ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р.Справа № 922/4659/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Регіон", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балстройтрейд", смт. Андріївка
про стягнення 1050000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду харківської області звернулось ТОВ "Союз Регіон" (далі - позивач) з позовом до ТОВ "Балстройтрейд" (далі - відповідач). У позові позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1050000,00 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань по договору про надання поворотної фінансової допомоги №17/15-Ф, що був укладений між сторонами 17.07.2015. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2016 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 25.01.2017 об 10:15.

19.01.2017 до господарського суду від відповідача надійшов лист, в якому він вказує на те, що позов визнає у повному обсязі та просить суд розглядати справу без участі представника відповідача. Наданий лист досліджений судом та долучений до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 25.01.2017 розгляд справи був відкладений до 22.02.2017 до 11:00. Цією ж ухвалою клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника у судових засіданнях було задоволено.

Присутній у судовому засіданні 22.02.2017 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

17 липня 2015 року між сторонами був укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги №17/15-Ф на суму 500 000,00 грн. без ПДВ з терміном повернення до 31 грудня 2016 року (надалі - договір).

Відповідно до розділу 1 договору, пПозикодавець (позивач) надає Позичальнику (відповідачу) поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобовязується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Поворотна фінансова допомога (надалі допомога) - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до Даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Відповідно до розділу 2 договору, поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у сумі 500 000,00 грн. Поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Перерахування грошових коштів здійснюється Позикодавцем на поточний рахунок Позичальника. Позикодавець може здійснювати перерахування грошових коштів поетапно. Поворотна фінансова допомога використовується для потреб Позичальника відповідно до статутних цілей його діяльності.

15 листопада 2016 року між сторонами до вказаного договору була укладена додаткова угода № 1, згідно якої збільшено суму поворотної фінансової допомоги до 1 050 000,00 грн. без ПДВ та термін повернення вказаної фінансової допомоги встановлений до 30 листопада 2016 року.

На виконання умов договору №17/15-Ф від 17.07.2015, зі змінами, в період з 17 липня 2015 року по 30 листопада 2016 року позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу в строки та в розмірі обумовлених договором, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 14-84).

Відповідно до Розділу 3 договору №17/15-Ф, зі змінами, відповідач зобовязався повернути поворотну фінансову допомогу в строк до 30 листопада 2016 року та відповідно до п. 3.3. договору, сторони домовились, що днем повернення грошових коштів вважається день зарахування суми на поточний рахунок Позикодавця.

Втім, станом на 19 грудня 2016 року, грошові кошти в сумі 1050000,00 грн. відповідачем не повернуті.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) договір є підставою для виникнення зобов'язань.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами, а зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Частиною 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалися, на його банківський рахунок.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що порушив свої зобов'язання щодо своєчасного та повного повернення отриманої фінансової допомоги у розмірі 1050000,00 грн., а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними доданими до матеріалів справи доказами, визнані відповідачем та є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 1046-1049 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Балстройтрейд" (64220, Харківська область, Балаклійський район, смт. Андріївка, вул. Заводська, 45, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Регіон" (61050, м. Харків, пров. Поштовий, 5, ) -1050000,00 грн. заборгованості та 15750,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 27.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_2