ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Справа № 911/119/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Київського міського центру зайнятості

до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

про стягнення 18 270,14 грн.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1, предст. за дов. від 03.01.2017 № 01-22/7-48;

відповідач ОСОБА_2, предст. за дов. від 04.07.2016 № 19-6265.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернувся Київський міський центр зайнятості (позивач) до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (відповідач) про стягнення 18 270,14 грн. матеріального забезпечення, як допомоги по безробіттю, яка була виплачена громадянці ОСОБА_3, останнє місце роботи - Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що наказом ДП «МА «Бориспіль» по особовому складу за №11-07/1-709/п від 12.08.2015року ОСОБА_3 поновлена на роботі з 17 грудня 2014 року (на підставі рішення Оболонського районного суду), а відтак виплачене гр. ОСОБА_3 матеріальне забезпечення у розмірі 18 270,14 грн. з січня по 2015 по липень 2015 підлягає поверненню на користь Київського міського центру зайнятості.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.01.2017 було порушено провадження по справі №911/119/17 та призначено до розгляду на 13.02.2017.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив в повному обсязі, про що подав письмовий відзив на позов від 09.02.2017 та зазначив, що ОСОБА_3 є особою, яка отримала допомогу по безробіттю від Київського міського центру зайнятості і, одночасно, середній заробіток за час вимушеного прогулу від ДП МА «Бориспіль», а відтак в позові слід відмовити.

10.02.2017 позивач через канцелярію суду подав клопотання про витребування доказів, зокрема, від Головного управління по м. Києву та Київській області інформацію про зарахування допомоги по безробіттю, а також від відповідача рішення Оболонського районного суду м. Києва, Апеляційного суду м. Києва та постанову Верховного Суду України у справі № 2/756/1752/15.

В судовому засідання 13.02.2017 позивач усно підтримав заявлений позов. Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Додаткових письмових пояснень та доказів сторонами подано не було.

В судовому засіданні 13.02.2017 судом було розглянуто клопотання про витребування доказів та відмовлено в його задоволенні, у звязку достатністю в матеріалах справи доказів для повного та всебічного розгляду справи.

Згідно з ч. 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

13.02.2017 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

30 грудня 2014 року з заявою про надання статусу безробітного до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості звернулась громадянка ОСОБА_3.

Відповідно до поданої заяви, остання у відповідності до ЗУ «Про зайнятість населення» та ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» просила призначити виплату допомоги по безробіттю з тих підстав, що наказом № 11-07/1-423п від 17.12.2014 ОСОБА_3 було звільнено з роботи.

Згідно персональної картки Оболонського РЦЗ від 30.12.2004, останнє місце роботи ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

У відповідності до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року за № 5067-VІ та п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року за № 198, ОСОБА_3 надано статусу безробітної з 30 грудня 2014 року, тобто з моменту звернення до служби зайнятості.

На підставі поданої заяви та норм ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»,ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02 березня 2000 року за №1533-ІІІ, Оболонським РЦЗ призначено допомогу по безробіттю ОСОБА_3 з 06 січня 2015 року (з 8 дня після реєстрації) по 31 грудня 2015 року.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року по справі №2/756/1752/15 (унікальний номер 756/766/15-ц) ОСОБА_3 поновлено на роботі в ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» з 17 грудня 2014 року на посаді чергового залу відділу обслуговування в терміналах аеровокзального комплексу наземного обслуговування підрозділів, підпорядкованих заступнику генерального директора з виробництва та аеродромно-технічного забезпечення на період відсутності ОСОБА_4 до фактичної дати виходу на роботу, та визнано незаконним й скасовано наказ № 11-07/1-1423/п від 17.12.2014 року про звільнення ОСОБА_3 на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України.

Згідно з рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року по справі № 22-ц/796/13320/2015 та Постанови Верховного Суду України від 25 травня 2016 року по справі № 6-511цс16, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року в частині поновлення на роботі ОСОБА_3 в ДП «МА «Бориспіль» залишено без змін.

На підставі вищезазначених рішень, наказом ДП «МА «Бориспіль» по особовому складу за №11-07/1-709/п від 12.08.2015року ОСОБА_3 була поновлена на роботі з 17 грудня 2014 року.

У відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.ч. 1 ст. V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, який затверджено Наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015р. за № 613, та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09 липня 2015 р. за № 821/27266, ОСОБА_3 з 06 січня 2015 року було припинено виплату допомоги по безробіттю у звязку з поновленням безробітного на роботі за рішенням суду .

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та абзацу 10 пп. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, ОСОБА_3 з 30 грудня 2014 року припинено реєстрацію як безробітної у звязку з поновленням зареєстрованої безробітної на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Згідно з розрахунком виплаченого матеріального забезпечення, ОСОБА_3 отримала за період з січня 2015 року по липень 2015 загалом 18 270,14 грн.,зокрема, за січень 2015 р. - 2591,68 грн.; лютий 2015 р. - 2791,04 грн.; березень 2015 р. - 3126,62 грн.; квітень 2015р. - 2566,30 грн.; травень 2015 р. - 2585,33 грн.; червень 2015 р. - 2545,79 грн.; липень 2015 р. - 2063,38 грн.

Відповідно до вказаного вище, Оболонським РЦЗ видано наказ від 31 серпня 2016 року за № 129, згідно якого виплачене гр. ОСОБА_3 матеріальне забезпечення у розмірі 18 270,14 грн. визнано безпідставним та таким, що підлягає стягненню з вини роботодавця - ДП «МА «Бориспіль».

У відповідності ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачу була надіслана претензія від 07 вересня 2016 року за вих. № 19-8770 про необхідність повернення виплаченого матеріального забезпечення ОСОБА_3, яка залишена без задоволення, про що свідчить відповідь ДП «МА «Бориспіль» від 10 жовтня 2016 року за № 35-22-480.

У поданому відповідачем відзиві також заперечується сума заборгованості та необхідність її сплати на користь позивача з тих підстав, що відповідачем в ході добровільного виконання судових рішень по справі №756/766/15-ц про поновлення ОСОБА_3 на роботі, ДП МА «Бориспіль» сплачено громадянці ОСОБА_3 30243,59 грн.

Однак, суд дані заперечення розцінює критично, оскільки виплата громадянці грошової компенсації за рішеннями суду не є ідентичним поняттям та не стосується предмету даного позову.

Це пояснюється тим, що допомога по безробіттю, стягнення якої є предметом даного позову, виплачена громадянці ОСОБА_3 Центром зайнятості, підлягає відшкодуванню відповідачем в порядку встановленого статтею 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», як така, що була нарахована у звязку з наданням статусу безробітного.

В свою чергу, виплати здійснені ДП «МА «Бориспіль» громадянці ОСОБА_5 виконані згідно рішення суду в порядку ч. 2 ст. 235 КЗпП є сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З урахуванням вищевикладених обставин, зважаючи на те, що виплати в розмірі 18 270, 14 грн. підтверджуються матеріалами справи, є правомірними та обґрунтованими нормами законодавства, суд прийшов висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача 18 270,14 грн.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська обл., м. Бориспіль, ) на користь Київського міського центру зайнятості (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 47Б, ) 18 270 (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят) грн. 14 коп. матеріального забезпечення по безробіттю, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 22.02.2017

Суддя О.В. Щоткін