ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017р. Справа№ 914/3284/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Блавацької-Калінської О.М. при секретарі Кияк І.В. розглянувши матеріали справи

за позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства «ОСОБА_1 Продукт», с.Малехів Жовківського району Львівської області

про: стягнення пені на підставі рішення адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 31.03.2016 № 9 р/к в розмірі 13950,00 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - представник (довіреність від 28.01.2016 р.);

від відповідача: не зявився;

Відповідно до ст. 20 ГПК України розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області Львівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України заявлено позов до Приватного підприємства «ОСОБА_1 Продукт» про стягнення пені на підставі рішення адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 31.03.2016 № 9 р/к у справі №3-01-65/2015 в розмірі 13 950,00 грн.

Ухвалою суду від 29.12.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 23.01.2017 року.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду від 23.01.2017 року.

Позивач участь повноважного представника в судове засідання забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові та поясненнях, надісланих на адресу суду (вх.№398/17 від 05.01.2017 р.)

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог суду не виконав, хоч належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи в судовому засіданні, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (підпункт 3.9.2 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Позовна заява у даній справі надійшла до суду 27.12.2016 р., отже строк розгляду спору закінчується 27.02.2017 р. Враховуючи те, що клопотання про продовження строку вирішення спору сторонами не заявлялось, відтак суд обмежений строками розгляду спору, передбаченими ст.69 ГПК України.

Позивачем надано достатньо матеріалів для розгляду справи по суті, відповідач відзив на позов не подав, проти позову не заперечив, не забезпечив участі свого повноважного представника в судове засідання, не скористався наданим йому правом на участь у судовому процесі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи, відповідно до ст. 75 ГПК України, у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до Приватного підприємства «ОСОБА_1 Продукт» (надалі - відповідач) про стягнення пені в розмірі 13950,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.03.2016 року № 9 р/к у справі №3-01-65/2015 визнано, що відповідач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п.4 ч.2 ст.6 та п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції на Приватного підприємства «ОСОБА_1 Продукт» накладено штраф у розмірі 30 000,00 грн.

Рішення від 31.03.2016 р. №9 р/к у справі №3-01-65/2015 із повідомленням від 07.04.2016 року № 13/05-586 отримане відповідачем 12.04.2016 року, що підтверджується розпискою представника відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідачу необхідно було сплатити штраф, вказаний у п. 2 рішення від 31.03.2016 року № 9 р/к у двомісячний строк з дня одержання вказаного рішення, тобто з 12.04.2016 року по 13.06.2016 року.

ПП «ОСОБА_1 Продукт» не погоджуючись з рішенням ЛОТВ АМК України від 31.03.2016 р. за № 9р/к оскаржило його у суді.

Як встановлено судом, рішенням господарського суду Львівської області від 08.06.2016 р. у справі №914/942/16 ПП «ОСОБА_1 Продукт» відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним та скасування рішення ЛОТВ АМК України № 9 р/к від 31.03.2016 р. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 р. рішення господарського суду Львівської області від 08.06.2016 р. залишено без змін.

Рішення господарського суду Львівської області від 08.06.2016 р. у справі №914/942/16 набрало законної та, у відповідності до ч.5 ст.124 Конституції України, є обовязковим до виконання на всій території України.

25.10.2016 р. ПП «ОСОБА_1 Продукт» сплачено штраф, що підтверджується платіжним дорученням за №723 від 25.10.2016 р.

Зважаючи на те, що відповідачем штраф у розмірі 30000,00 грн. у встановлений двомісячний строк не був сплачений, позивачем згідно ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» була нарахована пеня у розмірі 1,5 % за кожний день прострочення сплати зазначеного штрафу, що становить 13950,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступних мотивів:

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 6 ст. 40 ГК України, Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Приписами ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має, зокрема, повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв'язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції тощо.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (згідно з положеннями статей 1, 6, 121 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Згідно ст.27 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» процесуальні засади діяльності органів Антимонопольного комітету України щодо захисту від недобросовісної конкуренції, зокрема розгляд справ про недобросовісну конкуренцію, порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень, їх перевірка, перегляд, оскарження та гарантії учасників процесу, інші питання щодо захисту від недобросовісної конкуренції регулюються законодавством про захист економічної конкуренції з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 30 вищевказаного Закону визначено, що органи Антимонопольного комітету України у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов'язкові для виконання рішення, зокрема, про визнання факту недобросовісної конкуренції; накладання штрафів, тощо.

Частиною 1 ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України була розглянута справа № 3-01-65/2015 було винесено рішенням № 9р/к, відповідно до резолютивної частини якого було вирішено: визнати, що Приватне підприємство «Євро-Альянс» та Приватне підприємство «ОСОБА_1 Продукт» узгодивши поведінку у конкурсних торгах на закупівлю «Цукор-сирець, тростинний і очищений тростинний чи буряковий цукор (сахароза, меляса-цукор)» (код 10.81.1), замовником яких є комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний госпіталь інвалідів війни імені ОСОБА_4», вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

За вказане порушення на відповідача накладено штраф в розмірі 3000,00 грн., який він був зобов'язаний сплатити у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Законом України «Про захист економічної конкуренції» встановлено спеціальний порядок виконання рішень органів Антимонопольного комітету України, тобто, під час виконання Рішення від 15.05.2015р. №35р/к необхідно дотримуватись наступного порядку щодо:

виконання рішень - частина 2 статті 56 - рішення органів Антимонопольного комітету України є обов'язковими до виконання;

сплати штрафу частина 3 ст.56 - особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно ч.1 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як вбачається із відмітки на повідомленні, рішення Антимонопольного комітету від 31.03.2016 року № 9 р/к відповідач отримав 12.04.2016 року.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, які беруть (брали) участь у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, мають право оскаржувати рішення Антимонопольного комітету в порядку, визначеному законом.

Відповідач скористався зазначеним правом та оскаржив рішення у судовому порядку.

Рішенням господарського суду Львівської області від 08.06.2016 р. у справі №914/942/16 ПП «ОСОБА_1 Продукт» відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним та скасування рішення ЛОТВ АМК України № 9 р/к від 31.03.2016 р. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 р. рішення господарського суду Львівської області від 08.06.2016 р. залишено без змін.

25.10.2016 р. ПП «ОСОБА_1 Продукт» сплачено штраф у розмірі 30000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням за №723.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 13950,00 грн. за прострочення сплати штрафу є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Проте, згідно цієї ж ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Судом встановлено, що відповідач повинен був оплатити штраф з 12.04.2016 року по 13.06.2016 року. У звязку з оскарженням рішення ЛОТВ АМК України № 9 р/к від 31.03.2016 р. у судовому порядку та його переглядом в апеляційній інстанції, позивачем здійснено нарахування пені з 14.06.2016 року по 14.07.2016 року, розмір якої становить 13950,00 грн., та яка підлягає до стягнення з відповідача.

Частиною 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до частини 9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому кожна суттєва для справи обставина повинна підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст.32 ГПК України).

За приписами ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Ухвалою суду від 29.12.2016 р. клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору було задоволено повністю та відстрочено сплату судового збору до винесення рішення у справі за результатами її розгляду.

Відповідно до п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України. Таким чином, оскільки, спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ОСОБА_1 Продукт» (80383, Львівська область, Жовківський район, с.Малехів, вул.Тараса Дороша, 20А, ідентифікаційний код 36762902) в доход Державного бюджету України нараховані, згідно з рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.03.2016 року № 9 р/к пеню у розмірі 13950,00 грн.

3. Стягнути з Приватного підприємства «ОСОБА_1 Продукт» (80383, Львівська область, Жовківський район, с.Малехів, вул.Тараса Дороша, 20А, ідентифікаційний код 36762902) в доход Державного бюджету України 1378,00 грн. судового збору.

4. Накази видати, відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні 20.02.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складений та підписаний 24.02.2017 р.

Суддя Блавацька-Калінська О. М.