ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" лютого 2017 р.Справа № 916/3426/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Кубишко Х.М.

розглянувши справу №916/3426/16

за позовом Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Придніпровська залізниця

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „МЕТПРОМГРУП

про стягнення 70 355грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №2049 від 25.10.2016р.

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю №50/33 від 13.12.2017.

Суть спору: ПАТ „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Придніпровська залізниця звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ТОВ „МЕТПРОМГРУП штрафу в сумі 70 355 грн., який нарахований відповідачу за неправильно зазначену у залізничній накладній №51272524 масу вантажу, який відправлений ТОВ „МЕТПРОМГРУП у вагоні №65286544.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України та п.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу від 21.11.2000р. №644, а також на відомості, які зазначені відправником у залізничній накладній №51272524 щодо маси вантажу та обставини, що встановлені у комерційному акті РА №014658/1356 від 03.10.2016р., який складений на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

В свою чергу представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та надав до суду клопотання про зменшення розміру штрафу, яке обґрунтоване вимогами п.3 ч.1 ст.83 ГПК України, ст.233 ГК України, ч.3 ст.551 ЦК України та посиланнями на скрутне фінансове становище товариства, відсутністю збитків та інших негативних наслідків для позивача, а також сумлінним ставленням до виконання своїх договірних обовязків перед позивачем.

На підставі ст.77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалася перерва до 13.02.2017р., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

На підставі ст.85 ГПК України у судовому засіданні за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

26.09.2016р. зі станції відправлення ім. Кожушко А.М. ТОВ „МЕТПРОМГРУП у вагоні №65286544 відправлений вантаж лом чорних металів у кількості 66750 кг, не пойменований в алфавіті, що підтверджується залізничною накладною №51272524.

Відповідні відмітки вантажовідправника у вказаній залізничній накладній свідчать, що вантаж завантажений навалом, що маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах.

При цьому згідно з відміткою вантажовідправника у розділі 55 залізничної накладної останнім підтверджено правильність внесених у накладну відомостей.

Під час надходження цього вантажу на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці складений акт загальної форми №35837 від 02.10.2016р., згідно з яким при візуальному огляді виявлено, що завантаження нижче бортів 40 см, покрито металевими листами, марковано вапном. Повідомленням станції Синельникове-1 вага у вагоні менше на 5500 кг. Вагон відчеплений на перевірку та зданий під охорону.

03.10.2016р. на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці складений комерційний акт РА №014658/1356, в якому встановлено, що при переважуванні на справних електронах вагах №4226194 (повірка 03.10.2015р.) виявилось брутто 86650 кг, тара з документу 24700 кг, нетто 61950 кг, що менше ваги зазначеної в документах на 4800кг. В комерційному відношенні завантаження нижче рівня ботів 40 см. Вантаж накрито металевими листами різних форм та конфігурацій в кількості 25шт. На листах нанесено маркування вапном, що відповідає документам. Листи укриття та маркування не пошкодження, виїмки відсутні. В технічному стані вагон справний, бездверний. Люки зачинені, додаткові закріплені проволокою 6мм.

Згідно з витягом з Технічного паспорту вагонних ваг №088 станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці останню повірку ЗВВТ проведено 03.10.2015р.

Згідно з розрахунком позивача, штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу становить 70355 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу, яка зазначена у залізничній накладній в сумі 14071 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Згідно з ч.2 ст.908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Аналогічні положення щодо регулювання правовідносин в галузі перевезення передбачені і у ч.5 ст.306 ГК України.

Відповідно до ст.37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У ст.23 Статуту залізниць України встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Вимогами р. ІІ Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138) та зареєстрованих в Мінюсті України 24.11.2000р. за №863/5084 встановлено, що вантажовідправником заповнюються в т.ч. такі графи накладної як „Найменування вантажу (графа 20), „Маса вантажу, визначена відправником (графа 24), „Спосіб визначення маси (графа 26), „ОСОБА_2 завантажено вантаж у вагон (контейнер) (графа 28), „Правильність внесених відомостей підтверджую (графа 55).

Згідно з відомостями, які внесені у залізничну накладну відправником вантажу та правильність внесення яких підтверджена представником останнього ОСОБА_3, про що свідчить його підпис на залізничній накладній, маса вантажу визначена відправником та становить 66750 кг. Спосіб визначення маси вантажу вагонні ваги. Навантаження здійснено засобами відправника.

Водночас обставини, які встановлені у комерційному акті, складеному на станції призначення вантажу, свідчать, що маса вантажу у вагоні становить 61950 кг, що менше на 4800 кг, ніж зазначено у залізничній накладній.

В силу вимог ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. У ст.118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Водночас вимогами п.5.5. Правил оформлення перевізних документів також передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що залізниця має право нараховувати штраф на підставі статей 118 та 122 Статуту залізниць України окремо за кожне порушення: неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача. Аналогічні висновки містяться у Розясненнях Президії ВГСУ від 29.09.2008р. №04-5/225 та в оглядовому листі ВГСУ від 29.11.2007р. №01-8/917 Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства.

Згідно з розрахунком штрафу, який здійснений позивачем за неправильне зазначення відповідачем маси вантажу у вагоні №65286544 розмір штрафу становить 70355 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу, яка зазначена у залізничній накладній в сумі 14071 грн.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає, що позивачем доведені обставини неправильного зазначення відповідачем маси вантажу, що в силу вимог ст.ст.118,122 Статуту залізниць України є підставою для стягнення з відповідача штрафу.

Більш того, обставини неправильного зазначення відповідачем у накладній маси вантажу визнаються і самим відповідачем у клопотанні про зменшення розміру штрафу, в якому відповідач просить суд зменшити суму штрафу до однієї провізної плати, яка складає 14071 грн., з посиланням при цьому на скрутне матеріальне становище, що підтверджується фінансовим звітом станом на 30.09.2016р.

Відповідно до ч.1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У ч.3 ст.551 ЦК України також встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

При цьому у п.3.17.4. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції встановлено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Згідно з п.6.4. Розяснень Президії ВГСУ від 29.09.2008р. №04-5/225 „Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з вимогами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає, що поданими до суду доказами відповідачем доведено скрутне матеріальне становище, наявність якого розцінюється судом як винятковий випадок, що в свою чергу надає суду можливість задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір нарахованого відповідачу штрафу до одного розміру провізної плати 14071 грн., із врахуванням при цьому того, що позивач не навів суду жодних доводів про наявність скрутного майнового стану позивача.

У звязку із задоволенням клопотання відповідача позовні вимоги задовольняються господарським судом частково в сумі 14071 грн.

На підставі ст.44, 49 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Придніпровська залізниця задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Метпромгруп ( 65005, м. Одеса, вул. Середня, буд. 83/2, , р/р 716 в ПАТ КБ „Приватбанк у Одеській області, МФО 328704) на користь Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії „Придніпровська залізниця (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, код ЄДРПОУ ВП 40081237, р/р 7468 в філії Дніпропетровське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України) штраф у розмірі 14071 (чотирнадцять тисяч сімдесят одна) грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 20 лютого 2017 р.

Суддя Г.Є. Смелянець