ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р.Справа № 922/177/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", м. Київ 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", м. Київ
до Комунального підприємства Комунальний заклад охорони здоров'я "Харківський обласний клінічний перинатальний центр", м. Харків
про стягнення 19573,30 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

3-ї особи - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства Комунальний заклад охорони здоров'я "Харківський обласний клінічний перинатальний центр (далі - відповідач) звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - позивач). У позові останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь 19573,30 грн. сплаченого страхового відшкодування за Договором добровільного страхування готівкових коштів та інформаційно-транзакційних терміналів №10-0197-15-00009 від 30.01.2015. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 06.01.2017 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 15.02.2017 о 11:40.

Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача було залучено Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", м. Київ.

Ухвалою господарського суду від 15.02.2017 розгляд справи було відкладено на 22.02.2017 о 12:45 год.

17.02.2017 на електрону адресу суду від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача (вх.№417), в якому він просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Надані заперечення було долучено судом до матеріалів справи.

20.02.2017 на електрону адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх. № 431), в якому він просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача. Надане клопотання було долучено судом до матеріалів справи.

В судове засідання 22.02.17 представник позивача не з'явився, але просив суд розглядати справу без участі його представника.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що відповідно до статті 22 ГПК України, брати участь в судовому засіданні є правом сторони, а не обов'язком, а явка представника позивача не визнавалась судом обов'язковою, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи без участі його представника в судовому засіданні як такого, що не суперечить нормам діючого законодавства.

Представник відповідача в судове засідання 22.02.2017 з'явився, проти позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник 3-ї особи в судовому засіданні покладає вирішення спору на розсуд суду.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

30 січня 2015 року між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Українська страхова група (надалі - Страховик) та Публічним акціонерним товариством Укрсиббанк (надалі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування готівкових коштів та інформаційно-транзакційних терміналів та/або готівкових коштів № 10-0197-15-00009 (далі - Договір страхування). Предметом Договору страхування є майнові інтереси Страхувальника, які повязані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: банкомати (без готівки); інформаційно-транзакційні термінали (без готівки); готівкові кошти в банкоматах; готівкові кошти в інормаційно- транзакційних терміналах (а.с.12-22).

17 червня 2013 року між ПАТ Укрсиббанк та Комунальним закладом охорони здоров'я Харківський обласний клінічний перинатальний центр (Відповідач) було укладено Договір оренди комунального майна № 2/13, відповідно до якого Комунальний заклад охорони здоров'я Харківський обласний клінічний перинатальний центр (Орендодавець) передав ПАТ Укрсиббанк (Орендар) у строкове платне користування частину нежитлового приміщення першого поверху площею 1,5 м. кв., що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, 4, літ. А-3, яке знаходиться на балансі Орендодавця. Вказане приміщення передавалось в оренду строком на 2 (два) роки до 16 травня 2016 року включно, для розміщення банкомату S/N НОМЕР_1 Wincor Nixdor ProCash 2050xe, інвентарний номер 222664. (а.с.23-28).

Відповідно до акту прийому-передачі від 17.06.2013 Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування вищевказану частину нежитлового приміщення для розміщення банкомату (а.с. 30).

03 квітня 2015 року із застрахованим майном (банкоматом S/N НОМЕР_1 Wincor Nixdor ProCash 2050xe, інвентарний номер 222664), що належить ПАТ Укрсиббанк, трапилася страхова подія: пошкодження банкомата внаслідок залиття рідиною (водою).

06 квітня 2015 року комісією у складі: менеджера з обслуговування ТС ЦП ВР ПАТ Укрсіббанк ОСОБА_3, старшого менеджера ГРіЄТС в ХРУ ЦП ВР ПАТ Укрсіббанк ОСОБА_4, завідуючого господарством КЗОЗ Харківський обласний клінічний перинатальний центр ОСОБА_5 складено Акт про те, ще 03 квітня 2015 року відбулося залиття банкомата S/N НОМЕР_1 Wincor Nixdor ProCash 2050xe, інвентарний номер 222664. Комісією встановлено, що причиною залиття банкомата став несправний стан системи зовнішнього водостоку будівлі Комунального закладу охорони здоровя Харківський обласний клінічний перинатальний центр.

Залиття рідиною (водою) банкомата спричинило його пошкодження, що полягало у виведенні з ладу окремих частин, зокрема згорів зчитувач карток (картрідер) V2Х в операційній частині банкомата. Загальна вартість відновлювальних ремонтних робіт та запчастин до банкомата склала 28 574,40 грн. Характер пошкоджень банкомата та розмір ремонтно-відновлювальних робіт підтверджується довідкою № 8 від 06.04.2015 року, виданою за підписом директора ОСОБА_6 ТОВ Реноме-АТМ Сервіс.

Страхова компанія Українська страхова група на виконання умов Договору страхування від 30.01.2015, на підставі заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 06.04.2015 року, страхового акта № ДКЦВ-9816 від 14.04.2015 року, розрахунку суми страхового відшкодування від 14.04.2015 року та розпорядженням про виплату страхового відшкодування, визнало подію за фактом залиття від 03.04.2015 року та виплатило ПАТ Укрсиббанк (Страхувальнику) суму страхового відшкодування у розмірі 19 573,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7541 від 15.04.2015 року.

Із розрахунку суми страхового відшкодування від 14.04.2015 вбачається, що страхова сума відповідно до Договору страхування становить 40 000,00 грн., розмір матеріальної шкоди становить 28 004,40 грн., ремонтні роботи 570,00 грн., знос - 25% франшиза 2000,00 грн., а тому сума страхового відшкодування з урахування зносу та коефіцієнту пропорційності встановлена у розмірі 19 573,30 грн.

03 червня 2015 року Позивачем було направлено лист-претензію Відповідачу із вимогою добровільного відшкодування в порядку зворотної вимоги суми страхового відшкодування у розмірі 19 573 грн. 30 коп., однак Відповідач у відповіді на лист-претензію вимоги не визнав.

Таким чином, на думку позивача, з моменту виплати страхового відшкодування здійсненого на користь ПАТ Укрсиббанк у ПАТ Страхова компанія Українська страхова група виникло право зворотної вимоги до Комунального закладу охорони здоровя Харківський обласний клінічний перинатальний центр по відшкодуванню сплаченого страхового відшкодування у розмірі 19573,30 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування", добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

В статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 4 Закону України "Про страхування", майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до абзацу 1 статті 9 Закону України „Про страхування", страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 статті 9 Закону України „Про страхування").

Згідно з п. 1 ст. 354 Господарського кодексу України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 17 ст. 9 Закону України "Про страхування", страхове відшкодування не може перевищувати прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Аналогічні норми містить статті 988 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За змістом положень статті 988 ЦК України, статті 20 ЗУ "Про страхування" обов'язок страховика здійснити страхове відшкодування виникає лише у разі настання страхового випадку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику позивач набув право регресу до винної особи відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування".

Тобто, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування ПАТ "Укрсиббанк" ПАТ набуває право регресу до Страхова компанія Українська страхова група та зобов'язаний відшкодувати шкоду завдану майну ПАТ "Укрсиббанк" у розмірі 19573,30 грн.

Проте, відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, заперечує проти позову, посилаючись на те, що в його діях не вбачається складу правопорушення, довідка, яка була видана ТОВ "Реноме-АТМ" внаслідок пошкодження банкомату, не є належним доказом, яка підтверджує вартість спричиненої шкоди, а також вважає, що попадання дощової води в банкомат не є страховим випадком.

Однак доводи відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги виходячи з наступного.

Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, зокрема у п. 2 Постанови вказується, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою відповідач доводить відсутність своєї вини.

Система зовнішнього водостоку, як складова інженерних мереж, входить до категорії майна, обовязок утримання якого покладено на Відповідача. Належний рівень експлуатації та утримання такого майна, з-поміж іншого, передбачає періодичне проведення перевірки технічного стану системи зовнішнього водостоку, дозволяє своєчасно виявити наявні несправності та усунути їх.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 24 Закону України Про житлово-комунальні послуги одним з основних обовязків балансоутримувача будівлі є забезпечення належної експлуатації та утримання майна, що перебуває на балансі, а також забезпечення умов для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів.

Шкода, яка була завдана Страхувальнику, як власнику банкомату, підтверджується підписаним між сторонами актом від 06.04.2015, в якому чітко вказано причину поломки: зламана система зовнішнього водостоку. Даний акт було підписано уповноваженою особою Комунального закладу охорони здоровя Харківський обласний клінічний перинатальний центр - завідувачем господарства ОСОБА_5 без жодних зауважень та претензій.

Також, відповідно до ч.2 ст. 7 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Водночас, ЗУ "Про страхування" не містить імперативного припису щодо обов'язкового проведення оцінки збитків або розміру відшкодування у сфері страхування майна суб'єктом професійної оціночної діяльності.

Договором страхування, зокрема пунктом 7.1.1.3, сторонами було передбачено, що для отримання страхового відшкодування по збиткам Страхувальник зобов'язаний надати Страховику рахунок ремонтної організації. Саме тому, ПАТ "УкрСиббанк" дотримуючись умов договору, звернувся до ремонтної організації, якою є ТОВ "Реноме-АТМ Сервіс" за власним вибором.

Також, відповідач стверджує, що страхова подія від 03.04.2015 є виключенням із страхових випадків, посилаючись на п.3 Договору страхування (бурі, урагани, повені, затоплення, град, злива та снігопад).

Натомість позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування саме за фактом пошкодження водою із водопровідних систем трубопроводів, що передбачено п.п. 3.1.10 п.3 Договору страхування і є самостійним страховим випадком.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 4-2, 4-3, 32, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства Комунальний заклад охорони здоров'я "Харківський обласний клінічний перинатальний центр" (м. Харків, вул. Малиновського,4, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 19573,30 грн., а також судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 27.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_7