ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16 лютого 2017 року Справа № 923/1363/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рона інжиніринг", м. Київ,

до: Новотроїцького житлово-комунального підприємства, смт. Новотроїцьке, Новотроїцький район, Херсонська область,

про стягнення 5 276,80 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, уповн. представник, довіреність № 3 від 10.02.2017р;

від відповідача - ОСОБА_2, уповн. представник, довіреність від 30.01.2017р.

в с т а н о в и в:

Справу порушено ухвалою Господарського суду Херсонської області від 20.12.2016р. за позовом ТОВ "Рона інжиніринг" до Новотроїцького житлово-комунального підприємства з вимогами про стягнення 5276,80 грн., у зв'язку з невиконанням останнім зобов'язань за договором від 07.04.2016р. № 71, з яких 5000,00 грн. основного боргу (з оплати послуг), а також, 201,18 грн. інфляційних втрат та 75,62 грн. річних (3 %), нарахованих (як інфляційні втрати, так і річні) з 02.06.2016р. по 02.12.2016р.

ТОВ "Рона інжиніринг" (позивач) та Новотроїцьке житлово-комунальне підприємство (відповідач) уклали 07.04.2016р. між собою договір № 71, за яким позивач зобов'язався надати відповідачеві послуги вартістю 5000,00 грн. (в т.ч., податок на додану вартість) з відеообстеження артезіанської свердловини на території смт. Новотроїцьке Херсонської області, а відповідач зобов'язався прийняти ці послуги за актом та оплатити їхню вартість не пізніше 01.06.2016р. Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав належним чином, що підтверджується складеним між позивачем та відповідачем актом надання послуг № 37 від 07.04.2016р. Даний акт підписаний обома сторонами та скріплений відбитками печаток сторін без будь-яких зауважень та заперечень щодо якості або обсягів наданих послуг. Проте, відповідач, в порушення норм ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст.901, 903 Цивільного кодексу України, свої зобов'язання з оплати прийнятих від позивача на підставі договору від 07.04.2016р. № 71 послуг не виконав у встановлений цим договором строк.

Під час розгляду судом справи відповідач сплатив на користь позивача 5000,00 грн. заявленої до стягнення заборгованості з оплати послуг (платіжним дорученням № 1 від 05.01.2017р., з призначенням платежу "за відеообстеження артсвердловини у 2016 році згідно акту № 37, у т.ч. ПДВ" (а.с.40) та 276,80 грн. (платіжним дорученням № 95 від 15.02.2017р., з призначенням платежу "інфляційні втрати та річні за несвоєчасну оплату за за відеообстеження артсвердловини у 2016 році згідно акту № 37" (а.с.55), що відповідає загальній сумі заявлених до стягнення інфляційних втрат та річних (276,80 грн. = 201,18 грн. + 75,62 грн.).

В судовому засіданні 16.02.2017р. представник позивача подав суду заяву № 42 від 10.02.2017р. під назвою "Заява про уточнення позовних вимог (в порядку статті 22 ГПК України))", згідно з якою позивач просить суд прийняти відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення 5000,00 грн. основного боргу (з оплати послуг), а також, стягнути з відповідача 342,46 грн. інфляційних втрат та 89,18 грн. річних (3 %), нарахованих (як інфляційні втрати, так і річні) з 02.06.2016р. по 04.01.2017р., з їхнім розрахунком за текстом заяви.

Відповідно до ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення у справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. У п.3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог є, відповідно, збільшення або зменшення кількісних показників за тією самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. У п.3.11 цієї ж постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 роз'яснено, що ст.22 ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як 1) подання іншого (ще одного) позову; 2) збільшення або зменшення розміру позовних вимог; 3) об'єднання позовних вимог; зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії.

Подана суду в судовому засіданні 16.02.2017р. заява позивача під назвою "Заява про уточнення позовних вимог (в порядку статті 22 ГПК України))", в частині вимог про стягнення з відповідача 342,46 грн. інфляційних втрат та 89,18 грн. річних, нарахованих з 02.06.2016р. по 04.01.2017р., за своєю суттю є заявою про збільшення позовних вимог, в частині стягнення інфляційних втрат з 201,18 грн. до 342,46 грн., та заявою про збільшення позовних вимог, в частині стягнення річних з 75,62 грн. до 89,18 грн.

Доказів надсилання відповідачеві за станом на 16.02.2017р. копії або примірника вказаної заяви позивач суду не надав.

Позовна заява, за якою порушено провадження у справі, надійшла до суду 16.12.2016р. Відповідно до ч. 1 ст. 69 ГПК України справа має бути розглянута господарським судом у двомісячний строк. Таким чином, двомісячний строк розгляду справи спливає 16.02.2017р. Згідно з ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Згідно ч.3 ст.77 ГПК України суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні чи ухвалі.

Суд констатує про закінчення станом на 16.02.2017р. встановленого ч. 1 ст. 69 ГПК України двомісячного строку розгляду справи, а також, про відсутність за станом на час проведення 16.02.2017р. судового засідання у даній справі клопотань позивача про продовження строку розгляду спору та (або) відкладення розгляду справи або ж про необхідність оголошення перерви в судовому засіданні. При цьому, судом не встановлено наявності передбачених ст. 69 ГПК України та ст.77 ГПК України підстав, відповідно, для продовження строку розгляду спору та відкладення розгляду справи, а також, підстав для оголошення перерви в засіданні.

Суду не повідомлено про об'єктивні причини, яке унеможливили надсилання позивачем відповідачеві поданої суду в судовому засіданні 16.02.2017р. заяви позивача під назвою "Заява про уточнення позовних вимог (в порядку статті 22 ГПК України))". Розгляд судом в судовому засіданні 16.02.2017р. даної справи, виходячи з збільшеного позивачем розміру позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та річних, згідно заяви, яка до 16.02.2017р. не надсилалася відповідачу та до початку судового засідання 16.02.2017р. була відсутня у матеріалах справи, матиме своїм наслідком порушення процесуальних прав відповідача на ознайомлення з матеріалами справи та надання обґрунтованих заперечень та пояснень щодо збільшення позовних вимог (за необхідності з контррозрахунками тощо), внаслідок обмеження відповідача у часі, в межах часу судового засідання 16.02.2017р., а саме, з 09-30 год. до 10-00 год., у можливості реалізації таких прав. За висновком суду таке часове обмеження відповідача у реалізації його процесуальних прав є безпідставним та об'єктивно, не узгоджується з встановленим за ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом кожного на справедливий розгляд його справи.

На підставі наведеного, за відсутності доказів надсилання відповідачеві за станом на 16.02.2017р. копії або примірника поданої суду в судовому засіданні 16.02.2017р. заяви позивача під назвою "Заява про уточнення позовних вимог (в порядку статті 22 ГПК України))", суд не приймає вказану заяву позивача в частині вимог за цією заявою про стягнення з відповідача 342,46 грн. інфляційних втрат та 89,18 грн. річних, нарахованих з 02.06.2016р. по 04.01.2017р. За таких обставин подана суду в судовому засіданні 16.02.2017р. заява позивача під назвою "Заява про уточнення позовних вимог (в порядку статті 22 ГПК України))", в частині вимог цієї заяви про стягнення з відповідача інфляційних втрат та річних (3 %), донарахованих за період з 03.12.2016р. по 04.01.2017р., підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України. Наведений висновок суду кореспондується з правовою позицією, що містить у собі постанова апеляційного господарського суду від 25.03.2014р. у справі № 923/1781/13.

Відповідно до п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Згідно з ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмову від позову, якщо така відмова суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права чи охоронювані законом інтереси.

У п.4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу), якщо між сторонами у зв'язку із цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, процесуальним законом, ГПК України, передбачено окрему (спеціальну) юридичну (правову) підставу для припинення провадження по справі, у випадку припинення існування предмета спору, а саме, п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

За відсутності станом на 16.02.2017р. предмета спору, виходячи з розміру та складу позовних вимог, які заявлено за поданою до суду 16.12.2016р. позовною заявою, й, відповідно, відсутності між сторонами неврегульованих питань щодо позовних вимог у їхньому розмірі та складі згідно з вказаною позовною заявою, прийняття судом відмови позивача, від позовних вимог в частині стягнення 5000,00 грн. заборгованості з оплати послуг за договором від 07.04.2016р. № 71, суперечитиме п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки така відмова заявлена щодо вимоги по якій відсутній, оскільки вичерпаний, спір та, саме, у зв'язку з врегулюванням спору відносно такої вимоги між сторонами.

Відповідно, відмова позивача від позову в частині вимог про стягнення 5000,00 грн. заборгованості з оплати послуг за договором від 07.04.2016р. № 71, яка заявлена після вичерпання предмету спору у цій частині позовних вимог, судом не приймається. У прийнятті такої відмови від позову має бути відмовлено.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України - за відсутності предмету спору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі припинення провадження у справі, крім припинення провадження у зв'язку з відмовою позивача від позову. За наявності клопотання позивача про повернення судового збору, у зв'язку з припиненням провадження у справі за відсутності предмету спору, позивачеві, має бути повернуто з держбюджету 1378,00 грн. сплаченого при поданні позовної заяви судового збору.

Керуючись п.1-1 ч.1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, господарський суд -

у х в а л и в:

1. Заяву ТОВ "Рона інжиніринг" № 42 від 10.02.2017р. під назвою "Заява про уточнення позовних вимог (в порядку статті 22 ГПК України))", в частині вимог за цією заявою про стягнення з Новотроїцького житлово-комунального підприємства інфляційних втрат та річних (3 %), донарахованих за період з 03.12.2016р. по 04.01.2017р., залишити без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

2. Відмовити у прийнятті відмови ТОВ "Рона інжиніринг", за заявою № 42 від 10.02.2017р. під назвою "Заява про уточнення позовних вимог (в порядку статті 22 ГПК України))", від позовних вимог в частині вимог про стягнення з Новотроїцького житлово-комунального підприємства 5000,00 грн. заборгованості з оплати послуг за договором від 07.04.2016р. № 71.

3. Припинити провадження у справі.

Повний текст ухвали складено 20.02.2017р.

Суддя К.В. Соловйов