РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017Справа №910/24217/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес Консалтинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Риф Атлантик»

про стягнення 34561,72 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Таратута О.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес Консалтинг» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Риф Атлантик» про стягнення заборгованості за надані юридичні послуги в розмірі 34561,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, у порушення умов укладеного між сторонами Договору №01-15 про надання юридичних послуг, відповідно до узгоджених сторонами цін, своєчасно та в повному обсязі не оплачені надані позивачем послуги, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року в сумі 33746 грн., яку просить стягнути позивач.

Крім того, позивач просить стягнути нараховані на вказану заборгованість на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних в сумі 318,13 та інфляційні втрати в розмірі 497,59 за порушення грошового зобов'язання.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, хоча про час та місце проведення засідання сповіщений належним чином.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес Консалтинг» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Риф Атлантик» (замовник) укладено Договір №01-15 про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого замовник доручає та зобов'язується сплачувати, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати юридичні послуги, визначені в п.2.1 договору.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що під наданням юридичних послуг відповідно до цього договору сторони розуміють щомісячне обслуговування замовника шляхом: усного та письмового консультування з правових питань, що пов'язані з господарською діяльністю замовника; складання необхідних договорів та контрактів, надання правової оцінки текстам проектів договорів та контрактів, що пов'язані з господарською діяльністю замовника; складання необхідних скарг, претензій, клопотань, листів, запитів, форм, що пов'язані з господарською діяльністю замовника; взаємодія з органами місцевої влади та управління з питань отримання дозволів на облаштування літньої тераси (майданчику) ресторану замовника; підготовки проектів установчих документів та інших необхідних документів для реєстрації будь-яких змін до установчих документів юридичної особи замовника, підтвердження відомостей про юридичну особу замовника; надання послуг з юридичного супроводження проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу та/або підтвердження відомостей щодо замовника в реєстраційних органах.

Відповідно до п.2.3.1 Договору, виконавець надає послуги замовнику починаючи з дня укладання даного договору і до закінчення строку його дії. Замовник не має права посилатися, як на підставу не проведення розрахунків з виконавцем, на ту обставину, що він не звертався у звітному місяці за наданням послуг, оскільки сторони домовились, що вони співпрацюють по принципу абонентської плати.

Пунктами 3.1.2, 3.1.3 Договору визначено, що замовник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги виконавця. Оплачувати витрати, необхідні для виконання обов'язків виконавцем.

Згідно з п.4.1 Договору. вартість щомісячного обслуговування (абонентської плати) за Договором визначається наступним чином: замовник сплачує суму у гривні еквівалентну 300 дол. США, розраховану по курсу встановленому обслуговуючим банком виконавця на день здійснення платежу, без ПДВ.

Відповідно до п.п.4.3, 4.4 Договору, протягом терміну обслуговування, замовник має право на 20 годин роботи виконавця з надання юридичних послуг, відповідно до договору. Невикористані години робіт, на наступний місяць не переносяться.

У разі необхідності проведення додаткових послуг, вартість таких послуг розраховується виходячи з кількості додаткових годин, витрачених виконавцем та вартості одної додаткової години робіт.

Виконання робіт завершується підписанням акта здачі-приймання виконаних робіт не рідше одного разу на місяць (п.4.4 Договору).

Згідно з п.4.6 Договору, замовник здійснює 100% попередню оплату сум вартості послуг, згідно з рахунком-фактурою, виставленим виконавцем протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання замовником рахунку-фактури.

Пунктом 4.7 Договору визначено, що Акт приймання наданих послуг готується виконавцем в кінці кожного місяця та 1-го числа наступного за звітним місяцем надається замовнику на підпис. Акт приймання наданих послуг, підписується сторонами не пізніше 5 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому фактично були надані послуги.

У відповідності до п.4.8 Договору, в разі ухилення або необґрунтованої відмови замовника від підписання акту, а також відсутності протягом 3 (трьох) днів, починаючи з останнього дня, коли такий Акт мав бути підписаний, письмових зауважень або заперечень замовника щодо наданих послуг, такий Акт підписується одноособово виконавцем та вважається сторонами таким, що прийнятий без заперечень зі сторони замовника і засвідчує належно надані послуги виконавцем.

Відповідно до п.8.1 Договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє до 31.07.2016.

Договір вважається продовженим на тих самих умовах на наступний рік, якщо жодна із сторін в термін не пізніше 30 днів до його закінчення, не повідомить іншу стьорону про його розірвання (п.8.2 Договору).

Матеріалами справи підтверджується, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес Консалтинг» належним чином надавало відповідачеві зумовлені договором послуги за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Актів наданих послуг за спірний період на загальну суму 47196 грн.

Матеріалами справи підтверджується факт направлення відповідачеві зазначених актів, доказів щодо наявності заперечень відповідача щодо якості та вартості наданих позивачем послуг сторонами не надано.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язань з оплати наданих позивачем послуг в повному обсязі не виконав, внаслідок чого, у останнього утворилася заборгованість в сумі 33746 грн.

Наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за вказаний період також підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунку позивача за спірний період.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу.

Згідно з п.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

За приписами ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт існування заборгованості відповідача перед позивачем належним чином підтверджений матеріалами справи та відповідачем не заперечується.

Проте станом на дату звернення позивача із позовом до суду, відповідачем не вжито жодних заходів для погашення існуючої перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес Консалтинг» заборгованості.

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 33746 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідно до якого сума інфляційних втрат складає 497,59 грн., сума 3% річних становить 318,13 грн., суд дійшов висновку про його обґрунтованість і відповідність умовам закону, внаслідок чого зазначені суми підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин або на підтвердження сплати існуючої перед позивачем заборгованості.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Риф Атлантик» (01001, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 16-А; ідентифікаційний код 39752952) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес Консалтинг» (04053, м. Київ, пров. Бехтерєвський, буд. 13, офіс 6; ідентифікаційний код 38518956) 33746 (тридцять три тисячi сімсот сорок шість) грн. заборгованості, 497 (чотириста дев'яносто сім) грн. 59 коп. інфляційних втрат, 318 (триста вісімнадцять) грн. 13 коп. 3% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 27.02.2017

Суддя Я.В. Маринченко