ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2017 р. Справа № 926/4233/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Хабіб М.І.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Чернівецькій області б/н від 06.01.2017р. (вх. № 01-05/195/17 від 16.01.2017р.)

на рішення господарського суду Чернівецької області від 26.12.2016р.

у справі № 926/4233/16

за позовом: Приватного акціонерного товариства Вінницьке мостобудівельне управління №4 (надалі ПрАТ Вінницьке мостобудівельне управління №4)

до відповідача: Служби автомобільних доріг у Чернівецькій області

про стягнення 170812,95 грн. заборгованості,

за участю:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 26.12.2016р. у справі №926/4233/16 (суддя Гушилик С.М.) позов задоволено. Стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Чернівецькій області на користь ПрАТ Вінницьке мостобудівельне управління №4 97 581,60 грн. основного боргу, 5 590,17 грн. 3% річних, 67 641,18 грн. інфляційних та 2 562,20 грн. судового збору.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідач, як замовник, не оплатив прийняті ним роботи вартістю 97 581,60 грн. Сума основного боргу підтверджується матеріалами справи, в свою чергу відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. З посиланням на положення ст. 625 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних є правомірними.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що не мав можливості виконати договірні зобовязання через відсутність фінансування з державного бюджету на відповідні роботи. Покликається на відкладальні обставини, які сторони обумовили в п. 4.8 договору № 116 від 14.11.2013р. Просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 26.12.2016р. у справі № 926/4233/16 та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Позивач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників. Згідно повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень від 02.02.2017р. обізнані з датою, часом і місцем розгляду апеляційної скарги.

Суд не визнавав обовязковою явку сторін в судове засідання. Отже, в силу положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при їх відсутності.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Чернівецької області від 26.12.2016р. у справі № 926/4233/16.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2013р. між Службою автомобільних доріг у Чернівецькій області (замовник) та ПрАТ Вінницьке мостобудівельне управління №4 (підрядник) укладено договір на виконання робіт по поточному ремонту № 116, за умовами якого підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи по поточному середньому ремонту тимчасового мосту САРМ (низового) через р.Черемош в с. Розтоки на а/д Р-62 (дорога державного значення) відповідно до затвердженої кошторисної документації та в обумовлений цим договором термін. Замовник зобов'язується прийняти закінчений поточним ремонтом об'єкт і сплатити вартість виконаних робіт (а.с.10-14).

Відповідно до п. 1.2 договору склад та обсяги робіт, що є предметом договору, визначаються на підставі проектно-кошторисної документації.

Згідно п. 2.1 договору підрядник розпочне виконання робіт з моменту підписання договору і завершить при належному фінансуванні робіт в строк до 31 грудня 2013 року (з правом дострокового виконання).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що роботи вважаються виконаними після підписання акту виконаних робіт.

У відповідності до п. 3.1 вартість робіт за цим договором складає 99474,60 грн., в тому числі ПДВ, в тому числі утримання служби замовника згідно з п. 2.8.13 ДБН Д 1.1.1.2000 та листом Держбуду України від 04.10 2000р. №7/7-1010.

Джерело фінансування робіт державний бюджет. Виконання робіт здійснюється на власний страх і ризик підрядника та залежить від реального обсягу фінансування (п.п.3.3, 3.4 договору).

В розділі 4 договору сторони встановили порядок розрахунків. Так, розрахунки оплата виконаних робіт здійснюється замовником на підставі акту виконаних робіт /форма КБ-2в/ та довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат /форма КБ-3/ з додатками в повному обсязі, підписаного уповноваженими представниками сторін. Розрахунки за виконані по цьому договору роботи здійснюються на підставі актів виконаних робіт згідно вимог чинного законодавства, протягом 30 календарних днів після підписання акту. Замовник має право змінити суму вартості виконання робіт по договору, в звязку з можливим корегуванням державного плану обсягу дорожніх робіт, повідомивши про це підрядника за 15 днів. Оплата за виконані роботи здійснюється тільки при умові належного фінансування протягом пяти банківських днів з дати отримання замовником відповідного фінансування на свій реєстраційний рахунок (п.п.4.1, 4.4, 4.6, 4.8 договору).

Відповідальність сторін за порушення договірних зобовязань та порядок врегулювання спорів визначені розділом 11 договору.

Згідно п.п. 12.1, 12.2 строком дії договору є час, протягом якого сторони здійснюють свої права та виконують свої обовязки відповідно до договору. Цей договір набирає чинності з дати його підписання і є чинним до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Договір на виконання робіт по поточному ремонту № 116 від 14.11.2013р. підписаний і скріплений печатками сторін, докази про внесення змін чи доповнень до нього у справі відсутні.

Відповідно до узгодженої сторонами довідки вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року складає 97 581,60 грн. з ПДВ (а.с.15).

Приєднаною до матеріалів справи копією акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року підтверджується виконання ПрАТ Вінницьке мостобудівельне управління №4 та прийняття Службою автомобільних доріг у Чернівецькій області будівельних робіт на загальну суму 97 581,60 грн. з ПДВ по договору № 116 від 14.11.2013р. (а.с.16-18).

Акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року скріплений підписами та печатками сторін. Жодних зауважень щодо якості, обсягів та терміну виконання робіт відповідач не предявляв.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази про оплату відповідачем прийнятих по договору № 116 від 14.11.2013р. будівельних робіт вартістю 97 581,60 грн., що слугувало підставою звернення ПрАТ Вінницьке мостобудівельне управління №4 до місцевого господарського суду з даним позовом.

При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності із статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В ході розгляду апеляційної скарги Служби автомобільних доріг у Чернівецькій області судом встановлено, що відповідач без жодних зауважень прийняв від ПрАТ Вінницьке мостобудівельне управління №4 на підставі договору на виконання робіт по поточному ремонту № 116 від 14.11.2013р. будівельні роботи загальною вартістю 97 581,60грн., що підтверджується вищеописаним актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, та не оплатив їх вартості.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на момент прийняття оскаржуваного рішення місцевого господарського суду в матеріалах справи відсутні докази про виконання відповідачем свого зобовязання щодо оплати прийнятих від ПрАТ Вінницьке мостобудівельне управління №4 будівельних робіт вартістю 97581,60 грн.

Проаналізувавши вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ПрАТ Вінницьке мостобудівельне управління №4 97 581,60 грн. основного боргу.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку інфляційних втрат та річної процентної ставки, не спростованого відповідачем, позивач нарахував за період з грудня 2013 року по листопад 2016р. 3% річних в сумі 5590,17 грн. та 67641,18 грн. інфляційних від простроченої суми заборгованості.

Вказаний розрахунок заборгованості в цій частині позову є арифметично правильним. Отже, суд першої інстанції правомірно задоволив дані позовні вимоги.

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на неможливість виконати договірні зобовязання через відсутність фінансування з державного бюджету на оплату спірних будівельних робіт, оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини ним не надано.

Враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги суд покладає на скаржника відповідно до положень статті 49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Чернівецької області від 26.12.2016р. у справі №926/4233/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Хабіб М.І.

ОСОБА_1