КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. Справа№ 910/17419/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Тютюнник Ю.М. - дов. б/н від 12.01.2017

від відповідача не з'явились

від третьої особи Кіндер В.А. - дов. № 10/00-74 від 01.06.2016

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІТОЙЛ»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 30.11.2016 р. (суддя Літвінова М.Є.)

у справі № 910/17419/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІТОЙЛ»

до Аграрної біржі

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» в особі

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів

фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ»

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 у справі № 910/17419/16 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування свої вимог зазначив, що оскаржуване рішення незаконне та необґрунтоване у зв'язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права. За твердженнями позивача, вирішивши прийняти участь в електронних торгах ТОВ «ЛІТОЙЛ» вчинило всі необхідні дії для його допуску та участі у цих торгах, відтак відмова Аграрної біржі у допуску до торгів, мотивована відсутністю у нього того чи іншого статусу, є порушенням прав позивача, оскільки чинним законодавством, в тому числі ст. 512 ЦК України, не встановлено обов'язку чи права відступлення права вимоги виключно юридичній особі, яка має статус фінансової установи.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/17419/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2016 апеляційну скаргу ТОВ «ЛІТОЙЛ» прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 17.01.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 розгляд справи відкладено на 14.02.2017 на підставі ст. 77 ГПК України.

14.02.2016 до початку судового засідання надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому заперечувались доводи апеляційної скарги, висловлювалась просьба не брати їх до уваги, а оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

В судове засідання з'явились представники позивача та третьої особи, представник відповідача не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав. Присутні в судовому засіданні представники позивача та третьої особи не заперечували проти розгляду справи у відсутності представника відповідача.

Згідно абзацу 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 цієї ж постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011).

Оскільки явка в судове засідання представника відповідача обов'язковою не визнавалась, неявка його представника не перешкоджає розглядові апеляційної скарги по суті, відтак апеляційний суд вважав за необхідне скаргу розглянути за відсутності цього представника за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції доводи своєї апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову повністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги заперечував, просив не брати їх до уваги, а оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, ТОВ «ЛІТОЙЛ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Аграрної біржі про зобов'язання відповідача допустити позивача до участі у електронних торгах на електронному майданчику Аграрної біржі (https://etp.agrex.gov.ua) з продажу активів ПАТ «Банк Форум» шляхом відступлення права вимоги за кредитним договором № 1-0020/13/30-КL, № 1-0021/13/30- КL (Комплекси нежитлових будівель) (лот № 1, позиція №264Ф11-1К).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначав, що 08.09.2016 на веб-сайті електронного торгового майданчику Аграрної біржі https://agrex.gov.ua було розміщено оголошення про продаж права вимоги за Кредитними договорами № 1-0020/13/30-КL, № 1-0021/13/30- КL (лот № 1, позиція №264Ф11-1К, публічний паспорт (посилання) http://torgi.fg.gov.ua:80/113755), шляхом проведення 26.09.2016р. електронних торгів.

За твердженнями позивача, він виявив намір прийняти участь в цих торгах і вчинив всі необхідні дії для допуску та участі в них, а саме, на виконання Правил проведення електронних торгів з реалізації майна (активів) неплатоспроможних банків, затверджених наказом директора Аграрної біржі від 15.01.2016 № 02-ОД (із змінами, внесеними наказами від 30.05.2016 № 10-ОД, від 16.06.2016 № 12-ОД та від 15.08.2016 № 15-ОД) (далі - Правила) позивач був зареєстрований користувачем та 10.09.2016 подав заявку № 1 на участь в торгах.

Електронним листом від 10.09.2016 відповідач повідомив про прийняття зазначеної заявки та присвоєння номеру учасника по лоту - 1.

Проте, 14.09.2016 на адресу позивача надійшов електронний лист відповідача, в якому останній, як організатор електронних торгів відмовив у допуску позивача до участі в електронних торгах з посиланням на Паспорт торгів і п. 3.2. р. ІІІ Правил, відповідно до якого у разі проведення електронних торгів, предметом яких є право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення або інше майно, щодо обороту якого встановлено обмеження, користувач зобов'язаний подати організатору копії документів, що підтверджують його право бути покупцем такого виду.

Як стверджував позивач, в телефонній розмові представники відповідача знову повідомили, що їх позиція щодо неможливості участі юридичної особи без статусу фінансової установи в електронних торгах, предметом яких є право вимоги за кредитними договорами, є незмінною, і позивач не буде допущений до участі в торгах.

На думку позивача, така позиція відповідача є протиправною й такою, що суперечить вимогам Закону України «Про фінансові послуги та ринок фінансових послуг», Закону України «Про банки та банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Цивільному кодексу України та нормативно-правовим актам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що й стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Так, постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року № 135 Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» віднесено до категорії неплатоспроможних, тому 14 березня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 14 про початок виведення ПАТ «БАНК ФОРУМ» з ринку та введення в ньому тимчасової адміністрації з 14 березня 2014 року. Тимчасова адміністрація в даному банку запроваджується строком на три місяці з 14 березня по 13 червня 2014 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» та згідно рішення виконавчої дирекції Фонду № 49 з 16.06.2014 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» з відчуженням в процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов'язань на користь приймаючого банку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, регулювання відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 1 Закону передбачено, що метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Отже, згаданий Закон є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормативно-правовими актами під час здійснення тимчасової адміністрації (ліквідації) банку, а згідно його перехідних положень законодавчі та нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п. 2-1 ч. 1 ст. 2 Закону відкриті торги - спосіб продажу майна (активів), за якого переможцем (покупцем) стає учасник, що відповідає конкурсним умовам, запропонував за майно (активи) найвищу ціну та взяв на себе виконання конкурсних зобов'язань, а для об'єктів цивільних прав, обмежених в обороті, - також може мати зазначене майно у власності чи на підставі іншого речового права та має відповідні ліцензії і дозволи.

За приписами ч.2 ст.51 Закону після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Таким чином, саме діючим законодавством визначено право Фонду на розробку нормативно-правових актів, які визначають порядок реалізації майна банків.

Порядок продажу майна банку, що ліквідується, врегульовано ст.51 Закону, частиною 6 якої передбачено, що майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб:

1) на відкритих торгах (аукціоні);

2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду ( ч. 7 ст. 51 Закону).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про:

1) затвердження переліку майна банку, що не підлягає продажу;

2) об'єднання майна банку або кількох банків у пули та/або продаж окремих інвентарних об'єктів;

3) строки та заходи передпродажної підготовки майна;

4) затвердження умов відкритих торгів (у тому числі аукціонів, що проводяться за методами підвищення та/або зниження ціни і без обмеження мінімальної ціни продажу майна), зокрема розмірів гарантійного внеску, лота та кроку аукціону, порядку зниження ціни, встановлення або відмови від встановлення мінімальної ціни продажу;

5) обмеження загальної кількості відкритих торгів, на яких пропонуються до продажу одні й ті самі об'єкти або пули активів;

6) проведення відкритих торгів (аукціонів) уповноваженою особою Фонду або торговельним посередником, біржею тощо, у тому числі у разі продажу пулів активів, сформованих за рахунок майна кількох банків.

Інформація про вибраний спосіб та порядок продажу (умови, строки, порядок оплати, місце, початкова ціна тощо) майна банку або кількох банків оприлюднюється на офіційному веб-сайті Фонду та веб-сайті банку, майно якого продається.

Майно банку, щодо обороту якого встановлено обмеження, продається на відкритих торгах. У таких торгах беруть участь особи, які відповідно до законодавства можуть мати зазначене майно у власності чи на підставі іншого речового права та мають відповідні ліцензії і дозволи (ч. 9 ст. 51 Закону).

Пунктом 5.11 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 встановлено, що реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов'язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок).

Положеннями ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка згідно закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку.

У відповідності до п. п. 7, 8 Розділу І Положення про державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 41 від 28.03.2003, документом, який підтверджує статус фінансової установи, є Свідоцтво. Фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до Реєстру та отримання Свідоцтва. Якщо відповідно до нормативно-правових актів для надання певної фінансової послуги необхідно мати ліцензію та/або дозвіл, фінансова установа має право на надання такої послуги лише після отримання відповідної ліцензії та/або дозволу.

Як встановлено матеріалами справи, 24.03.2016 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 388 «Про затвердження Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються» (далі - Положення).

Пунктом 1 розділу ІІ Положення передбачено, що паспорт відкритих торгів (аукціону) - сукупність інформації щодо проведення відкритих торгів (аукціонів), їх умов, організатора відкритих торгів (аукціонів), початкової ціни реалізації активу (майна) та інше.

На виконання приписів Закону та Положення на веб-сайті організатора торгів - відповідача було розміщено публічний паспорт торгів, в якому були зазначені вимоги до учасників торгів - юридичні особи (фінансові установи - банки або небанківські фінансові установи, крім кредитних спілок).

Таким чином, на підставі п. 3.2. Правил у разі проведення електронних торгів, предметом яких є право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення або інше майно, щодо обороту якого встановлено обмеження, користувач зобов'язаний подати організатору копії документів на підтвердження права бути покупцем такого майна.

Оскільки згідно з вимогами Правил та Паспорту спірних електронних торгів їх учасниками можуть бути юридичні особи (фінансові установи - банки або небанківські фінансові установи, крім кредитних спілок), а позивачем (апелянтом) не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цього, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про необґрунтованість вимог позивача та відмову у їх задоволенні.

Доводи позивача (апелянта) щодо того, що чинним законодавством не встановлено обов'язку чи права відступлення права вимоги виключно юридичній особі, яка має статус фінансової установи, суд визнав безпідставними, оскільки в даному випадку правовідносини сторін врегульовано Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом та має пріоритет перед іншими нормативно-правовими актами під час здійснення тимчасової адміністрації (ліквідації) банку, а згідно п. 8 розділу Х цього Закону - законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Твердження позивача (апелянта) про порушення судом першої інстанції вимог ст. ст. 512-516, 633, 656 ЦК України не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІТОЙЛ" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 у справі № 910/17419/16 - без змін.

Матеріали справи № 910/17419/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук