Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" лютого 2017 р. Справа № 906/1284/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: адвокат ОСОБА_1 дов. №1/2016 від 03.08.2016

від відповідача: не прибув

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_2 підприємства "Торгімпекс" (м. Житомир)

до ОСОБА_3 установи "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" (смт. Пулини, Житомирської області)

про стягнення 149223,58 грн.

Позивачем ОСОБА_2 підприємством "Торгімпекс" (м. Житомир) пред'явлено позов до відповідача ОСОБА_3 установи "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" про стягнення на його користь 149 223, 58 грн. заборгованості, з яких: 71642, 24 грн. основного боргу, 6453, 64 грн. - 3% річних, 71 127, 70 грн. суми інфляційних втрат.

В обґрунтування підстав заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати коштів за виконані роботи на об'єкті "Реконструкція приміщень Червоноармійської ЦРЛ в смт. Червоноармійськ Житомирської області" згідно умов, порядку та строків, визначених Договором №1 про закупівлю робіт за державні кошти від 11.10.2012р.

Ухвалою від 27.12.2016р. господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходи по підготовці справи до розгляду.

До початку розгляду справи по суті позивачем не подано заяви про зміну підстави та предмету позову, відповідачем не подано зустрічного позову, відповідно.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, в усній формі доводить, що відповідач виконані роботи прийняв по актам приймання-передачі виконаних робіт, однак частково здійснив оплату виконаних будівельних робіт за серпень 2013р. та не здійснив оплату за грудень 2013р.

Відповідач в засідання суду не з'явився, однак в судовому засіданні 23.01.2017р. представник відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 18.01.2017р. Зокрема з огляду на те, що згідно акту ревізії Державної фінансової інспекції України в Житомирській області №06-04-09/047 від 30.10.2014р. в ході проведення планової ревізії діяльності КУ "Центральна районна лікарня" Червоноармійської районної ради за період з 01.09.2009р. по 01.01.2013р. встановлено, що відповідно до акту ревізії від 18.04.2013р. ПП "Торгімпекс" виявлено завищення вартості виконаних робіт з реконструкції лікарні за рахунок включення в акти приймання виконаних підрядних робіт невідповідних витрат на нормативно-розрахункові матеріальні ресурси відповідно до фактичних обсягів виконаних робіт на суму 56419 грн., а також під час проведення вибіркових контрольних обмірів виконаних робіт встановлено невідповідність вартості виконаних робіт на загальну суму 33773 грн. В свою чергу, Державною фінансовою інспекцією здійснено вихід до ПП "Торгімпекс" для проведення зустрічної звірки документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з ЦРЛ, однак у зв'язку з тим, що ПП "Торгімпекс" за адресою, вказаною у договорі, унеможливило перевірку кредиторської заборгованості в сумі 71 642, 26 грн., щор рахувалась на ЦРЛ станом на 01.03.2014р. перед позивачем. Ухвалою від 13.01.2016р. Червоноармійський районний суд в ЦРЛ вилучив оригінали проекту "Реконструкція приміщень Червоноармійської ЦРЛ в смт. Червоноармійськ Житомирської області" та креслення для проведення будівельно-технічної експертизи.

Крім того, в провадженні Пулинського ВП Новоград-Волинського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР №0000115 від 25.07.2016р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В рамках кримінального провадження проведено будівельно-технічну експертизу для встановлення загальної суми завищення виконаних робіт, станом на 17.01.2017р. триває досудове розслідування.

До початку розгляду справи засобами електронної пошти суду адвокат ОСОБА_4, посилаючись на договорів про надання правової допомоги укладеного КУ "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" від 17.02.2017р. та який зобов'язувався надати в наступне засідання, надіслав суду заяву про відкладення розгляду справи з підстав зайнятості його в іншому судовому процесі.

Господарський суд відхилив подане клопотання, як необґрунтоване, з огляду на ст.28, п. 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу судами першої інстанції".

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створив сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, відповідно до ст. 75 ГПК України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, в засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду про часткове задоволення позову.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2012р. між відповідачем КУ "Центральна районна лікарня Червоноармійської районної ради" (як замовник)(в подальшому, відповідач КУ "Центральна районна лікарня Червоноармійської районної ради" постановою ВРУ від 19.05.2016р. за №1377-VII був перейменований на КУ "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" та позивачем ОСОБА_2 підприємством "Торгімпекс" (як учасник) було укладено Договір №1 про закупівлю робіт за державні кошти, відповідно до якої було позивач, як учасник, зобов'язався протягом 2012-2013 років виконати роботи, зазначені в проектно-кошторисній документації, що виготовлена на "Реконструкція приміщень Червоноармійської ЦРЛ в смт. Червоноармійськ Житомирської області", а замовник - прийняти та оплатити такі роботи (надалі за тестом - Договір №1) (а.с. 11-16).

Кількість (обсяг) робіт визначено проектно-кошторисною документацією та змінами до неї.

Обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п. 1.2., 1.3. Договору №1)

Якість робіт визначена у розділі 2 Договору №1.

За умовами п. 3.1. Договору №1, сума цього Договору становить 3 782 103, 00 грн. з ПДВ. Розмір бюджетних асигнувань, в межах яких мають бути виконані роботи в 2012 році, складає 1 870 200, 00 грн. з ПДВ. Фінансування робіт і наступних роках буде здійснюватися в межах бюджетних призначень, визначених у рішеннях про виділення коштів.

Згідно ч. 2 п. 3.2. Договору №1 сторони визначили, що ціни на окремі види робіт є динамічними і можуть коригуватися відповідно до вимог діючого законодавства по фактично виконаним об'ємам, цінам і матеріалам, але в межах договірної ціни. Ціна на окремий вид робіт уточнюється при оформленні форм №КБ-2 та №КБ-3 згідно ДБН Д.1.1.-1-2000 (із змінами).

За умовами п. 4.1. Договору №1 сторони домовились, що розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником, на підставі норм Постанови КМУ "Питання попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за державні кошти" №1404 від 09.10.2006р. і постанови КМУ "Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва" №1764 від 27.12.2001р., який перераховує попередню оплату (аванс) на організацію виконання робіт та придбання матеріалів в розмірі 30% від суми фінансування на 2012 рік, що становить 561 060, 00 грн. з ПДВ на строк не більше двох місяців. Подальші платежі здійснюються згідно актів виконаних робіт за формою КБ-3 та КБ-2.

Замовник здійснює наступні платежі за виконані роботи на підставі актів за формою КБ-3 і КБ-2, підписані уповноваженими представниками сторін. Акт приймання виконаних підрядних робіт і довідку про вартість виконаних підрядних робіт готує учасник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника до 26 числа звітного місяця на електронних та паперових носіях.

Згідно п. 5.1. Договору №1 передбачено, що строк (термін) виконання робіт - до 31.12.2013 року згідно з календарним планом. В межах фінансування на 2012р. до 31.12.2012рік.

Права та обов'язки сторін визначено розділом VI Договору №1.

Відповідальність сторін визначено розділом VII Договору №1.

Строк вирішення спору, згідно п. 10.1. Договору №1 якого, - до 31.12.2013р., але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

У травні 2013р. сторони підписали Додаткову угоду до Договору №1 від 11 жовтня 2012р., згідно якої сторони змінили п. 3.1. в частині визначення розміру бюджетних асигнувань в межах якої мають бути виконані роботи в 2013р. складає 1 438 0253, 00 грн. з ПДВ; а. п. 5.1. Договору №1 щодо строку виконання робіт - по мірі надходження фінансування (а.с. 17).

Позивач, на виконання умов Договору №1 виконав відповідачу будівельні підрядні роботи, про що свідчать акт №10 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013р. на суму 185 937, 00 грн. (КБ-2в), акт №б/н за грудень 2013р. на суму 34 543, 26 грн. (КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2013р. (КБ-3) та за грудень 2013р. (КБ-3) (а.с. 18-30).

Відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості підрядних робіт виконав частково, сплативши позивачеві частково за актом №10 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013р. та не оплативши в повному обсязі акт виконаних робіт за грудень 2013р., загалом на суму 71 642, 24 грн.

У зв'язку із зазначеним, позивач 12.10.2016р. за №12/10/16 надіслав відповідачу претензію з вимогою про сплату заборгованості, зокрема в частині сплати боргу на суму 71 642, 24 грн., а також 3% річних та суму інфояційних втрат (а.с. 31).

Відповідач у відповіді на претензію за №1335 від 20.10.2016р. вказав що на даний час згідно акту виконаних робіт сума заборгованості перед позивачем становить 71 642, 24 грн.. однак зазначив, що без висновку будівельної експертизи, призначеної в рамкам кримінального провадження, перерахувати кошти заборгованості не має можливості (а.с. 32).

Зазначене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду з вимогою про стягнення заборгованості за виконані будівельні підрядні роботи.

Додатково, позивач просить суд стягнути з відповідача. в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, 3% річних на суму 6453, 64 грн. та суму інфляційних втрат в розмірі 71 127, 70 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно і об'єктивно розглянувши в сукупності до ст. 43 ГПК України, всі обставини спору, господарський суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами Договір №1 про закупівлю робіт за державні кошти від 11.10.2012р. за своєю правовою природою є договором підряду.

Як передбачено частиною 1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст. 854 ЦК України).

Згідно ч.1 і ч.2 ст.875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

За умовами ст. 526 ЦК України та 1 ст.193 ГК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином передбаченого договорами зобов'язання щодо сплати вартості виконаних робіт в повному обсязі та у встановлений договорами строк.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору №1 позивач ПП "Торгімпекс" виконав підрядні роботи на об'єкті "Реконструкція приміщень Червоноармійської ЦРЛ в смт. Червоноармійськ Житомирської області", що підтверджується актом №10 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013р. та актом виконаних робіт за грудень 2013р., загалом на суму 71 642, 24 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки сторони спору підписали акти приймання-передачі виконаних робіт за серпень 2013р. та грудень 2013р. без будь-яких зауважень, відповідач втратив право заявляти про виявлені недоліки у виконаних позивачем роботах, в тому числі, щодо їх обсягів та вартості.

Як встановив суд, підставою відмови відповідача оплатити позивачу кошти за виконані роботи стали саме результати проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності лікарні Державною фінансовою інспекцією у Житомирській області.

Однак Верховний Суд України вже неодноразово вирішував питання щодо застосування пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (постанова від 7 жовтня 2014 року у справі № 21-368а14, постанова від 18 листопада 2014 року у справі № 21-461а14, постанова від 20 січня 2015 року у справах №№ 21-603а14, 21-40а14, постанова від 23.02.2016 у справі 818/1857/14, постанова від 27. 01. 2016р. у справі № 2а-4367/10/0770), сформувавши таку правову позицію:

- відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги; такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом;

- зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Окрім того, згідно із п. 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 акт ревізії - документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Відповідно до п. 50 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, в тому числі, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Вищевикладене доводить, що наявність збитків, завданих державі виконанням господарського зобов'язання об'єктом контролю, доводиться, насамперед, в судовому порядку та за позовом органу державного фінансового контролю, а не у спосіб не відмови об'єкту контролю ( в даному спорі - відповідач) виконати своє зобов'язання перед кредитором. Іншою умовою стягнення коштів у дохід держави є незаконність договорів, тоді як обставини незаконності укладеного сторонами Договору №1 у справі не встановлені . Більше того, наявність виконаного сторонами Договору №1 доводить наявність підстав для сплати коштів.

Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 71 642, 24 грн. основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи законність вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат, господарський суд зазначає таке.

Як зазначено в статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем визначено період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. із суми боргу 71 642, 24 грн. 3% річних в розмірі 6453, 64 грн. та 71127, 70 грн. суми інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Господарський суд не погоджується із розрахунком, здійсненим позивачем, з урахуванням того, що сторони не погодили строк сплати, з урахуванням п. 4.1. Договору №1, зокрема погодили, що подальші платежі здійснюються згідно актів виконаних робіт за формою КБ-3 та КБ-2, тому строк сплати слід вважати 20.10.2016р., тобто дати розгляду відповідачем претензії №12/10/16 від 12.10.2016р..

Здійснивши перерахунок річних та інфляційних, суд вважає обґрунтованим до стягнення:

- 3% річних: за період з 20.10.2016р. по 31.12.2016р., 73 дні прострочення, сума боргу 71 642, 24 грн., що становить 428, 68 грн.;

- суми інфляційних втрат за період грудня 2016р., 100, 9 індекс інфляції, сума боргу 71 642, 24 грн., що становить 644, 78 грн.

Таким чином, у стягненні 6024,96 грн 3% річних та 70482,92 грн інфляційних втрат суд відмовляє.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Витрати щодо сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-3,4-7, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_3 установи "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" (12000, смт.Пулини, вул. Шевченка, 95, р/р № 3259 в ГУДКСУ у3 Житомирській області, МФО 811039, ) на користь ОСОБА_2 підприємства "Торгімпекс" ( 10005, м. Житомир, вул. Піонерська,27, ) :

- 71 642, 24 грн основного боргу,

- 428,68 грн 3% річних,

- 644,78 грн інфляційні втрати ,

- 1090,73 грн судового збору.

Видати наказ.

3. У стягненні 6024,96 грн 3% річних та 70482,92 грн інфляційних втрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.02.17року.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (простою)

3- відповідачу (рек. з повідомл.)