ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2017 р. Справа № 920/1043/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Істоміна О.А.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №1 від 29.03.2016 року),

відповідача - не зявився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача (вх. №35 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 05.12.16 р. у справі № 920/1043/16

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Маяк", с. Боромля Тростянецького району Сумської області

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми

про визнання поновленим договору оренди,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маяк" звернулось до господарського суду Сумської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області , в якій просив суд (з урахуванням заяви від 18.11.2016 року) визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 15.09.2006 року, зареєстрованого Тростянецьким відділом державного земельного кадастру в Сумській області, 19.09.2006 року, номер реєстрації 13, укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю Маяк та Тростянецькою районною державною адміністрацією, обєктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 28,2993 га, де: 18,8490 га - рілля, 9,4503 га - сіножатей на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району, кадастрові номери: :00:005:1930, :00:005:1931, в редакції позивача.

Рішенням господарського суду Сумської області від 05 грудня 2016 року у справі № 920/1043/16 (суддя Левченко П.І.) позов задоволено.

Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 15.09.2006 року, зареєстрованого Тростянецьким відділом державного земельного кадастру в Сумській області, 19.09.2006 року, номер реєстрації 13, укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю Маяк (42621, Сумська область, Тростянецький район, с. Боромля, вул. Швецова, буд. 33, ідентифікаційний код 03779142) та Тростянецькою районною державною адміністрацією (42600, Сумська область, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Горького, буд. 3, ідентифікаційний код 04057907), обєктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 28,2993 га, де: 18,8490 га - рілля, 9,4503 га - сіножатей на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району, кадастрові номери: :00:005:1930, :00:005:1931, в наступній редакції:

Додаткова угода

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру в Сумській області (вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021) в особі начальника управління ОСОБА_2, яка діє на підставі Положення про територіальне управління з одного боку та

Орендар: Товариство з додатковою відповідальністю МАЯК (42621, Сумська область, Тростянецький район, с. Боромля, вулиця ім. Швецова, 33, , ІПН 60, р/р 0001 СФ КБ Приватбанк, МФО 337546, Св-во № 200096124) в особі голови правління ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту з іншої сторони, уклали цю додаткову угоду про наступне:

Сторони поновлюють договір оренди земельної ділянки, укладений 15.09.2006 року, зареєстрований Тростянецьким відділом державного земельного кадастру в Сумській області, 19.09.2006 року номер реєстрації 13, укладений між Товариством з додатковою відповідальністю МАЯК та Тростянецькою районною державною адміністрацією, обєктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею - 28,2993 га, де: 18,8490 га - рілля, 9,4503 га - сіножатей на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району кадастрові номери: :00:005:1930, :00:005:1931, на тих же самих умовах і на той же самий строк (10 років), а саме до 19.09.2026 року, які були передбачені договором.

ОРЕНДОДАВЕЦЬ ОРЕНДАР

Головне управління Держгеокадастру Товариство з додатковою

у Сумській області відповідальністю МАЯК

40021, м. Суми, 42621, Сумська область,

вул. Петропавлівська, буд. 108 Тростянецький район, с. Боромля,

вул. ім. Швецова, буд. 33,

,

ІПН 60, р/р 0001

СФ КБ Приватбанк, МФО 337546,

Св-во № 200096124,

тел. (05458) 5-82-51

______________ /_________/ _____________/ОСОБА_3/

Відповідач подав на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Також відповідач заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, в обгрунтування якого він посилається на його скрутний матеріальний стан, обумовлений недостатнім бюджетним фінансуванням.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.01.2017 року задоволено клопотання відповідача, відстрочено сплату судового збору до 02.02.2017 року.

Ухвалою суду 02.02.2017 року відкладено розгляд справи та продовжено строк, на який відповідачу відстрочено сплату судового збору, до 15.02.2017 року.

15.02.2017 року відповідач надіслав суду квитанцію №0.0.706279011.2 від 15.02.2017 року, що свідчить про сплату відповідачем 2273,70 грн. судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що повідомив орендодавця у встановлений в договорі оренди строк про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк; не отримав відмови орендодавця в поновленні договору, в строк, визначений законом; продовжує користуватись земельною ділянкою, вчасно та в повному обсязі сплачує орендні платежі. Таким чином, позивач вважає, що ним дотримано вимоги статті 33 ЗУ «Про оренду землі» для реалізації переважного права на поновлення договору оренди, а отже, судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

В судове засідання 15.02.2017 року відповідач не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати справу за його відсутності за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

15.09.2006 року між Тростянецькою районною державною адміністрацією (орендодавцем) Товариством з додатковою відповідальністю Маяк (орендарем) укладено договір оренди землі (далі - договір) (а.с.130-131).

Відповідно до пункту 1 договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку запасу державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

Згідно п.2 договору, в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 28,2993 га, в тому числі: рілля 18,8490 га, сіножаті 9,4503 га.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 183646,29 гривень (п.5 договору).

Пунктом 8 визначено, що договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку дії договору позивач має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі позивач повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово про намір продовжити його дію.

У відповідності до п. 9 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 1101,88 грн., що становить 0,6% від нормативної грошової оцінки, згідно розпоряджень голови районної державної адміністрації від 19.07.2006 року №310 та №379 від 05.09.2006 року.

Як визначено в п.20 договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10-ти денний термін після реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Згідно п.37 договору, дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.43 договору).

19.09.2006 року зазначений договір зареєстровано у Тростянецькому районному відділенні ДП Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.09.2006 року за №13.

15.09.2006 року сторони підписали акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.135).

19.09.2006 року орендар та орендодавець склали акт приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду (а.с.135).

24.10.2012 року сторони уклали угоду про внесення змін до договору оренди землі, в якій визначили, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 394980,66 грн. (п.5 договору), а також виклали п.9 договору в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі протягом року в розмірі 11849,42 грн. в рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки землі» (а.с.144).

Позивач, звертаючись до суду із позовом, зазначає, що маючи намір в подальшому використовувати орендовану земельну ділянку, він звернувся до відповідача із клопотанням від 08.06.2016 року про поновлення дії договору оренди землі на новий строк, до якого додав проект додаткової угоди для підписання (а.с. 149).

На час звернення із клопотанням про поновлення договору оренди землі, як вказує позивач, розпорядження земельними ділянками державної власності здійснює Головне управління Держгеокадастру в Сумській області.

Позивач зазначає, що відповідач, у встановлений статтею 33 ЗУ «Про оренду землі» місячний термін, вказану заяву не розглянув, відповіді не надав.

Як далі в позові вказує позивач, він продовжує користуватись орендованої земельною ділянкою, виконує належним чином умови договору оренди та сплачує орендні платежі.

Позивач вважає, що ним, у відповідності до статті 33 ЗУ «Про оренду землі» виконано всі вимоги, які є обовязковими для укладення договору оренди на новий строк (поновлення договору оренди землі), а відповідач зволікає у поновленні договору.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із позовом, в якому він просить (з урахуванням заяви від 18.11.2016 року, а.с.35) визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 15.09.2006 року, зареєстрованого Тростянецьким відділом державного земельного кадастру в Сумській області, 19.09.2006 року, номер реєстрації 13, укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю Маяк та Тростянецькою районною державною адміністрацією, обєктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 28,2993 га, де: 18,8490 га - рілля, 9,4503 га - сіножатей на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району, кадастрові номери: :00:005:1930, :00:005:1931, в редакції позивача.

Відповідач у відзиві на позов зазначав, що листом від 12.09.2016 року №28-18-0.82-10995/2-16 Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повідомило позивача, у відповідь на попереднє звернення останнього від 11.08.2016 року, про відмову в поновленні договору оренди землі від 15.09.2006 року, у звязку із недосягненням домовленостей щодо орендної плати та інших умов договору. Також відповідач вказав, що клопотання ТОВ «Маяк» від 15.09.2016 року про поновлення договору оренди землі надійшло до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з порушенням встановленого договором строку.

Аналогічні доводи містяться в апеляційній скарзі відповідача.

Колегія суддів враховує наступне.

Підставами набуття громадянами та юридичними особами права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності у відповідності до ст. 116 Земельного кодексу України є рішення виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

До повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, у тому числі розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом (ст. 17 Земельного кодексу України).

Земельний кодекс України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлював, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень).

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення договору оренди), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Отже, враховуючи, що земельна ділянка, яка є предметом договору оренди, належить до земель державної власності сільськогосподарського призначення та знаходиться за межами населеного пункту (на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області) Тростянецька районна державна адміністрація була належним державним органом виконавчої влади по розпорядженню земельною ділянкою на час укладення спірного договору.

В подальшому, Законом України від 06.09.2012 за № 5245- VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності 01.01.2013р., внесено зміни до Земельного кодексу України.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Наказом від 25.01.2013р. №40 Міністерство аграрної політики України затвердило зміни до Положення про Головні управління Держземагенства в областях, згідно з пунктом 4.32 якого Головні управління Держземагенства в областях наділені повноваженнями передавати відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах областей.

Відповідно до пунктів 1 та 5 частини першої постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014р. № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р. №5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" було передбачено реорганізацію територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.03.2015р. № 294-р "Питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" функції та повноваження Державного агентства земельних ресурсів у зв'язку з розформуванням покладено на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Враховуючи, що земельна ділянка, яка є предметом договору оренди, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності та знаходиться за межами населеного пункту, розпорядником земель за договором оренди землі на час вирішення даного спору є Головне управління Держгеокадастру у Сумській області.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є строк дії договору оренди.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2-5 цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч.2 ст.33 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 33 ЗУ «Про оренду землі», до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Згідно ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Так, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

В пункті 2.17 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» зазначено, що господарським судам у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору.

Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Як свідчать матеріали справи, договір оренди землі укладено між Тростянецькою районною державною адміністрацією та Товариством з додатковою відповідальністю Маяк 15.09.2006 року

Відповідно до п.8 договору, договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку дії договору позивач має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі позивач повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово про намір продовжити його дію.

Згідно п.37 договору, дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.43 договору).

Даний договір зареєстровано у Тростянецькому районному відділенні ДП Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.09.2006 року за №13.

Таким чином, спірний договір припинив свою дію 19.09.2016 року.

Позивач зазначає, що він належним чином виконує обовязки за договором.

Так, позивачем надано до матеріалів справи податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік (а.с.57-61), а також довідку виконкому Боромлянської сільської ради №649 від 20.10.2016 року про те, що станом на 20.10.2016 року ТДВ «Маяк» використовує земельну ділянку, загальною площею 28,2993 га, де: 18,8490 га рілля, 9,4503 га сіножатей на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області належним чином, оренду плату сплачує вчасно і в повному обсязі (а.с.23).

Позивач, у відповідності до п.8 договору, а саме 09.06.2016 року, звернувся до відповідача із клопотанням, в якому просив «поновити договір оренди землі від 15.09.2006 року (зареєстрованого за номером 13 в Тростянецькому районному відділенні ДП Центр державного земельного кадастру), обєктом якого є земельна ділянка загальною площею 28,2993 га, де: 18,8490 га - рілля, 9,4503 га - сіножатей на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району на той самий строк. Договір укладено 15.09.2006 року, зареєстровано 19.09.2006 року» (а.с.149-150).

Про отримання відповідачем вказаної заяви 09.06.2016 року та її реєстрації за вхідним №11839 свідчить штамп канцелярії Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на клопотанні.

До клопотання позивачем додано проект додаткової угоди до договору від 15.09.2006 року №913 в трьох примірниках, про що вказано в додатку до клопотання.

Таким чином, матеріали справи містять докази направлення позивачем відповідачу разом із клопотанням про поновлення договору оренди землі, проекту додаткової угоди до договору оренди, як це передбачено ч.3 ст.33 ЗУ «Про оренду землі».

За вказаних обставин, клопотання від 08.06.2016 року, надане позивачем до матеріалів справи (а.с.149-150) є належним доказом в підтвердження своєчасного звернення до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про поновлення договору оренди.

Таким чином, позивачем дотримано вимог п.8 договору та частин 2, 3 статті 33 ЗУ «Про оренду землі» щодо своєчасного (а саме не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору) повідомлення відповідача про намір поновити договір оренди землі.

Разом із цим, орендодавець (відповідач) протягом місяця, як це передбачено ч.5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача у встановлений законом строк про прийняте відповідачем рішення щодо поновлення договору оренди землі або відмову а такому поновленні.

Судова колегія зазначає, що відповідачем ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного провадження не надано суду будь-яких пояснень стосовно клопотання позивача від 08.06.2016 року про поновлення договору оренди землі від 15.09.2006 року, яке отримано відповідачем 09.06.2016 року.

З огляду на наведені обставини, позивачем дотримано передбаченої законом процедури для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі від 15.09.2006 року на тих же умовах і на той самий строк, а отже, позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Крім того, в позові позивач також посилається на ч.6 статті 33 ЗУ «Про оренду землі» та зазначає, що продовжує користуватись спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору протягом одного місяця після закінчення строку його дії, позивачу не надходив, а отже, договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Частиною шостою статті 33 Закону України Про оренду землі передбачено: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною восьмою статті 33 Закону України Про оренду землі передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14.

Колегія суддів приймає до уваги, що після закінчення строку дії договору оренди 19.09.2016 року орендар (позивач) продовжує користуватись земельною ділянкою.

Докази письмового повідомлення орендодавцем в місячний строк після закінчення строку дії договору про відмову в поновленні договору оренди землі матеріали справи не містять.

Позивач, вважаючи, що відповідач зволікає в укладенні додаткової угоди, 24.10.2016 року звернувся до суду із даним позовом.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із вказаними вище доводами позивача.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що п.9 договору оренди землі встановлено розмір орендної плати у розмірі 0,6% від нормативної грошової оцінки землі, а отже, поновлення договору на тих же умовах порушує вимоги статті 288 Податкового кодексу України.

Згідно статті 288 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2012 року сторони уклали угоду про внесення змін до договору оренди землі, в якій визначили, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 394980,66 грн. (п.5 договору), а також виклали п.9 договору в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі протягом року в розмірі 11849,42 грн. в рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки землі» (а.с.144).

Враховуючи наведене, розмір орендної плати, що сплачує позивач за користування земельною ділянкою, відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, статті 288 Податкового кодексу України, а отже, доводи апелянта про неможливість поновлення договору оренди на тих же умовах є безпідставними.

В апеляційній скарзі відповідач також посилається на лист від 12.09.2016 року №28-18-0.82-10995/2-16, яким Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повідомило позивача про відмову в поновленні договору оренди землі від 15.09.2006 року та зобовязало позивача повернути орендовані земельні ділянки.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В матеріалах справи вказаний лист відсутній, а отже, доводи відповідача документально не підтверджені та не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

При цьому, як встановлено в постанові вище, позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення договору оренди землі 09.06.2016 року, а отже, з урахуванням вимог ч.5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», відповідач повинен був надати відповідь у місячний строк, тобто до 09.07.2016 року.

Враховуючи наведене, посилання відповідача на лист від 12.09.2016 року про відмову в поновленні договору є безпідставним.

Також відповідач в апеляційній скарзі зазначає про те, що клопотання позивача від 15.09.2016 року про поновлення договору оренди землі надійшло до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області з порушенням встановленого в договорі строку.

Як встановлено колегією суддів вище, клопотання від 08.06.2016 року, надане позивачем до матеріалів справи (а.с.149-150) є належним доказом в підтвердження своєчасного звернення до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про поновлення договору оренди.

Клопотання від 15.09.2016 року, на яке посилається апелянт, в матеріалах справи відсутнє, у звязку з чим доводи відповідача про порушення позивачем встановленого в договорі строку для звернення із заявою про поновлення договору землі, є необгрунтованими та документально не підтвердженими.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду Сумської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 05.12.2016 року у справі №920/1043/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 20.02.2017 року

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Гребенюк Н.В.

Суддя Істоміна О.А.