КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Справа№ 911/3075/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Яковлєва М.Л.

Чорної Л.В.

За участю представників сторін:

від відповідача (апелянта): Шкарбан А.П. - за довіреністю № 1 від 03.01.2017;

від позивача: Мартиненко О.В. - за довіреністю б/н від 18.10.2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Київській області на рішення господарського суду Київської області від 11.11.2016 у справі № 911/3075/16 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Щербашенське", с. Щербашинці, Богуславський р-н, Київська обл.

до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ

про визнання поновленим (продовженим) договору оренди земельної ділянки

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Щербашенське» (надалі- позивач/СТОВ «Щербашенське») звернулось до господарського суду Київської області із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (надалі- відповідач/ГУ Держгеокадастру у Київській області/апелянт), в якій просило суд визнати поновленим (продовженим) договір оренди земельної ділянки від 15.07.2006, укладеного між позивачем та Богуславською РДА, загальною площею 141,8590 га. ріллі із запасу сільськогосподарського призначення Щербашинецької сілької ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на той самий строк і на тих самих умовах ( а.с.. 5-8).

Звертаючись з даним позовом до суду позивач зазначає, що на виконання п. 7 договору оренди земельної ділянки від 15.07.2006 не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 15.07.2006 звернувся до відповідача з клопотанням про поновлення терміну дії договору оренди. Відповідач листом відмовив позивачеві у поновленні строку дії договору оренди, мотивуючи відмову тим, що позивачем порушено встановлений п. 7 договору оренди, 30-ти денний строк, для направлення клопотання про його поновлення. Позивач вважає, що відмова відповідача у поновленні строку дії договору оренди землі від 15.07.2016 є такою, яка прийнята з порушенням ст. 33 Закону України "Про оренду землі", п. 7 договору оренди землі, ч. 5 ст. 116, ст. 152, п. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, оскільки позивач протягом дії договору належним чином виконував договір оренди землі, своєчасно та повному розмірі, за весь час користування земельними ділянками сплачував орендну плату, повідомив відповідача про свій намір продовжувати договірні відносини завчасно.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.11.2016 у справі № 911/3075/16 (суддя Горбасенко П.В.) позов задоволено повністю; визнано поновленим (продовженим) договір оренди земельної ділянки від 15.07.2006, укладений між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Щербашенське" та Богуславською районною державною адміністрацією, загальною площею 141, 8590 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення Щербашинецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на той самий строк і на тих самих умовах; стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Київській області на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Щербашенське» 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Вищезазначений судовий акт мотивовано тим, що позивач як орендар належно виконував свої зобов'язання за договором оренди земель від 15.03.20006 і після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), оскільки більш ніж за місяць до закінчення строку договору орендар повідомив орендодавця про свій намір продовжити договір оренди, продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а тому на підставі ст. 33 Закону України "Про оренду землі" договір вважається поновленим на той самий строк і на тих же самих умовах, які були передбачені договором.

При цьому суд першої інстанції керувався приписами ст.ст. 627, 629, 759, 763, 764 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 284 Господарського кодексу України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням господарського суду Київської області, Головне управління Держгеокадастру в Київській області звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального права, що виражено у неповному дослідженні доказів наданих позивачем; неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи; не вжиттям всіх необхідних заходів для повного та всебічного розгляду справи та норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 170, 326 Цивільного кодексу України та ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Київській області на рішення господарського суду Київської області від 11.11.2016 у справі № 911/3075/16 та призначено її розгляду.

12.01.2017 через відділ документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

30.01.2017 через відділ документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду позивачем було подано додаткові пояснення у справі.

09.02.2017 через відділ документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду позивачем було подано додаткові пояснення у справі.

Представник відповідача (апелянта) в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених а апеляційній скарзі підстав та просив задовольнити її повністю.

Представник позивача заперечив в судовому засіданні суду вимоги апеляційної скарги, з викладених у відзиві підстав та просив відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Колегія судів зазначає, що відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що 15.07.2006 між Богуславською районною державною адміністрацією, як орендодавцем та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Щербашенське", як орендарем було укладено договір оренди земельної ділянки ( надалі- договір).

Орендодавець, відповідно до розпорядження від 25.05.2006 № 229 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки, які знаходяться на території Щербашинецької сільської ради Богуславського району Київської області ( п. 1. договору).

Пунктом 2 договору визначено, що в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 141,8590 га СТОВ «Щербашенське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Нормативно грошова оцінка земельних ділянок № 1, 2, 3 становить 1 610 018,52 грн. (п. 5. договору).

Договір укладено строком на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію ( п. 7. договору).

Згідно з п. 9 договору, орендна плата вноситься орендарем щомісячно виключно у грошовій формі до бюджету по коду 13050200 в розмірі 1,5 (півтора)% від її нормативно-грошової оцінки, що становить 24 150, 27 грн.

Відповідно до п. п. 10.11. договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляцій. Орендна плата вносить щомісячно шляхом перерахування на рахунки установ, визначених діючим законодавством.

Пунктом 35 договору сторони передбачили, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи-орендаря, а також з інших підстав, визначених законом.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 41 договору).

Згідно частини 2 статті 125 Земельного кодексу України, в редакції чинній станом на 15.07.2006, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Державну реєстрацію договору було здійснено Богуславським районним відділом Київської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.08.2006 за № 00076.

Моментом укладення договору між позивачем та відповідачем є 15.07.2006, однак цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні договору, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Таким чином, термін дії договору оренди закінчувався 08.08.2016 року.

15.07.2006 між сторонами договору було підписано акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки та акт про передачу на зберігання встановлених межових знаків власнику (користувачу) земельної ділянки.

Частиною 4 ст. 122 Земельного кодексу України визначено, щ центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, право щодо розпорядження орендованою земельною ділянкою, передано Головному Управлінню Держгеокадастру у Київській області.

Як зазначає позивач та не заперечувалось відповідачем, СТОВ «Щербашенським» 04.07.2016 було направлено ГУ Держгеокадастру у Київській області лист-повідомлення № 114 від 04.07.2016, в якому позивач просив поновити договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 141,859 га, строк дії якого закінчується 08.08.2016.

Вказане повідомлення отримано представником відповідача 08.07.2016, що підтверджується підписом останнього на рекомендованому повідомлення про вручення, яке наявне в матеріалах справи.

22.07.2016 ГУ Держеокадастру у Київській області листом № 11282/6-16 відмовив позивачу у поновлені терміну договору оренди земельної ділянки площею 141,8590 га, яка розташована на території Щербанецької сільської ради у зв'язку із закінченням терміну подання листа-повідомлення щодо продовження договору оренди.

У зв'язку з відмовою у поновленні терміні дії договору, позивач 11.08.2016 вимушений був повторно звернувся до відповідача з клопотанням № 147 від 08.08.2016, згідно якого позивач просив відповідача повторно поновити договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 141,859 га.

Зазначене повідомлення отримано представником відповідача 12.08.2016, що підтверджується підписом останнього на рекомендованому повідомлення, яке наявне в матеріалах справи.

Відповідач листом № 27-7306/0-14119/6-16 від 15.09.2016 повторно відмовив позивачу у поновлені терміну договору оренди земельної ділянки площею 141,8590 га, яка розташована на території Щербанецької сільської ради у зв'язку із закінченням терміну подання листа-повідомлення щодо продовження договору оренди. Також, у листі зазначено про неподання позивачем проекту додаткової угоди.

Відмова Головного управління Держеокадастру у Київській області в поновленні договору оренди землі від 15.07.2006 стала підставою для звернення СТОВ "Щербашинське" з позовом до суду про поновлення договору оренди землі від 15.07.2006 на той самий строк і на тих самих умовах.

Предметом спору у даній справі є вимога про поновлення договору оренди землі на той самий строк та зобов'язання поновити договір оренди землі, а, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" та інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно з ч.1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Місцевим господарським судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, вчасно сплачуючи орендну плату за землю, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 37-43).

Крім того, як зазначає позивач та не заперечувалось відповідачем, що СТОВ "Щербашенське" сплачує орендну плату у розмірі 4% від нормативно-гророшофої оцінки з урахування коефіцієнтів індексу інляції за всі роки

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною 1 ст. 31 закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічні положення містяться і в п. 35. договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Статтею ст. 792 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором ( ст. 764 Цивільного кодексу України).

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором ( ч. 4 ст. 284 ГК України).

В силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець (п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" № 12 від 29.05.2013).

Пунктом 2.17. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" № 6 від 17.05.2011 у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) до договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011). Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 15.07.2006 (08.08.2016) позивач на виконання п. 7. договору земельної ділянки від 15.07.2007 звернувся до відповідача з листом-повідомленням про продовження строку дії договору на той самий строк і на тих самих умовах, однак відповідач, в порушення ст. 33 Закону України "Про оренду землі", відмовив позивачу у поновлені строку дії договору оренди, позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, сплачуючи орендну плату за землю, що підтверджується платіжними дорученнями.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції, що порушене право позивача на оренду спірної земельної ділянки, підлягає судовому захисту шляхом задоволення позовної вимоги про визнання поновленим (продовженим) договору оренди земельної ділянки від 15.07.2006, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Щербашенське" та Богуславською районної державною адміністрацією, загальною площею 141,8590 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення Щербашинецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на той самий строк і на тих самих умовах.

Колегію суддів встановлено, що на виконання листа Держгеокадастру від ДС-22-28-03.13.-17122/23-15 від 14.12.2012 Головне управління Держгеокадастру у Київській області звернулось до територіальних органів Держгеокадастру Київській області з листом № 23-10-0.6-1226/2-16 від 20.01.2016 про зобов'язання переглянути діючі договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на предмет строку дії договору оренди ( менше 7 років) і розміру орендної плати ( менше 8%). За результатами перегляду кожному орендодавцю запропонувати внести зміни до договорів оренди з урахуванням вищевказаних рекомендацій.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач на виконання вищезазначеного листа повинен був звернутись до позивача з листом- повідомленням з проектом додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної від 15.07.2006, як а частині розміру орендної плати, так і частині дії договору оренди.

Відтак, посилання ГУ Держгеокадастру у Київській області в апеляційній скарзі на те, що позивачу було відомо про закінчення договору земельної ділянки в липні 2016 року з посиланням на лист № 03-05/220 від 27.01.2016, колегія суддів вважає є необґрунтованими, оскільки вказаний лист стосувався внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині збільшення орендної ставки, а не про продовження строку дії вказаного договору, в той час, як листом Держгеокадастру від ДС-22-28-03.13.-17122/23-15 від 14.12.2012 було покладено обов'язок на ГУ Держгеокадастру у Київській області щодо надіслання орендарям повідомлення про поновлення строку дії догорів оренди земельних ділянок ( менше 7 років). Крім того, СТОВ «Щербашенецьке» листом вих. № 32 від 16.02.2016 повідомляло відповідача про закінчення договору оренди земельної ділянки у серпні 2016 року.

Колегією суддів відхиляються доводи ГУ Держгеокадастру у Київській області проте, що позивачем до листа-повідомлення № 114 від 04.07.2016 не додано проекту додаткової угоди до договору оренди, оскільки як вбачається з листа № 11282/6-16 від 22.07.2016 відповідач відмовив позивачу у поновлені терміну договору оренди земельної ділянки площею 141,8590 га, яка розташована на території Щербанецької сільської ради у зв'язку із закінченням терміну подання листа-повідомлення щодо продовження договору оренди.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд не приймає до уваги інші твердження відповідача, що зазначені в апеляційній скарзі стосовно порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів та пояснень наявних в матеріалах справи дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України, що судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 44, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області залишити без задоволення, рішення господарського Київської області від 11.11.2016 у справі № 911/3075/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді М.Л. Яковлєв

Л.В. Чорна