УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.02.2017Справа № 910/2964/17
Cуддя Грєхова О.А., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Терра Банк»

про стягнення 85 481,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» про стягнення 85 481,85 грн.

Розглянувши зазначену позовну заяву з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає поверненню позивачу без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України позовна заява і додані до неї документи повертаються позивачу без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року N 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

В позовній заяві позивач заявляє вимоги про:

- визнати заборгованість у розмірі 85 451,85 грн. ПАТ «Терра Банк» перед Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Терра Банк» внести відповідні зміни в Реєстр акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Терра Банк» шляхом включення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів на суму 85 481,85 грн. відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Терра Банк» здійснити в найкоротші розумні терміни виплату суми заборгованості 85 451,85 грн. на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за позачерговими вимогами.

Відповідно до п. 2.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року N 7, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З огляду на положення п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання позивачем до господарського суду міста Києва вказаної позовної заяви становить 4 800,00 грн.

Однак, при зверненні до Господарського суду м. Києва з даною позовною заявою, позивачем згідно платіжного доручення № 261815 від 21.02.2017 сплачено судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

Законом України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Таким чином, документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, а також платіжне доручення.

Відповідно до п. п. 2.20., 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р.,чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004р. № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до вказаної Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до вказаної Інструкції. Платіжне доручення оформляється платником згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

В якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви б/н б/д позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення № 261815 від 21.02.2017 на суму 1600,00 грн., що не містить підпису уповноваженої посадової особи і не скріплене печаткою установи банку.

Відтак позивачем не подано доказів сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, а відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до абзаців другого та шостого п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Таким чином, у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Отже, належним доказом виконання позивачем обов'язку щодо направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів є опис вкладення у цінний лист, яким підтверджується направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем до позовної заяви долучено опис вкладення у цінний лист від 21.02.2017, з якого вбачається, що копія позовної заяви з доданими до неї документами була направлена відповідачу - Публічному акціонерному товариству «Терра Банк» на адресу: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 40У.

Однак, відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» є: 01103, бульвар Дружби народів, 28-В.

За таких обставин, опис вкладення у цінний лист від 21.02.2017 разом з фіскальним чеком № 7912 від 21.02.2017 не може вважатися належним доказом направлення позивачем на адресу місцезнаходження відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Вищезазначені порушення є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів позивачу без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись п. п. 4, 6 ст. 63 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Звернути увагу позивача на те, що після усунення допущеного порушення, яке стало підставою повернення позовної заяви, він має право повторно звернутися з позовом до суду.

Суддя О.А. Грєхова