ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. Справа № 922/279/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М. , суддя Істоміна О.А.

секретар судового засідання Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №27 від 27.01.2017)

відповідача ОСОБА_2 (довіреність №007Др-20-1216 від 29.12.2016)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків (вх. №362 Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.01.2017 у справі №922/279/17, винесену за результатами розгляду заяви Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків про вжиття заходів до забезпечення позову по справі №922/279/17

за позовом Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків

про зобов'язання відновити постачання,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд зобовязати відповідача - Публічне акціонерне товариство "Харківгаз", м. Харків відновити постачання природного газу на котельну по вул. Леоновій, м. Дергачі, що експлуатується підприємством позивача. Позов обґрунтовано з посиланням на те, що 16.01.2017 відповідач без попереднього повідомлення позивача, відключив від газопостачання котельну по вул. Леоновій, м. Дергачі, що експлуатується підприємством позивача для надання послуг теплопостачання населенню та бюджетним установам м. Дергачі.

Водночас із позовною заявою позивач звернувся до суду із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій просив суд заборонити Публічному акціонерному товариству "Харківгаз", м. Харків до вирішення даної справи по суті вчиняти дії по припиненню, обмеженню газопостачання усіх об'єктів Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків. Дана заява обґрунтована тим, що Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" має особливий статус, як підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги з теплопостачання населенню Харківської області, при цьому відключення об'єктів системи централізованого теплопостачання від газопостачання може призвести до руйнування самої системи, порушення чи зупинки безперервного процесу подачі тепла, порушення єдиного безперервного технологічного процесу виробництва транспортування теплової енергії та розподілу її споживачам, тощо.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.01.2017 по справі №922/279/17 (суддя Шарко Л.В.) частково задоволено заяву Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків (вх. № 279/17 від 17.01.2017) про вжиття заходів до забезпечення позову. Заборонено Публічному акціонерному товариству "Харківгаз" (адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1; ) до вирішення даної справи по суті вчиняти дії по припиненню, обмеженню газопостачання котельні за адресою Харківська область, м. Дергачі, вул. Леонова, що експлуатується Харківським обласним комунальним підприємством "Дирекція розвитку інфраструктури території" (адреса: 61013, м. Харків, майдан Свободи, 5, під'їзд 3, поверх 5; ). Стягувачем за даною ухвалою є Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" (адреса: 61013, м. Харків, майдан Свободи, 5, під'їзд 3, поверх 5; ). Боржником за даною ухвалою є Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" (адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1; ). В іншій частині заяву Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків (вх. № 279/17 від 17.01.2017 р.) про вжиття заходів до забезпечення позову залишено без задоволення.

Відповідач - ПАТ "Харківгаз" із даною ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та провести розподіл судових витрат відповідно до ст. 49 ГПК України. Разом з цим, скаржник звернувся до суду апеляційної інстанції із клопотанням про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, в якому просить суд визнати причину пропуску цього строку поважною.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 клопотання Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено. Прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження та призначено її до розгляду на 14 лютого 2017 р. о 12:30 год.

Позивач Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків відзиву на апеляційну скаргу не надав, проте його уповноважений представник ОСОБА_1 в судовому засіданні 14.02.2017 просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши уповноважених представників позивача та відповідача, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Господарський суд має право на підставі матеріалів справи та фактичних обставин обрати ті заходи забезпечення, які, на його переконання, необхідні для забезпечення позову.

Колегія суддів апеляційної інстанції визначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, забезпечення позову по суті це певне обмеження субєктивних прав та інтересів відповідача або повязаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Приймаючи ухвалу про заборону вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Вказані роз'яснення щодо практики застосування заходів до забезпечення позову викладені в постанові пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.

До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем, з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Харківської області від 18.01.2017 у даній справі, якою вжито заходи до забезпечення позову, у повному обсязі відповідає усім вищезазначеним критеріям, а також вимогам процесуального законодавства, зокрема приписам статей 66 та 67 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Розподіл обов'язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин справи покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Як свідчать матеріали справи, підставою для подання позивачем позову по даній справі останнім зазначено безпідставне, на його думку, відключення від газопостачання котельні по вул. Леоновій, 1 у місті Дергачі, що експлуатується підприємством позивача для надання послуг теплопостачання населенню та бюджетним установам міста Дергачі.

Господарський суд першої інстанції зазначив, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, позивач у даній справі Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" є комунальним підприємством, якому надано ліцензію № 041759 від 10.08.2012 на виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Окрім цього, судом першої інстанції за наявними у справі матеріалами зясовано, що Котельня по вул. Леоновій у місті Дергачі експлуатується підприємством позивача для надання послуг теплопостачання населенню та бюджетним установам міста Дергачі.

Вмотивовуючи ухвалу, якою вжито заходів до забезпечення позову, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що відключення котельні по вул. Леоновій у місті Дергачі від газопостачання в опалювальний період може призвести до припинення теплопостачання населення та бюджетних установ міста Дергачі. Крім того, припинення (обмеження) теплопостачання окремих об'єктів системи централізованого теплопостачання, до яких відноситься і котельня по вул. Леоновій у місті Дергачі, може порушити єдиний безперервний технологічний процес виробництва, транспортування теплової енергії та розподілу її споживачам і призведе до руйнування внутрішньо будинкових мереж та мереж теплопостачання.

Позивачем наведено переконливі доводи щодо наявності обставин, які у відповідності до статті 66 Господарського процесуального кодексу України є підставами для вжиття заходів забезпечення позову у даній господарській справі, оскільки вжиття таких заходів є гарантією захисту прав та інтересів Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", а скасування заходів по забезпеченню позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії зробить неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

За оцінкою колегії суддів апеляційної інстанції місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що заходи забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "Харківгаз", м. Харків до вирішення даної справи по суті вчиняти дії по припиненню, обмеженню газопостачання котельні по вул. Леоновій, 1 у місті Дергачі, є пропорційними щодо тих наслідків, які може викликати їх невжиття, та такими, що дозволяють досягти збалансованості інтересів сторін даного спору, оскільки, припинення/обмеження газопостачання зазначеної котельні може призвести до надзвичайних ситуацій техногенного характеру, та завдати непоправної шкоди мешканцям міста Дергачі.

Вказані висновки повністю відповідають положенням частини першої статті 20 Господарського кодексу України, якими передбачено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Враховуючи всі вищезазначені обставини, повязані із підставами подання заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції скориставшись наданим йому правом, дійшов законного та обґрунтованого висновку, що з метою недопущення негативних наслідків, заява позивача підлягає частковому задоволенню, в звязку з чим на час розгляду справи та до вирішення її по суті слід вжити заходів до забезпечення позову шляхом тимчасової заборони відповідачу вчиняти дії по припиненню, обмеженню газопостачання котельні по вул. Леоновій, 1 у місті Дергачі. Зазначене не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог, адже у разі невжиття цих заходів виконання рішення суду буде утруднено.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі здійснюється в межах предмета позову та не призведе до фактичної неможливості здійснювати відповідачем господарську діяльність, а також не порушує будь-яких прав та інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Також колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що в іншій частині заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки решта викладених в ній вимог виходить за межі заявлених позовних вимог у даній справі, та не стосуються зазначеного у ній предмета спору.

Заявником апеляційної скарги не наведено жодних обставин, які б свідчили про порушення його прав вжиттям оскаржуваною ухвалою заходів до забезпечення позову, як тимчасова заборона відповідачу вчиняти дії по припиненню, обмеженню газопостачання котельні по вул. Леоновій, 1 у місті Дергачі до вирішення даної справи по суті, а також не підтверджено, що вжиті судом заходи до забезпечення позову перешкоджають його господарській діяльності. Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що викладені в апеляційній скарзі доводи стосуються вирішення даного спору по суті, проте, у даному випадку судом апеляційної інстанції розглядається доцільність застосування заходів до забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана відповідачем ухвала господарського суду прийнята при повному зясуванні обставин справи, а твердження, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються висновками, викладеними в ухвалі суду, у звязку з чим правові підстави для її скасування і задоволення апеляційної скарги у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтями 105, 106, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.01.2017 по справі №922/279/17 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Істоміна О.А.