ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.02.2017р. Справа № 905/2502/16

Господарський суд Донецької області у складі: Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Левшина Г.В., Курило Г.Є., при секретарі судового засідання (помічнику суді) Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерготехнології", м. Краматорськ, Донецька область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 555 914 грн. 48 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю б/н від 20.12.2016р.

від відповідача: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 16.02.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерготехнології", м. Краматорськ, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення суми боргу 555 914 грн. 48 коп.

Ухвалою суду від 29.08.2016р. було прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №905/2502/16, розгляд справи призначено на 13.09.2016р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

За результатами автоматичного визначення складу колегії суддів від 25.10.2016р. по справі №905/2502/16 було призначено судову колегію у складі: Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Левшиної Г.В., Кучерявої О.О.

20.12.2016р. у звязку з перебуванням у відпустці судді О.О. Кучерявої, за результатами автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.12.2016р. було призначено колегію складу суду в складі Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Левшиної Г.В., Курило Г.Є.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію №4315 від 12.09.2011р. щодо оплати вартості виконаних робіт. Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 6, 15, 16, 526, 530, 837 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судових засіданнях 13.09.2016р., 04.10.2016р., 25.10.2016р., 29.11.2016р., 20.12.2016р., 16.02.2017р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на укладання договору виготовлення проектної документації, постачання, установки і введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р. із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості робіт.

20.11.2016р. позивач до господарського суду Донецької області надав письмові пояснення, у яких зазначив, що фактично Додаткова угода №2 від 07.07.2012р. змінила порядок та підстави для порядку оплати за виконані роботи за Договором виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р. 18.01.2017р. від позивача на офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області надійшли письмові пояснення, за змістом яких позивач зазначає, що фактично за Договором виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р. залишились не сплаченими суми за наступними актами виконаних робіт: за актом №6 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013р. від 27.08.2013р. частково у розмірі 210 423 грн. 50 коп., за актом №9 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. у розмірі 52 568 грн. 94 коп., за актом №10 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. у розмірі 292 922 грн. 04 коп., а загалом на суму у розмірі 555 914 грн. 48 коп.

Відповідач у свою чергу про судові засідання 13.09.2016р., 04.10.2016р., 25.10.2016р., 29.11.2016р., 20.12.2016р., 19.01.2017р., 16.02.2017р. був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованих листів з відміткою про їх отримання 06.09.2016р., 20.09.2016р., 11.10.2016р., 02.11.2016р., 06.12.2016р., 27.12.2016р., 27.01.2017р., однак у засідання суду представника не направив. 12.09.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області надіслав заяву про перенесення розгляду справи, призначеного на 13.09.2016р. 30.09.2016 р. на офіційну електронну адресу Господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив вих.№09/905/2502 від 29.09.2016р. на позовну заяву з додатками, у якому Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, а також судове засідання просить провести без представника відповідача у звязку з географічною віддаленістю. 03.10.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області надійшов оригінал відзиву на позовну заяву (вих.№09/905/2502 від 29.09.2016р.). 20.12.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшло клопотання, у якому останній зазначає, що складання Додаткової угоди №2 від 07.07.2012р. до Договору виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р.жодним чином не впливає на порядок оплати згідно до п.3.4. Договору та п.1.1. Додаткової угоди №1 від 31.03.2012р., згідно з якими сплата 10% від вартості Договору замовником виконавцю здійснюється після узгодження ОСОБА_2 випробувань, крім того, просив судове засідання провести без представника ПрАТ «ММК ім. Ілліча».

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Енерготехнології (далі виконавець) був укладений Договір виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р. (далі за текстом Договір), за умовами якого виконавець зобовязується: за завданням і за рахунок замовника розробити та узгодити з державними органами відповідно до діючих нормативних вимог проектну документацію для системи інфрачервоного розігріву вагонів комплексу пиловугільного палива на ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» м. Маріуполь, Донецька область (далі по тексу Проектна документація); після і за умови узгодження (висновку) ОСОБА_2 Специфікації постачання Устаткування (додаток №3 до Договору) поставити та передати у власність Замовника обладнання для системи інфрачервоного розігріву вагонів комплексу пиловугільного палива на ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (далі по тексу Обладнання), згідно Проектної документації, умов укладеної специфікації і Договору; після і за умови узгодження (висновку) ОСОБА_2 протоколу Узгодження договірної ціни (Додаток № 4 до Договору) виконати монтажні та пусконалагоджувальні роботи тільки для обсягу, поставленого за цим Договором Устаткування (далі по тексту - Роботи) відповідно до розробленої Проектної документації та умов Договору. Базисом для визначення договірної ціни є перелік кошторисних показників, наведений в додатку № 2 до Договору.

Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства Маріупольский металургійний комбінат імені Ілліча Протоколом №21 від 25.04.2016р. затверджено Статут Приватного акціонерного товариства Маріупольский металургійний комбінат імені Ілліча, згідно до абзацу 1 Загальних положень якого, ПРАТ Маріупольский металургійний комбінат імені Ілліча є правонаступником у повному обсязі, майна, прав та обовязків ПАТ Маріупольский металургійний комбінат імені Ілліча, яке в свою чергу є правонаступником у повному обсязі майна, прав та обовязків ВАТ Маріупольский металургійний комбінат імені Ілліча.

Відповідно до п. 2.1. договору, ціна обладнання буде узгоджена і вказана сторонами в Специфікації. Згідно зі Специфікацією №1 до договору №4315 від 12.09.2011р. ціна обладнання у розмірі 3 775 998 грн. 53 коп., в т.ч. ПДВ 629 333 грн. 09 коп.

Відповідно до п. 2.2.договору, ціна робіт з виготовлення Проектної документації на момент укладення Договору становить 223 000 грн. 00 коп. (Двісті двадцять три тисяч грн. 00 коп.), з урахуванням ПДВ 20%.

Згідно п. 2.3 договору, ціна робіт буде вказана в протоколі узгодження договірної ціни (Додаток № 4 до Договору).

Відповідно до додатку №4 до Договору, договірна ціна (роботи) складає 2 600 946 грн. 13 коп.

Відповідно до п. 2. 4. договору , загальна вартість цього Договору формується з ціни (вартості) робіт з виготовлення Проектної Документації, ціни (вартості) Обладнання, і ціни (вартості) Робіт. Вартість Договору, з урахуванням всіх узгоджень Сторін, не може перевищувати в сумі 6 600 000 грн. 00 коп. (Шість мільйонів шістсот тисяч грн. 00 коп.), в тому числі ПДВ 20% в сумі 1 100 000 грн. 00 коп.

Як визначено п. 3.4 договору ( в редакції, погодженій сторонами у Додатковій угоді №1 від 31.03.2012р. до Договору виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р.), за розробку Проектної документації, виконання робіт і поставку обладнання Замовник оплачує Виконавцю поетапно окремими платежами протягом 15-ти (п'ятнадцяти) днів з дня підписання обома сторонами актів виконаних робіт і накладних на поставку обладнання по кожному етапу та виставлення Виконавцем рахунку на оплату (рахунок передається замовнику разом з ОСОБА_2 виконаних робіт). При цьому загальна сума оплат за цим договором не може перевищувати 80% (вісімдесят) вартості Договору до моменту узгодження ОСОБА_2 проведення випробувань системи інфрачервоного розігріву вагонів, далі ОСОБА_2 випробувань. Сума в розмірі 20% (двадцять) вартості цього договору виплачується Замовником Виконавцю протягом 15 банківських днів у разі узгодження ОСОБА_2 зазначеного акту до 01.04.2012р.

При неможливості проведення випробувань до 01.04.2012р. через незалежні від виконавця причин (погодні умови, відсутність вантажу і т.д.). Замовник оплачує Виконавцю суму в розмірі 10% (десять) від вартості цього договору до 20.07.2012р. В цьому випадку решта 10% (десять) від вартості цього договору Замовник оплачує виконавцю після погодження ОСОБА_2 випробувань.

Відповідно до п.15.1. Договору ( в редакції, погодженій сторонами у Додатковій угоді №1 від 31.03.2012р. до Договору виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р.), останній вступає в силу з моменту підписання та діє до 12.03.2013р. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від виконання прийнятих на себе зобовязань (в тому числі гарантійних) за цим Договором.

Згідно з п.15.8 Договору, випробування Обладнання на відповідність проектним технічним характеристикам проводяться ОСОБА_2 в відповідності з «Методикою випробувань» (Додаток №6), погодженої ОСОБА_2 і яка є невідємною частиною Договору.

Додатковою угодою №2 від 07.07.2012р. до Договору № 4315 від 12.09.2011р. сторонами було узгоджено наступне:

« 1. Замовник доручає, а виконавець зобовязаний виконати будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи з будівництва системи інфрачервоного розігріву вагонів комплексу пиловугільного палива на ПАТ «ММК ім. Ілліча».

2. Вартість робіт за додатковою угодою визначається договірною ціною на послуги ( Додаток №4 до договору) та складає без ПДВ 2 167 455 грн. 11 коп., ПДВ 20% - 433 491 грн. 02 коп., з ПДВ 2 600 946 грн. 13 коп.

3. Вартість виконаних робіт замовник оплачує Виконавцю протягом 15 банківських днів з дня підписання обома сторонами актів та виставлення виконавцем рахунка на оплату.».

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р. на загальну суму 2 387 089 грн. 07 коп., підтверджується наступними актами виконаних будівельних робіт:

- ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт за вересень від 24.09.2012р. на суму 730 983 грн. 59 коп., в т.ч. ПДВ - 121 830грн. 60 коп.;

- ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт №2 за січень від 10.01.2013р. на суму 358 739 грн. 18 коп., в т.ч. ПДВ - 59789 грн. 86 коп.;

- ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт №3 за березень 2013р. від 06.03.2013р. у сумі 687 487 грн. 42 коп., в т.ч. ПДВ - 114 581 грн. 24 коп.;

- ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт №6 за серпень 2013р. від 27.08.2013р. на суму 214 120 грн. 48 коп., в т.ч. ПДВ - 35 686 грн. 75 коп.;

- ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт №7 за серпень 2013р. від 27.08.2013р. на суму 15 104 грн. 29 коп., в т.ч. ПДВ - 2 517 грн. 38 коп.;

- ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт №8 за серпень 2013р. від 27.08.2013р. на суму 35 163 грн. 13 коп., в т.ч. ПДВ 5 860 грн. 52 коп.;

- ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт №9 за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. на суму 52 568 грн. 94 коп., в т.ч. ПДВ 8 761 грн. 49 коп.;

- ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт №10 за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. на суму 292 922 грн. 04 коп., в т.ч. ПДВ 48 820 грн. 34 коп.

Вказані акти підписані повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

Разом з актом приймання виконаних будівельних робіт сторонами були підписані наступні довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати:

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень від 24.09.2012р. на суму 730 983 грн. 59 коп., в т.ч. ПДВ - 121 830грн. 60 коп.;

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень від 10.01.2013р. на суму 358 739 грн. 18 коп., в т.ч. ПДВ - 59789 грн. 86 коп.;

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2013р. від 06.03.2013р. у сумі 687 487 грн. 42 коп., в т.ч. ПДВ - 114 581 грн. 24 коп.

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2013р. від 27.08.2013р. на суму 214 120 грн. 48 коп., в т.ч. ПДВ - 35 686 грн. 75 коп.

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2013р. від 27.08.2013р. на суму 15 104 грн. 29 коп., в т.ч. ПДВ - 2 517 грн. 38 коп.

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2013р. від 27.08.2013р. на суму 35 163 грн. 13 коп., в т.ч. ПДВ 5 860 грн. 52 коп.

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. на суму 52 568 грн. 94 коп., в т.ч. ПДВ 8 761 грн. 49 коп.

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. на суму 292 922 грн. 04 коп., в т.ч. ПДВ 48 820 грн. 34 коп.

Також, позивачем разом з позовною заявою до матеріалів справи надано ОСОБА_2 здачі робіт від 13.08.2012р. за договором №4315 від 12.09.2011р. на суму 223 000 грн. 00 коп. та наступні накладні на поставку обладнання на загальну суму 3 776 000 грн. 00 коп.:

- Накладна № 1206-1 від 06.12.2011 р. на суму 2 080 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 346 666 грн. 67 коп.;

- Накладна №0104/1 від 04.01.2012р. на суму 1 440 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 240 000 грн. 00 коп.;

- Накладна №1904/1 від 19.04.2012 р. на суму 256 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 42 666 грн. 67 коп.;

У своїх письмових поясненнях (б/н від 12.09.2016р.) позивачем зазначено, що рахунки на оплату за договором №4315 від 12.09.2011р. надавалися Замовнику разом з актами виконаних робіт. Факт отримання зазначених рахунків відповідачем не заперечується.

За наслідками господарських операцій Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготехнології» були складені наступні податкові накладні по договору виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р.:

- Податкова накладна №3 від 06.12.2011 р. на суму 2 080 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 346 666 грн. 67 коп.;

- Податкова накладна №1 від 04. 01.2012 р. на суму 1 440 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 240 000 грн. 00 коп.;

- Податкова накладна №2 від 19.04.2012 р. на суму 256 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 42 666 грн. 67 коп.;

- Податкова накладна №3 від 09.10.2013 р. на суму 292 922 грн. 04 коп., в т. ч. ПДВ 48 820 грн. 34 коп.;

- Податкова накладна №4 від 09.10.2013 р. на суму 52 568 грн. 94 коп., в т. ч. ПДВ 8 761 грн. 49 коп.;

- Податкова накладна №8 від 27.08.2013 р. на суму 35 163 грн. 13 коп., в т. ч. ПДВ 5 860 грн. 52 коп.;

- Податкова накладна №7 від 27.08.2013 р. на суму 15 104 грн. 29 коп., в т. ч. ПДВ 2 517 грн. 38 коп.;

- Податкова накладна №6 від 27.08.2013 р. на суму 214 120 грн. 48 коп., в т. ч. ПДВ 35 686 грн. 75 коп.;

- Податкова накладна №1 від 06.03.2013 р. на суму 687 487 грн. 42 коп., в т. ч. ПДВ 114 581 грн. 24 коп.;

- Податкова накладна №2 від 10.01.2013 р. на суму 358 739 грн. 18 коп., в т. ч. ПДВ 59 789 грн. 86 коп.;

- Податкова накладна №2 від 24.09.2012 р. на суму 730 983 грн. 59 коп., в т. ч. ПДВ 121 830 грн. 60 коп.;

- Податкова накладна №1 від 13.08.2012 р. на суму 223 000 грн. 00 коп., в т. ч. ПДВ 37 166 грн. 67 коп.

Судом встановлено, що позивачем на виконання Договору виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р. виконано роботи з виготовлення проектної документації, поставлено обладнання та виконано роботи на загальну суму 6 386 089 грн. 07 коп.

В свою чергу, відповідачем в якості сплати вартості виконаних робіт на користь виконавця були перераховані грошові кошти на загальну суму 5 830 174 грн. 59 коп. за договором виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р. Перерахування проводилось шляхом безготівкового переказу, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача, які містяться у матеріалах справи.

Таким чином, судом встановлено, що зобовязання з оплати вартості виконаних робіт за договором виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р. відповідачем не виконані в повному обсязі, вартість робіт у розмірі 555 914 грн. 48 коп. станом на час розгляду справи не сплачена.

Проаналізувавши укладений сторонами Договір виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р., суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є змішаним договором - договором поставки та договором підряду, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини за правилами абзацу другого частини 1 статті 193 ГК України регулюються відповідними нормами глав 54 та 61 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупцю для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з його особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У статті 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Як встановлено судом, Додатковою угодою №2 від 07.07.2012р. до Договору № 4315 від 12.09.2011р. сторонами фактично було змінено порядок оплати робіт за Договором, а саме, п.3 визначено, що вартість виконаних робіт замовник оплачує Виконавцю протягом 15 банківських днів з дня підписання обома сторонами актів та виставлення виконавцем рахунка на оплату.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для ухилення від виконання свого обовязку за договором стосовно оплати робіт, як це визначено пунктом 3 Додатковою угодою №2 від 07.07.2012р. до Договору № 4315 від 12.09.2011р., протягом 15 банківських днів з дня підписання обома сторонами актів та виставлення виконавцем рахунка на оплату.

Крім того, як встановлено судом, відповідачем не оплачено виконані роботи за наступними актами виконаних будівельних робіт:

- частково не сплачений акт №6 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013р. від 27.08.2013р. у розмірі 210 423 грн. 50 коп.;

- акт №9 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. у розмірі 52 568 грн. 94 коп.;

- акт №10 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. у розмірі 292 922 грн. 04 коп.

А разом на суму у розмірі 555 914 грн. 48 коп.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем впродовж вказаного строку, що призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

Граничним строком оплати виконаних робіт, встановленим п.3 Додатковою угодою №2 від 07.07.2012р. до Договору № 4315 від 12.09.2011р., за актом №6 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013р. від 27.08.2013р. є 17.09.2013р.; за актом №9 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. є 30.10.2013р.; за актом №10 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. є 30.10.2013р.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, посилаючись на те, що позивачу стало відомо про обставини, які покладені в основу підстав позову щонайменше з 15.05.2013р. (дати складання акту про закінчення пусконалагоджувальних робіт), а позовна заява подана до суду 20 серпня 2016р., тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст. 256, 257 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як визначено у п. 4.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №10 Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів (далі ПП ВГСУ №10 від 29.05.2013 року) у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Оскільки з підстав, що зазначені вище, судом встановлено, що прострочення зобовязання відповідача з оплати виконаних позивачем робіт за договором виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р. виникло: за актом №6 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013р. від 27.08.2013р. з 18.09.2013р.; за актом №9 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. з 31.10.2013р.; за актом №10 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. з 31.10.2013р., відповідно, встановлений законом строк позовної давності на звернення до суду: за актом №6 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013р. від 27.08.2013р. до 18.09.2016р.; за актом №9 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. до 31.10.2016р.; за актом №10 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013р. від 09.10.2013р. до 31.10.2016р. Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготехнології» подано позовну заяву до господарського суду Донецької області 26.08.2016 року, про що свідчить штамп канцелярії суду, а отже, строк позовної давності на звернення до суду не було пропущено.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги доводи відповідача про пропущення строку позовної давності позивачем та не застосовує останній до спірних правовідносин.

Крім того, відповідач у відзиві посилається на те, що зобовязання по оплаті у даному випадку нерозривно повязані з проведенням і узгодженням акту випробувань, а, оскільки, устаткування, поставлене позивачем, випробувань не проходило, за результатами випробувань акт не складався та сторонами не узгоджувався, отже зобовязання по оплаті спірної суми у ПрАТ «ММК ім. Ілліча» не настало.

Зазначене твердження не приймається судом до уваги, оскільки спростовується матеріалами справи, а саме підписаної та скріпленої печатками сторін Додаткової угоди №2 від 07.07.2012р. до Договору № 4315 від 12.09.2011р., якою було фактично змінено порядок оплати виконаних робіт.

У прохальній частині позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю Енерготехнології, м. Краматорськ, Донецька область просить стягнути з Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, м. Маріуполь, Донецька область суму заборгованості за договором виготовлення проектної документації, постачання, установки і введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р. у розмірі 555 914 грн. 48 коп. Вказана сума зазначена, як ціна позову. При визначенні розміру судового збору за подання позовної заяви суд виходить з ціни позову зазначеній у прохальній частині позовної заяви.

Статтею 4 Закону України Про судовий збір, нормами якого визначені правові засади справляння судового збору, передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору визначена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1 378 гривень.

Отже, розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 8 338 грн. 72 коп.

Дослідивши платіжне доручення № 24 від 19.09.2016р. на суму 8 338 грн. 73 коп., судом встановлено, що судовий збір сплачений позивачем у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п.5.1 та п.5.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.

Оскільки позивачем не подано відповідного клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 00 грн. 01 коп.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 256, 257, 261, ч.3 ст. 267, 525, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 610, 612, 629, 692, ч.1 ст. 712, 837 Цивільного кодексу України, ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (, місцезнаходження 87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енерготехнології (, місцезнаходження 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, буд. 10, корпус 1) заборгованість за договором виготовлення проектної документації, постачання, установки та введення обладнання в експлуатацію № 4315 від 12.09.2011р. у сумі 555 914 грн. 48 коп. та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 8 338 грн. 72 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 16.02.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.02.2017р.

Головуючий суддя Ю.С. Мельниченко

Суддя Г.В. Левшина

Суддя Г.Є. Курило