РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017Справа №910/24201/16

За позовом: товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛТІК"

про: тлумачення змісту правочину (договору)

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Поліщук Л.І. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" до товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛТІК" про тлумачення змісту правочину (договору).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2016 року порушено провадження у справі №910/24201/16.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.11.2016 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» (страховик) та ТОВ «Селтік» (страхувальник) укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1616669. Представником ТДВ СК «Альфа-Гарант» 01.11.2016 року було виставлено ТОВ «Селтік» рахунок на оплату страхового платежу згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1616669, який страхувальником сплачено не було. Позивач зазначає, що причиною виникнення спору є різне тлумачення умов Договору № АК/1616669 щодо моменту набрання останнім чинності, оскільки пунктом 3 договору визначено його строк з 02.11.2016 року по 01.11.2017 року, в той час як силу ч.1 статті 983 ЦК України та статті 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором страхування.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 09.02.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2016 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» (страховик) та ТОВ «Селтік» (страхувальник) укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1616669, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу «MAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зо шкоду, заподіяну третім особам в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п.3.Договору строк дії Договору з 02.11.2016 року до 01.11.2017 року.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач просить суд розтлумачити умови Договору № АК/1616669 щодо моменту набрання останнім чинності.

Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.10 Закону України «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Таким чином, умови ст.18 Закону України «Про страхування» та ст.983 ЦК України передбачають, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що умовами укладеного сторонами Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1616669 від 01.11.2016 року передбачено строк його дії з 02.11.2016 року до 01.11.2017 року (п.3 Договору).

Згідно з приписами статті 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу, у разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

За приписами статті 213 Цивільного кодексу України тлумачення правочину, може здійснюватися як сторонами, так і на вимогу однієї із сторін судом. Пунктами 3, 4 вказаної статті передбачені правила тлумачення правочину, які визначаються за таким принципом: при неможливості витлумачити положення договору шляхом використання вузького кола засобів, залучаються нові критерії перевірки правильності того чи іншого трактування умов договору. Так, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими ч. 3 ст. 213 ЦК України, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами. Частиною 1 статті 231 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). Отже, результатом такого тлумачення має бути досягнення згоди в цьому питанні.

За відсутності згоди на вимогу однієї або обох сторін правочину тлумачення його здійснюється судом (ч. 2 ст. 213 ЦК України).

Наведене свідчить, що позов про тлумачення правочину повинен ґрунтуватись на загальному праві звернення до господарського суду - захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів (ст. 1 ГПК України). Таким чином, підставою для тлумачення судом правочину є наявність спору між сторонами правочину щодо його змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всього правочину або його частини, що не дає змогу з'ясувати дійсний зміст правочину або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити його намір.

Оскільки метою тлумачення правочину є з'ясування змісту його окремих частин, який складає права та обов'язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, тому тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов. З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 Цивільного кодексу України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Водночас, оскільки пунктом 3 договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1616669 від 01.11.16 року визначено строк його дії, договір підписано сторонами та скріплено їх печатками, що свідчить про погодженість сторонами умов договору і, відповідно, відсутність суперечностей у трактуванні його положень, тобто відсутність спору. З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повний текст рішення складено: 14.02.2017 року