ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2017 р. Справа № 925/81/17

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.;

за участю представників сторін:

від позивача не зявився,

від відповідача ОСОБА_1 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом ОСОБА_2, м.Умань

до Уманської міської ради, м.Умань

про скасування рішення від 20.07.2016 № 2.20-14/7, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач заявив позов, в якому просить суд скасувати рішення Уманської міської ради від 20 липня 2016 року № 32.20-14/7 про припинення права користування ОСОБА_2 земельною ділянкою (п.13, п.17), яка розташована по вул. Індустріальній 38-Б, м. Умані, наданої для будівництва і обслуговування цеху з переробки деревини площею 3465 кв. м, як незаконне.

Представник позивача в судове засідання не зявився.

13.02.2017 від імені ОСОБА_2 до суду надійшло електронне повідомлення № 7 (телеграма) «про перенесення розгляду справи у звязку із перебуванням її на стаціонарному лікуванні».

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти «перенесення» судового засідання та наполягав на розгляді спору по суті посилаючись на те, що позивач вимоги суду не виконав, а телеграма, яка надіслана до суду 13.02.2017 є неналежним доказом поважності причин відсутності позивача в судовому засіданні, оскільки не підписана посадовою особою лікувальної установи і не засвідчена печаткою лікувальної установи. Представник відповідача зазначив, що інтереси ОСОБА_2 можуть представляти інші особи, зокрема ОСОБА_3, який має довіреність на представництво інтересів позивача в суді і був минулого судового засідання, в якому подав клопотання про відкладення судового засідання, а тому, як вважає представник відповідача, причина незявлення позивача не є поважною і наполягав на розгляді справи по суті в судовому засіданні саме 15.02.2017.

Аналізуючи повідомлення, яке надійшло до суду від імені ОСОБА_2І, суд приходить до наступного.

Належність і допустимість доказів закріплена в ст.34 ГПК України.

Процедура приймання, передавання і доставки телеграм визначена Інструкцією з оброблення телеграм операторами, провайдерами телекомунікацій, що затверджена Наказом Держслужби спецзвязку від 22.04.2014 №195.

Відповідно до п 7.5. Інструкції з оброблення телеграм операторами, провайдерами телекомунікацій спецзвязку від 22.04.2014 №195, телеграми з позначкою "засвідчена" оформлюються, зокрема так:

1) працівник оператора може засвідчити будь-який факт, про який повідомляється в телеграмі, підпис відправника або доручення, яке пересилається телеграмою. Перед адресою в такій телеграмі проставляється позначка "засвідчена". Для засвідчення будь-якого факту, про який повідомляється в телеграмі з позначкою "засвідчена", відправник повинен пред'явити документ, що засвідчує такий факт;

2) порядок оформлення телеграм з позначкою "засвідчена" визначається відповідно до Правил;

3) засвідчити підпис відправника може керівник підрозділу або працівник оператора на підставі пред'явленого відправником документа, що посвідчує його особу, підпису, який він проставив на телеграмі у присутності особи, яка підтверджує його підпис;

4) після посвідчувального напису нотаріуса або підпису відповідальної особи за місцем роботи, навчання, проживання, лікування довірителя оператор проставляє свій підпис, яким підтверджує посвідчувальні написи.

Підтверджувальний підпис скріплюється підписом керівника підрозділу оператора, а в разі його відсутності - підписом працівника оператора, який приймає телеграму;

5) Зазначені засвідчувальні і підтверджувальні написи є невід'ємною складовою частиною телеграм з позначкою "засвідчена", оплачуються відправником і передаються разом з текстом телеграми;

6) телеграми з позначкою "засвідчена" не приймаються по телефону та з установок АТ/Телекс, а також працівниками оператора, які здійснюють доставку телеграм.

Дослідивши електронне повідомлення № 7 суд зясував, що ньому відсутні відомості про посвідчувальні написи нотаріуса або підпису відповідальної особи за місцем лікування, а також не засвідчено підпис відправника.

Саме ж повідомлення не містить відомостей про лікувальну установу, номер і дату листка непрацездатності та інше, що б вказувало на достовірність у ній викладеного.

Суд приходить до переконання, що електронне повідомлення № 7, яке надійшло до суду від імені ОСОБА_2 не є належним і допустимим доказом поважності причин незявлення позивача в судове засідання 15.02.2016.

Суд, також бере до уваги, що у ОСОБА_2 є представник ОСОБА_3 із нотаріально посвідченою довіреністю від 08.02.2017, який 09.02.2017 приймав участь у судовому засіданні, і за клопотання якого (про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів), суд відклав розгляд справи.

Суд враховує, що позивач не виконала вимог суду щодо надання в судове засідання оригіналів доказів (ухвала від 19.01.2017).

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши електронне повідомлення позивача та доводи, викладені представником відповідача в заяві, приходить до висновку, що представник позивача/позивач не зявився в судове засідання без поважних причин, а тому розгляд спору по суті можливо здійснити за наявними матеріалами в порядку, визначеному ст.75 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні 09.02.2017 заявлені вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених в позовній заяві. Зокрема позивачем були виконані всі вимоги відповідно до договору оренди щодо виготовлення технічної документації і договір оренди був зареєстрований.

Представник позивача зазначив, що по ряду поважних причин протягом п'яти років не було побудовано приміщення цеху по обробці дерева, але податок за користування земельною ділянкою вносився систематично відповідно до договору і заборгованість відсутня, що підтверджується довідкою Уманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області від 03.08.2016.

В липня місяці 2016 року позивача було повідомлено, що міська рада прийняла рішення про припинення права користування земельною ділянкою по вул. Індустріальній,38-Б м.Умані, в якому причини припинення права користування земельною ділянкою не було зазначено

Позивач посилається на те, що відповідно п.8 Договору оренди землі від 26.01.2010 після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Строк дії договору закінчився 7.07.2013, але ні орендар, ні орендодавець, не ставили питання про припинення договору оренди, чи зміну умов договору.

Як вважає позивач, сторони висловили погодження, щодо продовження терміну дії договору на той же термін і на тих умовах.

Відповідач у запереченні на позов та його представник в судовому засіданні вимоги позивача не визнав, вважаючи їх безпідставними посилаючись на те, що орендар не виконав вимог ч.2 ст.33 Закону України Про оренду землі у визначений строк не надіслав лист-повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди та проект додаткової угоди до договору.

Рішенням Уманської міської ради від 20.01.2016 року №2.20-14/7 та відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України Про оренду землі було відмовлено в поновленні договору оренди землі на новий строк.

Представник відповідача зауважив, що позивач не виконав умов викладених у п. 5 договору оренди землі від 26.01.2010, де визначено часові рамки проведення будівництва об'єкту передбаченого п.1 вказаного договору, а саме цеху з обробки деревини площею 3465 га., за адресою: м. Умань вул. Індустріальна, 38Б., навіть станом на 20.07.2016 та до рішення сесії Уманської міської ради №2.20-14/7, на якій було прийнято рішення про припинення користування вказаною земельною ділянкою.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є визнання незаконним та скасування рішення Уманської міської ради від 20.07.2016 № 2.20-14/7 про припинення позивачу, як орендарю, права користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди від 26.01.2010.

Позивач є субєктом підприємницької діяльності, що підтверджується Свідоцтвом серії ВОІ № 643533 (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Уманської міської ради від 08.07.2008 №2.10-33/5 ОСОБА_2 було затверджене відведення земельної ділянки загальною площею 3465 для будівництва та обслуговування цеху з обробки деревини за адресою: вул. Індустріальна, 38Б за рахунок земель області Уманської міської ради строком на 5 років (а.с.22).

На підставі п.13 вищевказаного рішення було укладено договір оренди від 26.01.2010 (далі - Договір) на вищезазначену земельну ділянку та передано орендарю на підставі акту прийому-передачі земельної ділянки в натурі від 26.01.2010 (а.с.18), відповідно до умов якого орендодавець зобовязався надати, а орендар зобовязався прийняти в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування цеху з обробки деревини площею 3465 га за адресою: вул. Індустріальна, 38Б за рахунок земель Уманської міської ради, строком на 5 років (а.с.15-17).

Розділом Договору «Об'єкт оренди» (п.5) сторони узгодили, що будівництво об'єкту триватиме 2 роки 4 місяці. Після введення об'єкту в експлуатацію орендар зобов'язаний зробити перерахунок нормативної грошової оцінки та орендної плати.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

За правилами ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України Про оренду землі. Законом України Про оренду землі (далі - Закон) визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Судом встановлено, що термін дії Договору оренди, укладеного сторонами (п.8) закінчився від 7 липня 2013 року. За умовами договору, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. В іншому випадку договір поновленню не підлягає. (а.с.15).

20.07.2016 за № 2.20-14/7 відповідач прийняв рішення про припинення права користування ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 3465 кв.м на умовах оренди за адресою: вул. Індустріальна, 38Б в м.Умань (а.с.13).

За приписами ст. 764 ЦК України поновлення договору найму, як автоматичне продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", за приписами якої по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відтак, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін

Суд приходить до переконання, що для підтвердження за позивачем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

В позовній заяві позивач зазначив, що він, як орендар, не ставив питання перед Уманської міською радою про зміну умов договору.

Доказів виконання умов, передбачених п.8 Договору та доказів виконання приписів ст.33 Закону ні позивач, ні її представник до суду не подав і про місцезнаходження таких доказів суд не повідомив.

Доказів виконання вимог ч.І ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку розробки проектної документації щодо дій на розроблення будівельної документації, а також виконання умов п.5 Договору в розділі «об'єкт оренди», орендар до суду не надав.

Факт відсутності забудови на ділянці, яку орендувала позивач підтверджується Протоколом № 15 від 21.06.2016 засідання комісії у сфері регулювання земельний відносин виконавчого комітету Уманської міської ради, яка виїжджала за адресою вказаної земельної ділянки (а.с.43).

Доводи позивача про те, що вона платила за землю, суд оцінює критично. Згідно чинного законодавства використання землі в Україні є платним. Тому внесення плати за землю є обовязком відповідача, як користувача, хоч і без правових підстав.

Суд приходить до переконання, що на час прийняття оспорюванного рішення відповідач не був належним землекористувачем земельної ділянки комунальної форми власності з кадастровим № :03:002:0043.

Виходячи із вищенаведених обставин, суд приходить до переконання, що Уманська міська рада 20.07.2016 прийняла законне рішення.

Позивач заявлених вимог не довів, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку в порядку, визначеному ГПК України з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено 20.02.2017.

Суддя В.В.Єфіменко