донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

27.02.2017р. справа №908/3095/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засіданняОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5 (довіреність №01 від 03.01.2017р.);
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від20.01.2017р. (повний текст підписано 25.01.2017р.)
по справі№908/3095/16 (суддя Смірнов О.Г.)
за позовомКомунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-1», м.Запоріжжя
простягнення 6798,96грн.
В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Водоканал», м. Запоріжжя (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-1», м.Запоріжжя (Відповідач) про стягнення заборгованості за період з 08.11.2014р. по 20.11.2014р. в розмірі 6798,96грн. за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №7444 від 12.05.2008р., нарахованої за безоблікове водокористування.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.01.2017р. (повний текст підписано 25.01.2017р.) по справі №908/3095/16 у задоволені позовних вимог Комунального підприємства «Водоканал» було відмовлено в повному обсязі з мотивів не доведеності Позивачем належними засобами доказування часу початку та закінчення безоблікового користування питною водою в приміщенні Відповідача, в тому числі не обґрунтування заявленої до стягнення суми та періоду, за який вона нараховується, що унеможливило, в свою чергу, встановлення судом розміру витрат за таке безоблікове водокористування.

Комунальне підприємство «Водоканал», не погодившись з прийнятим рішенням, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з Відповідачів 6798,96грн. заборгованості.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає помилковість висновку суду щодо не доведеності останнім (Позивачем) розрахункового періоду безоблікового водокористування (фактичний час і дату закінчення такого користування), про що йдеться в п.п.3.3,3.4 Правил №190, оскільки:

-по-перше, Позивачем було надано до суду довідку, якою підтверджується факт фіксації витоку води (19.11.2014р. на службу «Колл-центр 15-80» надійшло повідомлення про те, що в теплотрасу по вул.Правди, буд.3А потрапляє холодна вода, у звязку з чим працівниками Позивача було проведено обстеження та встановлено, що холодна вода потрапляє в теплотрасу внаслідок витоку води на вводі в будівлю по вул.12 Квітня, буд.3А, про що було поінформовано представника Відповідача ОСОБА_6Ф.) а також «Журнал выполненной работы», яким підтверджується, що означене повідомлення про виток було зроблено не представниками Відповідача.

-по-друге, надані до суду акти технічного обстеження водопроводу №995 та №996 від 20.11.2014р. є єдиними у розумінні умов укладеного договору та положень Правил №167 засобами фіксації ходу, змісту та результатів проведення технічних обстежень, та є належними та допустимими доказами відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України. Так само, судом безпідставно було відхилено акти-рахунки, як доказ початку відліку безоблікового водокористування, що суперечить п.5.22 Правил №190.

-по-третє, визначення періоду безоблікового водокористування від дати останнього зняття показів засобу обліку, яка фіксується актом чи актом-рахунком, по дату виявлення порушення, підтверджена постановами Вищого господарського суду України, зокрема у справах №908/233/14 від 29.04.2015р., №908/4236/13 від 14.11.2016р., №908/842/16 від 07.12.2016р. При цьому, ведення апелянтом журналу реєстрації витоків питної води за період з 18.11.2014р. по 20.11.2014р., який був витребуваний місцевим судом від Позивача, чинним законодавство не передбачено.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Марченко О.А., Зубченко І.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2017р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 27.02.2017р. об 14.00год.

Протоколом автоматичної зміни складу суддів від 24.02.2017р. у звязку з перебування судді Марченко О.А. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Радіонову О.О.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому засідання 27.02.2017р. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу.

Представник Відповідача у судовому засідання 27.02.2017р., попри вжиті судом заходи з належного повідомлення, не зявився, що, за висновком судової колегії не перешкоджає розгляду справи по суті, враховуючи не визнання його явки обовязковою та достатності наявним у справі матеріалів для надання належної правової оцінки спірним правовідносинам.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 12.05.2008р. між Комунальним підприємством «Водоканал» (Водоканал) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Борисфен-1» (Абонент) було укладено договір про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 7444 (Договір а.с.а.с.8-10), відповідно до п.1.1 якого, Водоканал забезпечує Абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам - м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 3А.

З матеріалів справи також вбачається укладення до означеного договору сторонами додаткової угоди №1/16/06/2011 від 16.06.2011р. (а.с.а.с.11-13) та додаткової угоди від 01.07.2011р. (а.с.14)

Умовами п.2 договору визначено, що договір укладається з 12.05.2008р. по 31.12.2011р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії про його припинення не було письмово заявлено однією із сторін. Відносини сторін до укладання нового договору регулюються даним договором.

Таким чином, у зв'язку з тим, що в матеріалах справи відсутні звернення сторін чи заяви про розірвання Договору, місцевим судом встановлено, що цей Договір був автоматично пролонгований на той саме строк і на тих самих умовах. Означена обставина в апеляційному провадженні сторонами не заперечується і не спростовується.

Відповідно до п. 1.1. Договору (з урахуванням редакції додаткової угоди № 1/16/06/2011 від 16.06.2011 року) Водоканал забезпечує Абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам: офіс вул. 12 Квітня, 3А. Водоканал надає послуги з відпуску холодної води для потреб гарячого водопостачання та приймання стічних вод по майданчиках: офісні приміщення, вул. 12 Квітня, 3А. При цьому умовами вказаного пункту передбачено, що сторони керуються Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10 січня 2002 року № 2918-111, діючими «Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України», затвердженими наказом Держжитлокомгоспа України від 01 липня 1994 року № 65, далі за текстом цього Договору «Правила користування…», «Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», затвердженими наказом Держбуду України від 19.02.2002 року №37, далі за текстом цього Договору «Правила приймання…», «Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скидання промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів», зареєстрованою Міністерством юстиції України 26 квітня 2002 року № 402/6690, далі за текстом цього Договору «Інструкція…», «Правилами приймання стічних вод у систему каналізування міста Запоріжжя», затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради № 167 від 29.05.2003 року, далі за текстом цього Договору «Правила приймання …м. Запоріжжя», «Правилами експлуатації та технічними вимогами до приладів обліку питної, технічної води, промислових та госпфекальних стоків» від 20.12.1993 року, далі за текстом цього Договору «Правила експлуатації», ДСанПіН 2.2.4-171.-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» - стосовно послуг з подачі питної води», ДБН 360-92, ГОСТом на воду питну 2874-82, ДБН 360-92, СНіП 2.04.02-84, «Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання і каналізації населених пунктів України» КДП 204-12 Укр. 242-95.

В пп.3.1.1. п.3.1. договору (з урахуванням редакції додаткової угоди №1/16/06/2011 від 16.06.2011р.) Водоканал зобовязався забезпечити Абоненту подачу питної води з напором в точці підключення вводу Абонента до мереж Водоканалу Р = 1,0 кгс/см2 і якістю у відповідності з ДСанПіН 2.2.4-171.-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» в точці підключення уводу Абонента до мереж Водоканалу згідно розподілу зон обслуговування та балансової належності, а також приймання стоків в кількості, вказаній в цьому Договорі, з забрудненнями, не перевищуючими допустимі концентрації.

В свою чергу, за умовами пп.3.2.1, 3.2.4 п.3.2. договору, Абонент зобовязаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з цим Договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1. цього Договору, а також для забезпечення постійного обліку води мати резервні технічно придатні, держперевірені облікові прилади.

Згідно з п.9.1 договору встановлено, що межа розподілу водопроводу та каналізації визначається згідно схем водопостачання та водовідведення, доданих до договору.

Умовами п.п.5.1., 5.2. договору (з урахуванням редакції додаткової угоди №1/16/06/2011 від 16.06.2011р.) сторони визначили, що основним документом на оплату є акт- рахунок. Акти за воду та водовідведення виписуються Абоненту представником Водоканалу, при наявності особистого посвідчення 8-10 числа кожного місяця. Протягом 2-х робочих днів на підставі даних, зазначених у акті, Абоненту виписується акт-рахунок. На протязі 3-х банківських днів з дня виписки акта-рахунку Абонент зобовязаний перерахувати на розрахунковий рахунок Водоканалу суму, вказану в акті-рахунку. Якщо Абонент відмовляється підписати акт та акт-рахунок, вони підписуються представником Водоканалу, а в акті та акті-рахунку робиться відповідний запис про таку відмову. Документи пересилаються Абоненту поштою. Оформлений таким чином акт-рахунок є обовязковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за питне водопостачання та приймання стічних вод. По водоспоживанню, нарахованому у відповідності з п.п.3.3., 3.4 «Правил користування…» та ін. Абонент на підставі актів про порушення перераховує кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу в банк на протязі 3 банківських днів з дня складання актів-рахунків.

Окрім того, положеннями п.п.6.4, 6.5 договору було передбачено, що Абонент сплачує об'єм витрат питної води в мережах Абонента внаслідок їх пошкодження, нераціонального водокористування, коли водолічильник на вводі відсутній або не працює з вини Абонента за пропускною здатністю водоводу. У разі самовільного приєднання водо споживача до комунального водопроводу та вводів Абонента або за без облікове водокористування, витрати води визначаються згідно з п.9.6 «Правил приймання…»

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено місцевим судом, 20.11.2014р. представниками Позивача була проведена перевірка водогосподарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-1» по майданчику: м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 3А, за наслідками якої було складено акт №995 (а.с.16), яким було встановлено, що подача питної холодної води Абоненту здійснюється через мережу житлового будинку за адресою: пр. Леніна, 173 по одному водопровідному вводу Ду 25мм. Прилад обліку холодного водопостачання розташований в підвалі будинку за адресою: 12 ОСОБА_4, 3А. При цьому в акті зазначено, що на мережі Абонента до приладу обліку відбувається витік холодної питної води. Разом з тим, в акті вказано, що для попередження нераціонального використання холодної води бригадою АВР КП Водоканал в підвалі житлового будинку за адресою: пр. Леніна, 173 був закритий вентиль на вводі холодної води. Також в акті зазначений припис Водоканалу Абоненту, а саме: терміново необхідно здійснити ремонт трубопроводу, про виконання припису необхідно письмово звернутися до Водоканалу. Зазначений акт був складений за участі уповноваженого представника Абонента ОСОБА_6 та підписаний ним разом з представниками Водоканалу.

З матеріалів справи також вбачається, що 20.11.2014р. було складено акт технічного обстеження водопроводу №996 (а.с.17), в якому зазначено, що згідно п.10.1. Правил користування системами централізованого комунального водоспоживання та водовідведення, період безоблікового водокористування Відповідачем - з 08.11.2014р. по 20.11.2014р., а саме з наступного дня після 07.11.2014р. - дати виставлення останнього акта-рахунка контролером по дату локалізації витоку. На вказаному акті в графі «Представник підприємства (організації)» міститься запис про те, що відповідальна ОСОБА_6 з актом ознайомлена, від його підпису відмовилася.

На виконання умов договору, Позивачем було здійснено розрахунок за безоблікове користування за вказаний період, який відображено у акті №7444/1 від 20.11.2014р. (а.с.18), та становить 6798,96грн. Означений акт-розрахунок було направлено Відповідачу 28.11.2014р. разом з актом технічного обстеження №996 від 20.11.2014р. та листом за вих. № 13952 від 28.11.2014р. (а.с.19) з вимогою про оплату 6798,96грн.

Позивачем до матеріалів справи був наданий лист №02 від 24.11.2014р. за підписом директора Відповідача, за змістом якого останній повідомив, що припис від 20.11.2014р. виконаний, витік води в мережах Товариства з обмеженою відповідальністю Борисфен-1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, 3А ліквідований (а.с.21).

Крім того, на адресу Відповідача було направлено претензію від 09.03.2016р. №2293 (а.с.37) з вимогою про сплату 6798,96грн. заборгованості за безоблікове водокористування.

Наразі, заборгованість з оплати акту-рахунку №7444/1 від 20.11.2014р. на суму 6798,06грн., нарахованої за безоблікове користування за період з 08.11.2014р. по 20.11.2014р. несплачена, що і стало підставою для звернення з позовною заявою до Господарського суду Запорізької області.

В свою чергу, місцевий господарський суд відмовив у задоволені позовних вимог з мотивів не доведеності Позивачем належними засобами доказування часу початку та закінчення безоблікового користування питною водою в приміщенні Відповідача, що унеможливило, в свою чергу, встановлення судом розміру витрат за таке безоблікове водокористування. Водночас, судом було встановлено факт витоку холодної води у мережі Відповідача до приладу обілку.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

З огляду на правову природу та змісту укладеного між сторонами договору про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №7444 від 12.05.2008р., який у світлі положень ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються насамперед його положеннями та Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» та Правилами №190 (діяли в період виникнення спірних правовідносин замість попередніх Правил №65, згадуваних у договорі).

Сутність задоволених позовних вимог полягає у спонуканні Відповідача до стягнення плати за безоблікове користування питною водою за період з 08.11.2014р. по 20.11.2014р., що цілком узгоджується із п.п.6.4, 6.5 договору №7444 від 12.05.2008р.

Підставою для виникнення у Відповідача обов'язку зі сплати відповідних коштів є факт витоку води, наявність якого підтверджена належними у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказами та сторонами не заперечується, що у світлі п.10.1. Правил №190 зумовлює виникнення у Абонента (Споживача) обов'язку із розрахунку з Водоканалом згідно п.3.3. цих Правил.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В свою чергу, п.3.3. Правил №190 встановлює умови для проведення розрахунку витрат води у разі безоблікового водокористування, який здійснюється виробником (Позивачем) за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Період, щодо якого застосовується такі умови розрахунку визначається в порядку п.3.4. цих Правил та встановлюється з дня початку такого користування, а якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Між тим, розглянувши позовні вимоги Комунального підприємства «Водоканал» та матеріали означеної справи, судом першої інстанції було зроблено висновок про неможливість встановлення розміру витрат за безоблікове водокористування у відповідності до п.п.3.3,3.4 Правил №190 через недоведеність Позивачем часу початку та закінчення такого безоблікового водокористування в приміщенні Відповідача, що зумовило й відмову у задоволені розглядуваних позовних вимог.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевим судом було встановлено, а Відповідачем спростовано не було факт витоку води у мережі Споживача до встановленого засобу обліку, що вже в силу п.10.1 Правил №190 є достатньою підставою для розрахункового способу визначення плати, передбаченого п.3.3 цих Правил. При цьому, період, протягом якого застосовується означений порядок розрахунку, визначається положеннями п.3.4 Правил №190.

Відтак, Позивачем було розраховано плату за безоблікове водокористування за період з 08.11.2014р. по 20.11.2014р. (13 діб), при цьому, за наявності сумніву в правильності визначення строку такого безоблікового водокористування місцевим судом необґрунтовано було відмовлено у задоволені позовних вимог, тоді як п.3.4 Правил №190 передбачає, що при неможливості визначення терміну початку безоблікового водокористування розрахунковий період становить один місяць.

Таким чином, неможливість визначення періоду при встановленому факті витоку води передбачає можливість задоволення заявлених позовних вимог Комунального підприємства «Водоканал» розрахованих за безоблікове водокористування в межах одного місяця, що, з огляду на період здійснення таких розрахунків, не тільки не перевищує означеного обсягу, але й визначений доказово належним чином без перевищення дати припинення витоку.

Дійсно, судом першої інстанції не спростовано можливості відліку початку витоку з 08.11.2014р., враховуючи, що 07.11.2014р. Позивачем було знято покази приладів обліку Відповідача без встановлення зауважень щодо витоку у світлі вимог п.5.22. Правил №190. Посилання з цього приводу на довідку начальника дільниці №2 цеху №1 Позивача (а.с.59) та витягу з журналу виконаних робіт (а.с.61), в яких фіксується факт виявлення витоку 19.11.2014р., підтверджуючи сам факт витоку як підставу для застосування п.п.3.3., 3.4. Правил №190, жодною мірою не доводить, що такого витоку не було до цієї дати адже момент виявлення витку і фактичний початок безоблікового водоспоживання через такий виток не є тотожними.

Означений висновок суду апеляційної інстанції зумовлює задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Водоканал» про стягнення заборгованості за безоблікове водокористування за період з 08.11.2014р. по 20.11.2014р. в розмірі 6798,96грн. за договором №7444 від 12.05.2008р. в повному обсязі, що має наслідком скасування переглядуваного рішення суду через неправильне застосування матеріального права.

Таким чином, з огляду на допущені місцевим судом порушення норм матеріального права, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, наслідком чого є необхідність скасування переглядуваного рішення із прийняттям нового - про задоволення позовних вимог у повному обсягу, що в світлі положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України зумовлює віднесення на рахунок Відповідача судових витрат як за подання позову, так і за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.01.2017р. (повний текст підписано 25.01.2017р.) по справі №908/3095/16 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.01.2017р. (повний текст підписано 25.01.2017р.) по справі №908/3095/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення у справі №908/3095/16, яким позовні вимог Комунального підприємства «Водоканал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-1» задовольнити в повному обсязі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-1» (вул. 12 Квітня, 3-А, м.Запоріжжя, 69037, ) на користь Комунального підприємства «Водоканал» (вул.Святого Миколая, 61, м. Запоріжжя, 69002, ) заборгованість за період з 08.11.2014р. по 20.11.2014р. в розмірі 6798,96грн. за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №7444 від 12.05.2008р., нараховану за безоблікове водокористування, та судовий збір в розмірі 1378,00грн.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-1» (вул. 12 Квітня, 3-А, м.Запоріжжя, 69037, ) на користь Комунального підприємства «Водоканал» (вул.Святого Миколая, 61, м. Запоріжжя, 69002, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1515,80грн.

6. Доручити Господарському суду Запорізької області видати накази про примусове виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2017р., оформивши їх у відповідності до приписів ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

7. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О.Попков

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1-2 - сторонам, 3-у справу, 4 - ДАГС, 5 - ГСЗО