ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 лютого 2017 року Справа № 903/98/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Бакуліної С.В.,
суддів: Поляк О.І., Яценко О.В.
розглянувши матеріали касаційної скарги Волинського обласного військового комісаріату
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 21.12.2016
у справі№ 903/98/16
господарського судуВолинської області
за позовомЗаступника військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
до1. Волинського обласного військового комісаріату; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс ІТ"
провизнання недійсною процедури закупівлі та договору про закупівлю товару за державні кошти недійсним

ВСТАНОВИВ:

03.01.2017 подана касаційна скарга Волинського обласного військового комісаріату на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 у справі № 903/98/16 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України).

Так, стаття 4 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги до господарського суду на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви і скарги (підпункт "5" пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1 378,00 грн.

В даній справі заявлено дві самостійні позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсною процедури закупівлі; про визнання недійсним договору про закупівлю товару за державні кошти. Скаржник оскаржує постанову в повному обсязі.

За подання касаційної скарги у даній справі судовий збір мало бути сплачено в сумі 3307,20 грн.

Відповідно до платіжного доручення №3932 від 23.12.2016 скаржником сплачено судовий збір в сумі 1 654,00 грн (не доплачено 1 653,20 грн).

Пунктом 4 частини першої статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання її копії іншій стороні у справі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги заявником не додано жодного доказу направлення касаційної скарги - Міністерству оборони України за адресою: пр. Повітрофлотський, 6, м. Київ-168, 03168.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 86, 111, п.п.3, 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Волинського обласного військового комісаріату на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 у справі №903/98/16 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий-суддя С. Бакуліна
С у д д іО. Поляк О. Яценко