номер провадження справи 5/139/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2017 Справа № 908/3394/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком (69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 133)

До відповідача: Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області (72311, Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Б. Хмельницького, 68 - а)

про стягнення 67 885,13 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1053 від 12.12.2016 р.

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №01-06/3816-02 від 19.09.2016 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

20.12.2016 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення 67 885,13 грн.

Ухвалою суду від 20.12.2016 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/3394/16, справі присвоєно номер провадження 5/139/16, розгляд якої призначено на 25.01.2017 р. Судом неодноразово оголошувались перерви. В судовому засіданні 17.02.2017 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 17.02.2017 р. представник позивача надав суду письмові додаткові пояснення від 14.02.2017 р. за вих. №12/65, підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.01.2017 р. за вих. №12/42-1, пояснивши, що протягом грудня 2015 р. позивачем надавалися телекомунікаційні послуги споживачам телекомунікаційних послуг, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, які мають право на відповідні пільги, передбачені чинним законодавством. Переліки споживачів-пільговиків за видами пільг було складено позивачем за формою №2-пільга, направлено відповідачу 03.01.2016 р. в електронному вигляді та 13.01.2016 р. у паперовому вигляді. Отже, за грудень 2015 р. сума видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг, склала 67 885,13 грн. Всупереч вимогам чинного законодавства, витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг населенню на пільгових умовах за грудень 2015 р. відповідачем компенсовані позивачу не були, у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 67 885,13 грн. Також, Акт за формою № 3-пільга за результатами розрахунку видатків на відшкодування витрат повязаних з наданням пільг за грудень 2015р. відповідачем складено не було та не направлено на підписання позивачу, що є порушенням чинного законодавства. Позивач вважає, що відповідач порушує встановлені нормативно-правовими актами зобовязання, незаконно ухиляється від відшкодування позивачу пільг з оплати послуг звязку, з підстав не передбачених законодавством. Позивач просить стягнути з відповідача 67 885,13 грн. заборгованості за грудень 2015 р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на статтю 63 Закону України Про телекомунікації, ст. ст. 48, 89, 102 Бюджетного кодексу України, п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 р., ст. ст. 11, 16, 96, 526, 530, 610, 625 ЦК України, ст. ст. 20, 144, 174, 193, 216, 218 ЦК України та просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача надав суду письмові доповнення від 15.02.2017 р. за вих. №3613/01-01-02 до відзиву на позовну заяву, підтримав доводи, викладені у відзиві від 3613/01-01-02 від 20.01.2017 р. зазначивши, що позовні вимоги управлінням не визнаються повністю, оскільки між ПАТ «Укртелеком» Запорізька філія КЦТ №536 м. Мелітополь (далі Постачальник) та Управлінням соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області було укладено договір від 05.01.2015 р. №68 на фінансування пільг та субсидій для населення. Предметом вказаного договору є відносини сторін щодо фінансування пільг та субсидій за послуги звязку наданих одержувачам пільг та житлових субсидій. Згідно з п.1.2. договору Постачальник надає послуги, здійснює нарахування пільг окремим категоріям громадян. Облік громадян, які мають право на пільги ведеться в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги. Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою № 2-пільга. Згідно з п.2.1.3. договору Постачальник зобовязаний до 4-го числа місяця, наступного за звітним, підписати з платником акт звіряння розрахунків по пільгах та субсидіях. Уповноважений орган до 15 числа подає фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою № 3-пільга. Компенсування виплати здійснюється в межах Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» та відшкодовувалися за рахунок субвенцій з державного бюджету, тобто органом яким прийнято рішення щодо введення відповідних пільг. 04.01.2016 р. від позивача на електронну адресу відповідача надійшов файл в електронному вигляді щодо звірки осіб, які мають право на пільги у м. Мелітополь, згідно даних в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги. Більше позивач не звертався до Управління, а не у телефонному режимі, а не особисто. Розрахунків вартості послуг за грудень 2015 р. згідно з формою № 2-пільга в порядку п.2.1.2 договору, від позивача до відповідача не надходило. Розрахунки вартості послуг за грудень 2015 р. відповідно до форми № 2-пільга у паперовому вигляді, відповідно до умов договору, позивачем були надіслані відповідачу лише 16.12.2016 р. за вхідним №3542/01-01. Крім цього, станом на 01.01.2016 р. між сторонами вказаного договору був підписаний акт № 9/1 звіряння розрахунків за надані населенню послуги звязку та встановлення телефонів, на які надаються пільги» (форма № 3-пільга), в якому зазначена відсутність заборгованості в поточному році та за минулі роки. У Державному бюджеті України на 2016 р. не передбачена субвенція на надання пільг з послуг звязку, інших передбачених законодавством пільг, в тому числі компенсації втрати частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального для фізичних осіб та компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян, а також на погашення заборгованості за минулий рік. Також управління є виконавчим органом Мелітопольської міської ради Запорізької області та утримується за рахунок коштів місцевого бюджету, отже брати на себе зобовязання з відшкодування, яка виникла з державного бюджету немає законних підстав. У січні та впродовж 2016 р. від позивача до відповідача надходили листи, в яких позивач просить прийняти акти звіряння за відповідний місяць 2016 р. за формою № 2-пільга та жодного посилання на прийняття актів звіряння за вказаною формою за грудень 2015 р. в цих листах позивачем не було зазначено. З огляду на викладене, відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком (позивач) є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 р. № 295, інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації», телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 р. № 295 визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг зв'язку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Як свідчать матеріали справи, у грудні 2015 р. Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Запорізької філії ПАТ «Укртелеком» (позивачем) були надані послуги зв'язку на пільгових умовах населенню у м. Мелітополь, що включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги відповідно до спеціальних законів.

Згідно пп. "б" п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256, якою затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок № 256), встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з Державного бюджету України. Зокрема, пунктом 2 вищевказаної Постанови встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Згідно п. 3 Порядку № 256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг м. Мелітополя є Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Постанови та Порядку № 256, відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (далі - Положення № 117), підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга" (пункт 10).

Згідно з підпунктом 1 пункту 11 Положення №117 уповноважений орган щомісяця звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

Відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 11 Положення №117 уповноважений орган після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою « 5-пільга» та реєстр розрахунків згідно з формою « 7-пільга»; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою «3-пільга»; до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою « 3-пільга».

Згідно з пунктом 4 Порядку №256 перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя.

За пунктом 5 Порядку № 256 головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад, зокрема, до 22 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг послуг зв'язку.

Пункт 6 Порядку № 256 визначає, що фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Відповідно до ч. 1 п. 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у пятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п.8 Порядку № 256).

Як свідчать матеріали справи, протягом 2015 р., в тому числі у спірний період в грудні 2015 р. позивачем надавалися послуги споживачам телекомунікаційних послуг, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, які мають право на відповідні пільги. Позивачем понесені витрати на надання послуг звязку означеним категоріям пільговиків на загальну суму 67885,13 грн., в підтвердження чого позивачем надано розрахунок видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг у грудні 2015 р. (форми № 2-пільга).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні, 04.01.2016 р. від позивача на електронну адресу Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області в електронному вигляді надійшов DBF-файл форми № 2- пільга за грудень 2015 р. для проведення попереднього звіряння сум та абонентів відповідно до вимог п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою КМУ від 29.01.2003 р. №117.

Крім цього, відповідно до журналу контролю руху вихідної кореспонденції відділу обслуговування масового сегмента ПАТ Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком, оригінал якого було досліджено судом, супровідним листом від 13.01.2016 р. за вих. №32/2-3-20 відповідачу простою кореспонденцією було направлено акт форми № 2- пільга за грудень 2015 р. на загальну суму наданих послуг 67 885,13 грн. в кількості 3016 абонентів на 80 аркушах.

Також, позивачем повторно було направлено відповідачу акт форми № 2- пільга за грудень 2015 р. рекомендованою кореспонденцією листом від 13.12.2016 р. №32/2-3-499, яку Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області отримало 14.12.2016 р., що підтверджується витягом з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта».

Листом від 26.12.2016 р. за вих. №3542/01-01-02 Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на лист від 13.12.2016 р. за вих. 32/2-3-499 надало відповідь про те, що розрахунки вартості послуг за грудень місяць 2015 р., згідно з формою №2-пільга в порядку п.2.1.2 договору від 05.01.2015 р. №68 від ПАТ «Укртелеком» не надходило та вказаний розрахунок отримано управлінням лише 16.12.2016р. Отже, ПАТ «Укртелеком» були порушення зобовязання по договору, а саме строки надання розрахунків вартості послуг, згідно з формою №2-пільга. Також, посилається на акт №9/1 звірки розрахунків, в якому зазначено про відсутність заборгованості станом на 01.01.2016 р. Посилається на те, що фінансування пільг та субсидій здійснюється по мірі надходження коштів із державного бюджету за рахунок відповідних субвенцій, повязаних із наданням послуг, але станом на теперішній час заборгованість перед ПАТ «Укртелеком» в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком відсутня.

Крім цього, вказаний акт відповідачу було направлено разом з позовною заявою від 14.12.2016 р. за вих. №12/312, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 14.12.2016 р. та фіскальним чеком від 14.12.2016 р. №9324.

Суд зазначає, що ні в Порядку № 256, ні в Положенні про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги не зазначено в який саме спосіб (нарочно, поштою простою або рекомендованою кореспонденцією) позивачу необхідно подавати уповноваженому органу акт форми № 2-пільга для проведення відповідної звірки.

Відповідач посилається на п.2.1.3 договору від 05.01.2015 р. №68 на фінансування пільг та субсидій для населення, який укладено між ПАТ «Укртелеком» Запорізька філія КЦТ №536 м. Мелітополь (далі Постачальник) та Управлінням соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, відповідно до якого Постачальник зобовязаний до 4-го числа місяця, наступного за звітним, підписати з платником акт звіряння розрахунків по пільгах та субсидіях.

Суд зазначає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані нормами чинного законодавства України без посилання на вказаний договір.

Однак, навіть враховуючи умови вказаного договору, судом встановлено, що відповідно до п. 2.1.2 цього договору Постачальник зобовязується щомісячно до 25-го числа місяця надавати Платнику на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці за формою « 2-пільга» затвердженою згідно з постановою КМУ від 29.01.2003 р. №117 «Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги».

Отже, враховуючи, що позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача за грудень 2015 р., суд зазначає, що згідно з умовами вказаного договору Постачальник повинен був до 25 січня 2016 р. подати Платнику акт форми №2-пільга за грудень 2015 р.

Крім цього, чинне законодавство України не передбачає обовязковості договірних відносин сторін на відшкодування витрат за надані послуги звязку пільговим категоріям громадян, оскільки зобовязання сторін у цій справі виникають безпосередньо із Законів України.

Таким чином, договірні зобовязання сторін не є єдиною підставою для відшкодування відповідних пільг, оскільки порядок надання та відшкодування таких пільг передбачений спеціальними законами та нормативно-правовими актами з посиланням на які позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Також, посилання відповідача на Акт №9/1 «Звіряння розрахунків за надання населенню послуги звязку та встановлення телефонів, на які надаються пільги» (форма № 3-пільга) відповідно до якого станом на 01.01.2016 р. заборгованість відповідача в поточному та за минулі роки відсутня, судом до уваги не приймається, оскільки станом на 01.01.2016 р. за проведеною звіркою між сторонами не існувало заборгованості у відповідача перед позивачем, оскільки за грудень 2015 р., ще не настав строк для подачі позивачем акту форми №2-пільга.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на виконання п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги позивачем надані відповідачу як уповноваженому органу, розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам за грудень 2015 р., згідно форми № 2-пільга.

Також, законодавством не передбачено особливого порядку подання форми №2-пільга за останній місяць календарного року грудень, у звязку з чим розрахунок щодо вартості послуг, наданих пільговикам в грудні 2015 р. був позивачем поданий відповідачу в січні 2016р., а також в грудні 2016 р.

Отже, на підставі вищевказаних нормативних актів, відповідач, за рахунок державних субвенцій, зобов'язаний відшкодувати витрати, понесені позивачем внаслідок надання населенню м. Мелітополь послуг зв'язку на пільгових умовах.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства та положень Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субвенцій та компенсацій від 11.01.2005 р. № 20 (в редакції згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 р. № 64 «Про внесення змін до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субвенцій та компенсацій»), відповідач не здійснив в повному обсязі відшкодування позивачу наданих послуг зв'язку пільговим категоріям населення, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем за грудень 2015 р. у розмірі 67 885,13 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи відповідача про те, що управління є виконавчим органом Мелітопольської міської ради Запорізької області та утримується за рахунок коштів місцевого бюджету, отже брати на себе зобовязання з відшкодування, яка виникла з державного бюджету немає законних підстав. Компенсування виплати здійснюється в межах Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» та відшкодовувалися за рахунок субвенцій з державного бюджету, тобто органом яким прийнято рішення щодо введення відповідних пільг. У Державному бюджеті України на 2016 р. не передбачена субвенція на надання пільг з послуг звязку, інших передбачених законодавством пільг, судом до уваги не приймаються, з огляду на наступне.

Однак, суд зазначає, що обставини, на які посилається відповідач, не є такими, що скасовують вказані пільги, надання яких встановлено законодавчими актами України та не позбавляють права підприємств, якими надаються відповідні послуги на отримання відшкодування за надані пільги в установлений законодавством спосіб.

Крім цього, законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Таким чином, відсутність бюджетних коштів у відповідача не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 р. по справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України.

Згідно з пунктом 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 р. відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446, від 15.05.2012 р. у справі № 3-28гс12 та постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 р. у справі № 15/5027/715/2011.

Відповідно до пункту 12 Порядку №256 суми субвенцій, не використані головними розпорядниками коштів за призначенням протягом бюджетного року, перераховуються органами Державної казначейської служби до державного бюджету в останній робочий день бюджетного року. Погашення кредиторської заборгованості за зазначеними державними програмами соціального захисту населення, яка утворилась станом на початок року, провадиться першочергово.

Таким чином, законодавством передбачена норма щодо обовязковості виконання бюджетних зобовязань минулих років.

Проте, відповідач посилаючись на Акт №9/1 станом на 01.01.2016 р. про відсутність фінансової заборгованості, у січні 2016 р. та протягом 2016 р. не вжив заходів передбачених п.5 Порядку № 256 та п. 11 Положення №117 та ухилився від проведення звірки розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою « 3-пільга» за грудень 2015 р. на суму 67 885,13 грн. та взяття на облік вказаної суми, що є неприпустимим, з огляду на статтю 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач зазначає, що у січні 2016 р. не отримав акт звірки за формою № 2-пільга у паперовому вигляді за грудень 2015 р., однак як добросовісна управнена особа в інтересах держави відповідач мав зясувати у надавача послуг - ПАТ Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком причини неподання такої інформації та вжити належних заходів для виконання свого обовязку.

Крім цього, позивач листом від 13.12.2016 р. за вих. №32/2-3-499 та з направленням позову до суду надіслав відповідачу акт форми № 2-пільга за грудень 2015 р., однак відповідач відмовився від проведення розрахунків та взяття на облік зазначеної суми, оскільки акт форми № 2-пільга було надано управлянню лише 16.12.2016 р., а отже ПАТ Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком були порушені строки надання розрахунків вартості послуг за відповідною формою.

Суд зазначає, що ні в Положенні №117, ні в Порядку № 256 не містяться умови, що недотримання строків подання акту форми № 2-пільга до головного розпорядника коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, може призвести до відмови у відшкодуванні відповідних сум.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сума заборгованості у розмірі 67 885,13 грн. за грудень 2015 р. згідно акту форми № 2-пільга підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області (72311, Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Б. Хмельницького, 68 а, ) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком (69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 133, п/р 4929 в ПАТ «Альфа-Банк», м. Київ, МФО 300346, ) заборгованість у розмірі 67 885 (шістдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят пять) грн. 13 коп., судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 22.02.2017.