ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.02.2017 Справа № 904/1171/15
Колегія суддів, розглянувши скаргу № 84 від 16.12.2016р Товариства з обмеженою відповідальністю «Фосфат» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фосфат», м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про звернення стягнення на предмет застави

Представники:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, дов. № 252 від 06.06.2016р.;

від відповідача (скаржника): ОСОБА_2, дов. № 94 від 28.12.2016р.;

від третьої особи: не з'явився;

від ВДВС: ОСОБА_3, дов. № 955/20.3-03 від 29.12.2016р.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду від 11.10.2016р. позов задоволено, звернено стягнення на предмет застави за договором застави транспортного засобу №13ВД/3-6 від 24.05.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 24.05.2011р. за реєстровим №581, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фосфат (51917, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр.. Аношкіна, б. 179, ) на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк (01004, м. Київ, б-р. ОСОБА_5/вул. Пушкінська, б. 8/26, ), а саме наступні транспортні засоби:

№ п/нІнвентаризаційний номерНайменування обладнанняРік випускуVIN код (номер шассі. Номер кузова)Державний реєстраційний номерРеквізити свідоцтва про реєстрацію ТЗ (номер та дата)Кількість (од.)
1102026КРАЗ 6510 самоскид-C 2004Y7A 560253415 ААЯАА 816988 від 06.08.2004 р.1
2102027MAZDA 626 седан 2000JMZGF12F0441 СМЯАА 816571 від 22.07.2004 р. 1
3102029ГАЗ 3110 седан 2001ХТН6214АЕ 6293 ААСІС 240730 від 18.06.2004 р. 1
4102030ГАЗ 3110 седан 2001ХТН6316АЕ 6294 ААСІС 240731 від 18.06.2004 р. 1
5102031ГАЗ 33023-212 вантажо пасажирський2004ХТНЗ 855АЕ 6280 ААЯАА 824507 від 23.09.2004 р. 1
6102032КРАЗ 256 Б1 самоскид-C 1991Х1С0256Б1М0719215АЕ 6302 ААСІС 240748 від 18.06.2004 р. 1
7102033ПАЗ 320513НГ автобус-D 2004XIM1372АЕ 8102 ААСАЕ 097504 від 21.10.2010 р. 1
8102034ПАЗ 320513НГ автобус-D 2004ХІМ2099АЕ 8101 ААСАЕ 097503 від 21.10.2010 р. 1
9102035КРАЗ 6510 самоскид-C 2004Y7A 651432403 ААЯАА 844663 від 05.01.2005 р. 1
10102036ЗАЗ 110217 легковий-комбі-В 2004V6D970006241 АНТЕІ 090078 від 14.04.2005 р. 1
11102051КРАЗ 6510 самоскид-C2005Y7A 9717АЕ 0093 АМРСА 356890 від 06.06.2006 р. 1
12102052ВАЗ 21043 легковий-універсал-В 2006ХТК7393АЕ 1659 АХРСА 305359 від 16.05.2006 р. 1
13102054КРАЗ 6510 самоскид-C 36АЕ 7927 ВВАЕС 051616 від 21.09.2006 р. 1
14102065Changlin ZL30H навантажувач фронтальний2Т 2386ДНвід 21.02.2008 р. 1
15102066KOMATSU FD18W-16 автонавантажувач вилочний Т 2401ДНвід 12.03.2008 р. 1
16102067КРАЗ 6510 самоскид-C 2006Y7A7245АЕ 9369 СЕАЕС 188654 від 26.06.2008 р. 1
17102070ПАЗ 32054 автобус-D 2008Х1М3205Н080001474АЕ 2290 АААЕС 301494 від 24.09.2008 р. 1
18102071ПАЗ 32054 автобус-D 2008Х1М3205Н080001290АЕ 2234АААЕС 301495 від 24.09.2008 р. 1
19102074МДКЗ 4-02 автомобіль вантажний дорожний комбінований-С 9 7139АЕ 3826 СОАЕС 304124 від 25.12.2008 р. 1
ВСЬОГО: 19
в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" (51917, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр. Аношкіна б. 179, ) перед Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, б-р. ОСОБА_5/вул. Пушкінська, б. 8/26, ) за кредитним договором від 24.05.2011р. № 13ВД в розмірі 32 955 553,45 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 23.01.2015р., складає 519 631 368 грн. 71 коп., з яких: прострочена заборгованість по кредиту станом на 23.01.2015р. - 24 955 292, 24 долари США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 23.01.2015р., становить 393 486 114 грн. 05 коп.; поточна заборгованість по сплаті процентів за період з 25.12.2014р. по 23.01.2015р. - 301 543, 11 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 23.01.2015р., становить 4 754 623 грн. 81 коп.; прострочена заборгованість по сплаті процентів за період з 25.09.2013р. по 24.12.2014р.- 4 358 560,70 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 23.01.2015р., становить 68 724 224 грн. 75 коп.; 3% річних по кредиту за період з 01.10.2013р. по 23.01.2015р. - 741 829,93 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 23.01.2015р., становить 11 696 908 грн. 76 коп.; 3% річних по процентам за період з 01.10.2013р. по 23.01.2015р. - 82 755,95 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 23.01.2015р., становить 1 304 866 грн. 19 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за загальний період з 01.10.2013р. по 23.01.2015р. - 2 123 419,49 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 23.01.2015р., становить 33 481 318 грн. 33 коп., пеня за несвоєчасне повернення процентів за загальний період з 01.11.2013р. по 23.01.2015р. - 392 152,03 долара США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 23.01.2015р., становить 6 183 312 грн. 82 коп., встановлено спосіб реалізації предмету застави шляхом проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження з наступною початковою ціною:

- автомобіль марки КРАЗ 6510 самоскид-С, реєстраційний номер 53415АА 221 061 грн. 09 коп. (двісті двадцять одна тисяча шістдесят одна грн.. 09 коп.);

- автомобіль марки МАZDА 626 седан, реєстраційний номер 00441СМ 91 628 грн. 16 коп. (девяносто одна тисяча шістсот двадцять вісім грн.. 16 коп.);

- автомобіль марки ГАЗ 3110 седан, реєстраційний номер НОМЕР_1 44 985 грн. 72 коп. (сорок чотири тисячі девятсот вісімдесят пять грн.. 72 коп.);

- автомобіль марки ГАЗ 3110 седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 36 652 грн. 42 коп. (тридцять шість тисяч шістсот пятдесят дві грн.. 42 коп.);

- автомобіль марки ГАЗ 33023-212 вантажно-пасажирський, реєстраційний номер НОМЕР_3 67 918 грн. 54 коп. (шістдесят сім тисяч девятсот вісімнадцять грн.. 54 коп.);

- автомобіль марки КРАЗ 256 Б1 самоскид-С, реєстраційний номер НОМЕР_4 81 092 грн. 70 коп. (вісімдесят одна тисяча девяносто дві грн.. 70 коп.);

- автомобіль марки ПАЗ 320513НГ автобус-D, реєстраційний номер НОМЕР_5 121 065 грн. 05 коп. (сто двадцять одна тисяча шістдесят пять грн.. 05 коп.);

- автомобіль марки ПАЗ 320513НГ автобус-D, реєстраційний номер НОМЕР_6 120 188 грн. 44 коп. (сто двадцять тисяч сто вісімдесят вісім грн.. 44 коп.);

- автомобіль марки КРАЗ 6510 самоскид-С, реєстраційний номер 32403АА 222 085 грн. 71 коп. (двісті двадцять дві тисячі вісімдесят пять грн.. 71 коп.);

- автомобіль марки ЗАЗ 110217 легковий комбі В, реєстраційний номер 06241АН 24 188 грн. 79 коп. (двадцять чотири тисячі сто вісімдесят вісім грн.. 79 коп.);

- автомобіль марки КРАЗ 6510 самоскид-С, реєстраційний номер НОМЕР_7 237 948 грн. 18 коп. (двісті тридцять сім тисяч девятсот сорок вісім грн.. 18 коп.);

- автомобіль марки ВАЗ 21043 легковий-універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_8 45 789 грн. 84 коп. (сорок пять тисяч сімсот вісімдесят девять грн.. 84 коп.);

- автомобіль марки КРАЗ 6510 самоскид-С, реєстраційний номер НОМЕР_9 289 625 грн. 04 коп. (двісті вісімдесят девять шістсот двадцять пять грн.. 04 коп.);

- навантажувач марки Сhаng1іn ZL30Н навантажувач фронтальний, реєстраційний номер Т2386ДН 378 427 грн. 31 коп. (триста сімдесят вісім тисяч чотириста двадцять сім грн.. 31 коп.);

- навантажувач марки КОМАТSU FD18W автонавантажувач вилочний, реєстраційний номер Т2401ДН 130 792 грн. 06 коп. (сто тридцять тисяч сімсот девяносто дві грн.. 06 коп.);

- автомобіль марки КРАЗ 6510 самоскид-С, реєстраційний номер НОМЕР_10 271 846 грн. 72 коп. (двісті сімдесят одна тисяча вісімсот сорок шість грн.. 72 коп.);

- автомобіль марки ПАЗ 32054 автобус-D, реєстраційний номер НОМЕР_11 221 315 грн. 87 коп. (двісті двадцять одну тисячу триста пятнадцять грн.. 87 коп.);

- автомобіль марки ПАЗ 32054 автобус-D, реєстраційний номер АЕ 2234АА 212 561 грн. 57 коп. (двісті дванадцять тисяч пятсот шістдесят одна грн.. 57 коп.);

- автомобіль марки МДКЗ 4-02 автомобіль вантажний дорожний комбінований-С, реєстраційний номер НОМЕР_12 85 140 грн. 34 коп. (вісімдесят пять тисяч сто сорок грн. 34 коп.) та стягнути з відповідача витрат зі сплати судового збору в розмірі 73 080 грн. 00 коп.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 28.10.2016р. видано накази.

16.12.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю Фосфат звернулося до господарського суду зі скаргою, в якій просить:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6, вчиненні по виконавчому провадженню №53010131 при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016р., а також при направленні ТОВ "Фосфат"постанови про відкриття виконавчого провадження №53010131 від 01.12.2016р. та постанови про арешт майна боржника від 01.12.2016р. по виконавчому провадженню №53010131;

- визнати недійсною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №53010131, винесену 01.12.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6

В обґрунтування скарги скаржник посилається на порушення державним виконавцем вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо своєчасного направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження № 53010131 від 01.12.2016р. та постанови про арешт майна боржника від 01.12.2016р., чим порушено право ТОВ «Фосфат» на своєчасне повідомлення про початок примусового виконання відповідного судового рішення, а також фактично унеможливлено виконання підприємством у визначений п'ятиденний строк з дня відкриття виконавчого провадження (01.12.2016р.) обовязку щодо подання декларації про доходи та майно за встановленою Інструкцією з організації примусового виконання рішень, оскільки саму постанову про відкриття виконавчого провадження № 53010131 отримано підприємством вже після спливу вказаного строку. Крім того, вважає, що оскаржувану постанову винесено державним виконавцем із порушенням правил підвідомчості, оскільки за приписами ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Так, місцезнаходженням ТОВ «Фосфат» та його майна є: Південний (Баглійський) район м. Кам'янського (м. Дніпродзержинська) Дніпропетровської області, пр. Аношкіна, 179, що територіально відноситься до підвідомчості Баглійського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. До того ж, державним виконавцем в оскаржуваній постанові невірно визначено розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника, в сумі 51 963 136 грн. 87 коп., в той час як з урахуванням вартості заставного майна у загальній сумі 2 904 313 грн. 50 коп., визначеного судовим рішенням у даній справі, розмір виконавчого збору не повинен перевищувати 290 431 грн. 35 коп. За вказаних обставин скаржник вважає, що державний виконавець, приймаючи оскаржувану постанову діяв неправомірно, у звязку із чим просить вимоги, викладені у скарзі задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду від 19.12.2016р. прийнято скаргу до розгляду та призначений її розгляд у судовому засіданні.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти задоволення скарги заперечував, у відзиві на скаргу від 03.03.2016р. № 06-20/198-17 зазначив, що твердження скаржника щодо порушення строків направлення постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника від 01.12.2016р. є неправомірним, оскільки державним виконавцем направлено вказані постанови до канцелярії Міністерства юстиції України (Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України власної канцелярії не має), і саме після реєстрації канцелярією Міністерства юстиції України була здійснена відправка даних постанов. Таким чином, державним виконавцем були здійсненні всі дії передбачені законодавством, щодо повідомлення скаржника про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно, оскільки скаржнику були надіслані дані постанови в встановлений строк. Крім того, не відповідають дійсності й твердження скаржника стосовно невірного визначення державним виконавцем розміру виконавчого збору, оскільки наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2016р., що є виконавчим документом, чітко встановлена сума заборгованості скаржника, а саме 519 631 368,71 грн., як наслідок розмір виконавчого збору складає 10% від вищевказаної суми, тобто 51 963 136,87 грн. Щодо посилання скаржника на місце відкриття виконавчого провадження зазначив, що за приписами ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Відповідно до абз. 1 ч. 4 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832, відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема, сума зобов'язань становить двадцять і більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Як вже зазначалось, сума заборгованості скаржника за судовим наказом від 28.10.2016р. становить 519 631 368,71 грн., тому спірне виконавче провадження відкрите державним виконавцем за заявою стягувача без порушення правил підвідомчості. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Стягувач письмові пояснення на скаргу не надав. В судових засіданнях представник ПАТ «ВТБ Банк» підтримав заперечення державного виконавця та просив в задоволенні скарги відмовити.

Третя особа у справі ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» явку повноважного представника у призначені судові засідання не забезпечила, будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення судових засідань, у звязку із чим господарський суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника третьої особи.

Дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників скаржника, стягувача та відділу ДВС, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII (надалі - Закон України Про виконавче провадження), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 5 Закону України Про виконавче провадження визначає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, до яких, зокрема, відносяться і накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частина 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, за заявою про відкриття виконавчого провадження ПАТ «ВТБ Банк» від 21.11.2016р. № 53 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 53010131 про примусове виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/1171/15 від 28.10.2016р. про звернення стягнення на предмет застави за договором застави транспортного засобу №13ВД/3-6 від 24.05.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 24.05.2011р. за реєстровим №581, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фосфат на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" перед Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" за кредитним договором від 24.05.2011р. № 13ВД в розмірі 32 955 553,45 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 23.01.2015р., складає 519 631 368 грн. 71 коп., шляхом реалізації предмету застави з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження за визначеною початковою ціною, про що винесено постанову від 01.12.2016р.

Згідно вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зобовязано боржника протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно за встановленою Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2832/5 формою (додаток 2) та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем постановлено стягнути з боржника виконавчий збір в сумі 51 963 136 грн. 87 коп.

Крім того, постановою від 01.12.2016р. в межах вказаного виконавчого провадження, державним виконавцем накладено арешт на майно боржника ТОВ «Фосфат» - автотранспортні засоби, що є предметом застави та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення 571 594 505 грн. 58 коп.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як зазначає скаржник, в порушення приписів ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016р. та постанова про арешт майна боржника від 01.12.2016р. направлені на адресу ТОВ «Фосфат» 07.12.2016р. та 05.12.2016р. відповідно, та отримані останнім 14.12.2016р. та 13.12.2016р. відповідно, на підтвердження чого скаржником до матеріалів справи надані копії поштових конвертів (т. 5, а.с. 65, 69).

Доказів своєчасного направлення на адресу ТОВ «Фосфат» вказаних постанов або доведення до відома боржника іншим способом державним виконавцем не надано, тверджень скаржника належними доказами не спростовано.

Скаржник вказує, що надіславши зазначені постанови із порушенням визначеного Законом України «Про виконавче провадження» строку державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України порушив право ТОВ «Фосфат» на своєчасне повідомлення про початок примусового виконання відповідного судового рішення, а також фактично унеможливив виконання підприємством у визначений п'ятиденний строк з дня відкриття виконавчого провадження (01.12.2016р.) обовязку щодо подання декларації про доходи та майно за встановленою Інструкцією з організації примусового виконання рішень, оскільки саму постанову про відкриття виконавчого провадження № 53010131 отримано підприємством вже після спливу вказаного строку.

Здійснивши детальний аналіз матеріалів справи, враховуючи норми чинного законодавства, колегія суддів доходить висновку, що державний виконавець, направивши оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016р. та постанову про арешт майна боржника від 01.12.2016р. на адресу скаржника 07.12.2016р. та 05.12.2016р. відповідно, порушив приписи ч. 1 ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження.

Заперечення представника відділу Департаменту із посиланням на ті обставини, що Департаментом ДВС не здійснюється безпосередня відправка постанов, а відповідальним за реєстрацію вихідної кореспонденції та відправки є відділ відправки та обліку документів Департаменту комунікації, документообігу та контролю Міністерства юстиції України, колегією суддів відхиляються, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначений обовязок виконавця довести до відома або надіслати сторонам та учасникам виконавчого провадження копії відповідних постанов не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, а вказаний відділ відправки та обліку документів Департаменту комунікації, документообігу та контролю, як і відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби є структурними підрозділами Міністерства юстиції України, які складають його центральний апарат.

Крім того, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 53010131 від 01.12.2016р. державним виконавцем порушено принцип підвідомчості та невірно визначений розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника.

Так, згідно приписів ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2832/5) Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема, сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Як зазначає представник відділу Департаменту у відзиві на скаргу, сума заборгованості скаржника за судовим наказом від 28.10.2016р. становить 519 631 368,71 грн., тому спірне виконавче провадження відкрите державним виконавцем за заявою стягувача без порушення правил підвідомчості.

Проте, колегія суддів не погоджується із вказаним твердженням представника ДВС з наступних підстав.

Так, згідно рішення господарського суду від 11.10.2016р., задоволені вимоги позивача та звернуто стягнення на предмет застави за договором застави транспортного засобу №13ВД/3-6 від 24.05.2011р., а саме транспортні засоби у загальній кількості 19 одиниць, що належать на праві власності відповідачу, в рахунок погашення заборгованості ПрАТ "Дніпровський завод мінеральних добрив" перед ПАТ "ВТБ Банк" за кредитним договором від 24.05.2011р. № 13ВД в розмірі 32 955 553,45 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 23.01.2015р., складає 519 631 368 грн. 71 коп.

Водночас, господарським судом встановлено спосіб реалізації предмету застави - шляхом проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, та визначено розмір початкової ціни кожного транспортного засобу окремо. При цьому, загальна вартість предмету застави, на який звернуто стягнення за вказаним судовим рішенням, складає добуток визначених судом цін кожного транспортного засобу, та становить суму 2 904 313 грн. 55 коп.

За змістом ст. 589 Цивільного кодексу України, ст.ст. 19,20 Закону України «Про заставу» у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі за рахунок заставленого майна.

Таким чином, сума зобов'язання боржника ТОВ «Фосфат» перед ПАТ «ВТБ Банк» дорівнює загальній вартості заставного майна підприємства, що визначена господарським судом у рішенні від 11.10.2016р., та становить 2 904 313 грн. 55 коп.

При цьому, сума заборгованості в розмірі 519 631 368 грн. 71 коп., на яку посилається державний виконавець, є сумою заборгованості ПрАТ "Дніпровський завод мінеральних добрив" перед ПАТ "ВТБ Банк" за кредитним договором від 24.05.2011р. № 13ВД, та не є сумою, що фактично стягується за судовим наказом від 28.10.2016р.

За вказаних обставин, з урахуванням місцезнаходження боржника ТОВ «Фосфат» та його майна (Південний район м. Кам'янського Дніпропетровської області, пр. Аношкіна, 179), виконавче провадження № 53010131 відкрито відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстицію України із порушенням приписів ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та вимог п. 4 розділу 1 вищевказаної Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Крім того, враховуючи вказану вище суму зобов'язання боржника ТОВ «Фосфат» перед ПАТ «ВТБ Банк» державний виконавцем, в порушення приписів ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» невірно визначений розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника та повинен складати 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Вищевказані, встановлені колегією суддів, обставини свідчать про незаконність дій органу ДВС в межах виконавчого провадження № 53010131 та є підставами для визнання оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016р. недійсною.

У відповідності до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту, можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості що узгоджується також зі статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доводи скаржника правомірними, а скаргу такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищезазначеного, керуючись Законом України „Про виконавче провадження, ст.ст. 86, 115, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Скаргу № 84 від 16.12.2016р Товариства з обмеженою відповідальністю Фосфат на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6, вчиненні по виконавчому провадженню № 53010131 при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016р., а також при направленні ТОВ "Фосфат"постанови про відкриття виконавчого провадження № 53010131 від 01.12.2016р. та постанови про арешт майна боржника від 01.12.2016р. по виконавчому провадженню №53010131 незаконними.

Визнати постанову про відкриття виконавчого провадження № 53010131, винесену 01.12.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6, недійсною.

Головуючий колегії Суддя Суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9