач звернувся до третьої особи-2 з листом від 06.05.2014р. №112, в якому просив надати пояснення стосовно причини залиття приміщення позивача (а.с. 16).

Третьою особою-2 у листі від 19.05.2014р. №0412-2014 було повідомлено позивача, про те, що: - у 2008р. ТОВ „Мед-Сервіс було прийнято рішення про відключення приміщень від центрального опалення будівлі по вул. Сєрова, 4; - демонтаж і монтаж системи опалення було проведено самостійно ТОВ „Мед-Сервіс без узгодження і контролю зі сторони УК „Созидатель; - подальше технічне обслуговування комунікацій в приміщенні ТОВ „Мед-Сервіс проводить самостійно; - можливою причиною залиття приміщення позивача міг стати прорив труби, що знаходиться в підлозі ТОВ „Мед-Сервіс, яку при демонтажі невірно заглушили (а.с. 17).

Позивач є власником нежитлового приміщення по вул. Сєрова, буд. 4, прим. 4 у м. Дніпропетровську загальною площею 259,0 кв.м відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.06.2033р. №1702 (т.1, а.с. 14).

З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2013р. між третьою особою-1 ОСОБА_7, як орендодавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю „Мед-Сервіс Інвест, як орендарем, було укладено договір оренди №01/02 (надалі Договір оренди) відповідно до умов якого третьою особою-2 передано, а відповідачем прийнято у тимчасове оплатне користування нежитлове приміщення по вул. Сєрова, 4 у м. Дніпропетровську.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 3 статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до частини 1 статті 1160 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивач вважає, що йому відповідачем завдано збитки у звязку із залиттям приміщення; відповідач проти цього заперечує, що і є причиною спору.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі (стаття 226 Цивільного кодексу України).

Відповідно зі статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2016р. у справі №904/9200/15 було призначено судову будівельно-технічна експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до висновку експерта від 20.12.2016р. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №2359-16 по справі №904/9200/15 вартість матеріальної шкоди від залиття у приміщенні ТОВ „Радегаст-Сервіс, розташованого на 1-му поверсі по вул. Сєрова, 4 у м. Дніпропетровську, складає 50 706 грн. 57 коп., а вартість ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для усунення наслідків залиття, станом на теперішній час складає 55 814 грн. 53 коп. (а.с. 20-26).

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, позивачу у звязку із залиттям приміщення було завдано збитки у розмірі 50 706 грн. 57 коп., а для відновлення порушеного права у звязку з необхідністю проведення ремонтно - відновлювальних робіт позивачем мало бути затрачено 55 814 грн. 53 коп.

Оскільки у даному випадку витрати, повязані з відновленням порушеного права поглинають понесені позивачем збитки, відповідач відповідає перед позивачем саме у розмірі 55 814 грн. 53 коп. вартості ремонтно - відновлювальних робіт.

Згідно частин 1, 2 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки ОСОБА_3, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 3 пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди постанова від 31 березня 1995 року N 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків; під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. (пункт 9 пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди постанова від 31 березня 1995 року N 4).

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 43 Господарського кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили; визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Позивачем не надано доказів в підтвердження спричинення йому, як юридичній особі, моральної шкоди.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, витрати за проведення судової експертизи та витрати за послуги адвоката слід розподілити між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Інвест" (49000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 32176376) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радегаст-Сервіс" (03680, м. Дніпро, вул. Сєрова, 4; ідентифікаційний код 25534174) 55 814 грн. 53 коп. вартості ремонтно-відновлювальних робіт, 2 001 грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката, 1 763 грн. 31 коп. витрат за проведення судової експертизи та 837 грн. 22 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„20 лютого 2017р.