ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 р. Справа № 917/1436/16

за позовом Приватного підприємства "Велідницьке", вул.Центральна, 13, с.Нові Велідники, Овруцький район, Житомирська область, 11144

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт", вул.Героїв Майдану, 82, офіс 23, м.Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300

про стягнення 2 363 648,92 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 17 від 15.02.17р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 18.01.2017р.

Розглядається позов про стягнення 2 363 648,92 грн. заборгованості за договором № 3 від 17.01.2014р. на закупівлю молока, у тому числі 2 334 557,92 грн. основного боргу, 5 745,42 грн. 3% річних, 23 345,58 грн. штрафу.

Ухвалою від 10.11.2016р. було зупинено провадження у справі № 917/1436/16 до вирішення пов'язаної з нею справи № 530/1544/16-ц (номер провадження 2/530/862/16).

Ухвалою від 16.01.2017р. судом поновлено провадження у даній справі.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав у встановлені договором строки свої договірні зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Представник позивача в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням наведеним у позовній заяві.

Відповідач відзив на позов не надав, 07.02.2017р. надав заяву про розстрочку виконання рішення (вх. №1799 від 07.02.17р.).

Представник відповідача проти позову заперечує та просить суд розстрочити виконання рішення.

Представник позивача проти розстрочення рішення заперечив.

Заява відповідача про розстрочку виконання рішення судом відхилена за обгрунтуванням, наведеним у мотивувальній частині рішення.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Між ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ВЕЛІДНИЦЬКЕ» (надалі - Позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЛОГІР'Я МОЛОКОПРОДУКТ» (надалі - Відповідач, покупець) 17.01.2014 року було укладено Договір на закупівлю молока № 3 (надалі -Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Позивач зобов'язався систематично Відвантажувати і передавати у власність Відповідача певний Товар певної кількості та якості, а Покупець зобов'язався приймати цей Товар та своєчасно здійснювати оплату Товару у відповідності до умов даного Договору.

Згідно п.1.2 Договору під Товаром за цим Договором розуміється: натуральне коров'яче незбиране молоко.

Як зазначає позивач, в період з 17.01.2014 р. по 02.08.2016 р. на виконання умов Договору він поставив та передав у власність відповідачу товар на загальну суму 30 077 844,74 грн., що підтверджується наступними документами: приймальна квитанція № 4 за період з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 p.; довіреність на отримання товару № 78 від 01.01.2014 p.; приймальна квитанція № 28 за період з 01.02.2014 р. по 28.02.2014 p.; довіреність на отримання товару № 193 від 01.02.2014 p.; видаткова накладна № 58 від 28 02.2014р.; приймальна квитанція № 5 за період з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 p.; довіреність на отримання товару № 299 від 01.03.2014 p.; видаткова накладна № 79 від 31.03.2014р.; приймальна квитанція № 4 за період з 01.04.2014 р. по 30.04.2014 p.; довіреність на отримання товару № 413 від 01.04.2014 p.; приймальна квитанція № 4 за період з 01.05.2014 р. по 31.05.2014 p.; довіреність на отримання товару № 507 від 01.05.2014 p.; приймальна квитанція № 4 за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2014 p.; довіреність на отримання товару № 616 від 01.06.2014 p.; видаткова накладна № 7 від 31.06.2014р.; приймальна квитанція № 4 за період з 01.07.2014 р. по 31.07.2014р.; довіреність на отримання товару № 735 від 01.07.2014 p.; видаткова накладна № 8 від 31.07.2014р.; приймальна квитанція № 4 за період з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 p.; довіреність № 820 від 01.08.2014 p.; видаткова накладна № 9 від 31.08.2014р.; приймальна квитанція № 4 за період з 01.09.2014 р. по 30.09.2014 p.; довіреність № 927 від 01.09.2014 p.; видаткова накладна № 10 від 30.09.2014р.; приймальна квитанція № 4 за період з 01.10.2014 р. по 31.10.2014 р.; довіреність на отримання товару № 1022 від 01.10.2014р.; приймальна квитанція №5 за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 p.; довіреність на отримання товару № 1080 від 01.11.2014 р.; видаткова накладна № 12 від 3 0.11.2014р.; приймальна квитанція № 5 за період з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 p.; довіреність на отримання товару № 1155 від 01.12.2014 р.; видаткова накладна № 13 від 31.12.2014р.; приймальна квитанція № 5 за період з 01.01.2015р. по 31.01.2015 p.; довіреність на отримання товару № 43 від 01.01.2015 p.; видаткова накладна № 1 від 01.01.2015р.; видаткова накладна № 2 від 02.01.2015р.; видаткова накладна № 3 від 03.01.2015р.; видаткова накладна № 4 від 04.01.2015р.; видаткова накладна № 5 від 05.01.2015р.; видаткова накладна № 6 від 06.01.2015р.; видаткова накладна № 7 від 07.01.2015р.; видаткова накладна № 8 від 08.01.2015р.; видаткова накладна № 9 від 09.01 ;2015р.; видаткова накладна № 10 від 10.01.2015р.; видаткова накладна № 11 від 11.01.2015р.; видаткова накладна № 12 від 12.01.2015р.; видаткова накладна № 13 від 13.01.2015р.; видаткова накладна № 14 від 14.01.2015р.; видаткова накладна № 15 від 15.01.2015р.; видаткова накладна № 16 від 16.01.2015р.; видаткова накладна № 17 від 17.01.2015р.; видаткова накладна № 18 від 18.01.2015р.; видаткова накладна № 19 від 19.01.2015р.; видаткова накладна № 20 від 20.01.2015р.; видаткова накладна № 21 від 21.01.2015р.; видаткова накладна № 22 від 22.01.2015р.; видаткова накладна № 23 від 23.01.2015р.; видаткова накладна № 24 від 24.01.2015р.; видаткова накладна № 25 від 25.01.2015р.; видаткова накладна № 26 від 26.01.2015р.; видаткова накладна № 27 від 27.01.2015р.; видаткова накладна № 28 від 28.01.2015р.; видаткова накладна № 29 від 29.01.2015р.; видаткова накладна № 30 від 30.01.2015р.; видаткова накладна № 31 від 31.01.2015р.; приймальна квитанція № 5 за період з 01.02.2015 р. по 28.02.2015 p.; довіреність на отримання товару № 127 від 01.02.2015 p.; видаткова накладна №32 від 10.02.2015р.; видаткова накладна № 33 від 20.02.2015р.; видаткова накладна № 34 від 28.02.2015р.; приймальна квитанція № 5 за період з 01.03.2015 р. по 31.03.2015р.; довіреність на отримання товару № 226 від 01.03.2015 p.; видаткова накладна № 35 від 10.03.2015р.; видаткова накладна № 37 від 20.03.2015р.; видаткова накладна № 38 від 31.03.2015р.; приймальна квитанція № 5 за період з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 p.; довіреність на отримання товару № 330 від 01.04.2015 p.; видаткова накладна № 39 від 10.04.2015р.; видаткова накладна № 40від 20.04.2015р.; видаткова накладна № 41 від 30.04.2015р.; приймальна квитанція №5 за період з 01.05.2015 р. по 31.05.2015 p.; довіреність на отримання товару № 432 від 01.05.2015 p.; видаткова накладна № 42 від 10.05.2015р.; видаткова накладна № 43 від 20.05.2015р.; видаткова накладна № 44 від 31.05.2015р.; приймальна квитанція №5 за період з 01.06.2015 р. по 30.06.2015 p.; довіреність на отримання товару № 539 від 01.06.2015 p.; приймальна квитанція №4 за період з 01.07.2015 р. по 31.07.2015 p.; довіреність на отримання товару №645 від 01.07.2015 p.; видаткова накладна № 49 від 10.07.2015р.; видаткова накладна № 50 від 20.07.2015р.; видаткова накладна № 51 від 29.07.2015р.; видаткова накладна № 52 від 31.07.2015р.; приймальна квитанція № 4 за період з 01.08.2015 р. по 31.08.2015 p.; довіреність на отримання товару № 741 від 01.08.2015 p.; видаткова накладна № 196 від 31.08.2015р.; приймальна квитанція № 4 за період з 01.09.2015 р. по 30.09.2015 p.; довіреність на отримання товару № 819 від 01.09.2015 p.; видаткова накладна № 54 від 30.09.2015р.; приймальна квитанція № 3 за період з 01.10.2015 р. по 31.10.2015 р.; довіреність на отримання товару № 900 від 01.10.2015 р.; видаткова накладна № 55 від 10.10.2015р.; видаткова накладна № 56 від 20.10.2015р.; видаткова накладна № 57 від 31.10.2015р.; приймальна квитанція № 3 за період з 01.11.2015 р. по 30.11.2015 p.; довіреність на отримання товару № 997від 01.11.2015 p.; видаткова накладна № 58 від 10.11.2015р.; видаткова накладна № 59 від 20.11.2015р.; видаткова накладна № 60 від 3 0.11.2015р.; приймальна квитанція № 3 за період з 01.12.2015 р. по 31.12.2015 p.; видаткова накладна № 61 від 10.12.2015р.; видаткова накладна № 62 від 20.12.2015р.; видаткова накладна № 63 від 31.12.2015р.; спеціалізовані товарні накладні 1-31 грудня 2015р; приймальна квитанція № 3 за період з 01.01.2016 р. по 31.01.2016 p.; видаткова накладна № 1 від 10.01.2016р.; видаткова накладна № 2 від 20.01.2016р.; видаткова накладна № 3 від 31.01.2016р.; спеціалізовані товарні накладні 1-31 січня 2016р; приймальна квитанція № 16 за період з 01.02.2016 р. по 29.02.2016 p.; спеціалізовані товарні накладні 1 -29 лютого 2016р; видаткова накладна № 4 від 10.02.2016р.; видаткова накладна № 5 від 20.02.2016р.; видаткова накладна № 6 від 29.02.2016р.; приймальна квитанція № 19 за період з 01.03.2016 р. по 31.03.2016 p.; спеціалізовані товарні накладні 1-31 березня 2016р; видаткова накладна № 7 від 10.03.2016р.; видаткова накладна № 8 від 20.03.2016р.; видаткова накладна № 9 від 31.03.2016р.; приймальна квитанція № 16 за період з 01.04.2016 р. по 30.04.2016 p.; спеціалізовані товарні накладні 1-30 квітня 2016р; видаткова накладна № 10 від 10.04.2016р.; видаткова накладна № 11 від 20.04.2016р.; видаткова накладна № 12 від 30.04.2016р.; приймальна квитанція № 3 за період з 01.05.2016 р. по 31.05.2016 p.; спеціалізовані товарні накладні 1-31 травня 2016р; приймальна квитанція № 3 за період з 01.06.2016 р. по 30.06.2016 p.; спеціалізовані товарні накладні 1-30 червня 2016р; приймальна квитанція № 15 за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2016 p.; спеціалізовані товарні накладні 1-31 липня 2016р; спеціалізовані товарні накладні 1-2 серпня 2016р.; приймальна квитанція № 3 за липень 2016 p.;приймальна квитанція № 3 за серпень 2016 p.; видаткова накладна № 21 від 31.07.2016р.; видаткова накладна № 20 від 20.07.2016р.; видаткова накладна № 19 від 10.07.2016р.; видаткова накладна № 18 від 30.06.2016р.; видаткова накладна № 17 від 20.06.2016р.; видаткова накладна № 16 від 10.06.2016р.; видаткова накладна № 15 від 31.05.2016р.; видаткова накладна № 14 від 20.05.2016р.; видаткова накладна № 13 від 10.05.2016р.

Факт отримання від позивача товару на виконання умов договору поставки № 3 від 17.01.2014р. у вказаних позивачем кількості та строки відповідачем не заперечується.

Пунктом п. 5.4. Договору сторони узгодили, що покупець здійснює оплату за отриманий Товар три рази на місяць: до 1 (першого); до 11 (одинадцятого); до 21 (двадцять першого) числа кожного місяця, у сумі прийнятого Покупцем Товару за кожен період. Отриманий Покупцем товар з 21 по 31 число включно підлягає оплаті до 1 (першого) числа, отриманий з 1 по 10 число включно - підлягає оплаті до 11 (одинадцятого) числа, отриманий з 11 по 20 число включно - підлягає оплаті до 21 (двадцять першого) числа кожного місяця.

Як вказує позивач, відповідач не виконує взятих на себе договірних зобов'язань, а саме не проводить оплату за поставлене йому молоко коров'яче незбиране, лише частково розрахувався за поставлену йому продукцію, сплативши кошти в загальній сумі 27 743 286,82 грн. в підтвердження вказаного позивачем надана оборотно сальдова відомість по рахунку за період з 14.01.2014р. по 12.08.2016р.

За даними позивача, заборгованість відповідача на дату подання позовної заяви по Договору на закупівлю молока № 3 від 17.01.2014 р. становить 2 334 557,92 грн.

При цьому, в поясненнях відповідача за вх. № 13728 від 07.11.2016р. відображено, що за видатковими накладними за період з 01.01.2014р. по 31.05.2016р. відповідач було повністю здійснено оплату за товар, за видатковою накладною № 16 було здійснено часткову оплату на суму 202 518,68 грн., заборгованість за цією накладною становить 216 067,32 грн., за видатковими накладними № 22 від 02.08.2016р., № 21 від 31.07.2016р.; № 20 від 20.07.2016р.; № 19 від 10.07.2016р.; № 18 від 30.06.2016р.; № 17 від 20.06.2016р. оплата відповідачем за товар не здійснювалася.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 2 363 648,92 грн. заборгованості за договором № 3 від 17.01.2014р. на закупівлю молока, у тому числі 2 334 557,92 грн. основного боргу, 5 745,42 грн. 3% річних, 23 345,58 грн. штрафу.

При прийнятті рішення зі спору суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст.712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов'язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов'язків, а саме, зобов'язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Отже, змістом договору купівлі продажу є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що підписаними між сторонами накладними, приймальними квитанціями та довіреностями, виданими відповідачем на отримання цінностей, підтверджується факт поставки позивачем товару відповідачу в період з 17.01.2014 р. по 02.08.2016 р. на загальну суму 30 077 844,74 грн.

Сторони у п. 5.4. Договору узгодили, що Покупець здійснює оплату за отриманий Товар три рази на місяць: до 1 (першого); до 10 (десятого); до 20 (двадцятого) числа кожного місяця, у сумі прийнятого Покупцем Товару за кожен період. Отриманий Покупцем товар з 20 по 31 число включно підлягає оплаті до 1 (першого) числа, отриманий з 1 по 9 число включно - підлягає оплаті до 10 (десятого) числа, отриманий з 10 по 19 число включно - підлягає оплаті до 20 (двадцятого) числа кожного місяця.

З огляду на визначений у договорі порядок розрахунку, зобов"язання по оплаті отриманого молока у відповідача виникло відповідно до 1 (першого) числа, до 10 (десятого) числа, до 20 (двадцятого) числа кожного місяця з моменту отримання товару та підписання відповідної накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару за договором поставки виконав частково, сплатив 27 743 286,82 грн., що враховані позивачем в рахунок оплати за видатковими накладними за період з 01.01.2014р. по 31.05.2016р., частково за видатковою накладною № 16 на суму 202 518,68 грн., заборгованість за цією накладною становить 216 067,32 грн., інші видаткові накладні на дату звернення позивачем до суду відповідачем залишилися неоплачені.

Докази того, що відповідач здійснив оплату поставленої позивачем продукції за договором поставки у повному обсязі в матеріалах справи відсутні. Відповідач при розгляді справи не повідомляв про неправильність здійснених позивачем зарахувань чи неврахування проплат.

За даних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 334 557,92 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов"язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов"язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у розі порушення боржником зобов"язання.

П. 8.З. договору встановлено, що за порушення Покупцем термінів оплати Товару визначених п. 5.4 даного Договору, Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 1% (один відсоток) від вартості отриманого, але не оплаченого Товару.

На підставі вказаного позивачем заявлено до стягнення 23 345,58 грн. штрафу.

З огляду на визначений у п.5.4. договору порядок розрахунків, нарахування позивачем штрафу за несвоєчасну оплату товару в сумі 23 345,58 грн., що наведений у розрахунку ціни позову, відповідає вимогам Господарського кодексу України та умовам пункту 8.2. Договору, а тому вимоги про його стягнення є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 3% річних за загальний період з 21.06.2016р.. по 15.08.2016р. у розмірі 5 745,42 грн. (розрахунок наведений у позові).

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач контррозрахунку заявленого до стягнення розміру 3% річних не надав, про неправильність проведених позивачем нарахувань суд не повідомляв.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних (з урахуванням моменту виникнення у відповідача зобов'язань з оплати отриманого товару), суд прийшов до висновку, що заявлений розмір відповідає вимогам Цивільного кодексу України, є правомірним, обґрунтованим і підлягає задоволенню (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Як зазначалося в описовій частині рішення, відповідачем подано заяву про розстрочку виконання рішення суду на 18 місяців рівними платежами.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що основним ринком збуту продукції відповідача був ринок Російської Федерації, проте останньою було введено заборону на імпорт сільськогосподарської продукції, сировини та продуктів споживання, країною походження яких є Україна; дана заборона розповсюджується і на товари відповідача; на даний час Товариство шукає нові ринки збуту товарів, вживає дії щодо стягнення заборгованості зі своїх контрагентів. Зазначене унеможливлює виконання рішення суду за єдиним платежем, наслідком чого може стати арешт майна та коштів, що призведе до зупинки підприємства. Крім того, відповідачем вказується, що невідомими особами здійснене перешкоджання здійснення господарської діяльності його підприємства, що спричинило завдання збитків.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував про розстрочки виконання рішення.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

В п.7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідачем не додано до заяви жодних доказів, які б свідчили про наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

За таких обставин відсутні підстави для надання відстрочки виконання даного судового рішення. Отже, заява відповідача судом відхиляється.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. і 29 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" (вул.Героїв Майдану, 82, офіс 23, м.Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300, ) на користь Приватного підприємства "Велідницьке" (вул.Центральна, 13, с.Нові Велідники, Овруцький район, Житомирська область, 11144, ) 2 334 557,92 грн. основного боргу, 5 745,42 грн. 3% річних, 23 345,58 грн. штрафу, 35457,55 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.02.2017р.

Суддя Киричук О.А.