ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.02.2017 Справа № 904/12530/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНТИЗ", м. Синельникове, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "ШПЛІНТ.УА", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за простими векселями

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №12 від 19.01.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 13.07.2016р.

ОСОБА_3, дов. від 13.07.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СИНТИЗ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "ШПЛІНТ.УА" про стягнення боргу в розмірі 2 595 368,62грн. за простими векселями серії АА №1716625 на суму 157 101,52грн., серії АА №1716622 на суму 88 267,10грн., серії АА №1716623 на суму 350 000,00грн., серії АА №1716620 на суму 200 000,00грн., серії АА №1716619 на суму 300 000,00грн., серії АА №1716624 на суму 300 000,00грн., серії АА №1716616 на суму 600 000,00грн., серії АА №1716617 на суму 600 000,00грн., емітованими Товариством з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "ШПЛІНТ.УА" 12.01.2010р.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідачем не погашено заборгованість за простими векселями.

Відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі, зазначає, що у зв'язку з фінансовими труднощами не має можливості здійснити розрахунок за векселями.

У судовому засіданні оголошувалась перерва згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

09.02.2017р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СИНТИЗ" (довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОКІН" (повірений) укладено договір доручення на купівлю цінних паперів №БД-16/202/1, за умовами якого повірений зобов'язався надати довірителю послугу з купівлі цінних паперів, а саме: укласти від імені довірителя поза фондовою біржею договір купівлі-продажу цінних паперів. Повірений діє від імені та за рахунок довірителя.

20.07.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СИНТИЗ" (покупець), від імені та за дорученням якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОКІН" (повірений покупця), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тімора" (продавець) укладено договір №БВ-16/202/1-1 купівлі-продажу цінних паперів, за умовами якого продавець зобов'язався передати, а покупець - прийняти та сплатити вартість цінних паперів.

Відповідно до п.1.2. договору дані про цінні папери, що відносяться до предмету цього договору, зокрема: векселі прості, ордерні, документарної форми існування; емітент - Товариство з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "ШПЛІНТ.УА", серії: АА №1716625 від 12.01.2010р. у розмірі 157 101,52 грн., АА №1716622 від 12.01.2010р. у розмірі 88 267,10грн., АА №1716623 від 12.01.2010р. у розмірі 350 000,00грн., АА №1716620 від 12.01.2010р. у розмірі 200 000,00грн., АА №1716619 від 12.01.2010р. у розмірі 300 000,00грн., АА №1716624 від 12.01.2010р. у розмірі 300 000,00грн., АА №1716616 від 12.01.2010р. у розмірі 600 000,00грн., АА №1716617 від 12.01.2010р. у розмірі 600 000,00грн.; дата погашення - за пред'явленням, але не раніше 2014р.

Згідно п.1.4. договору цінні папери, визначені п.1.2. договору, відповідають вимогам чинного законодавства України.

За п.п.2.1.1. договору продавець зобов'язаний протягом 3-х банківських днів з дати підписання цього договору передати вищевказані цінні папери покупцю за актом прийому-передачі цінних паперів, що є невід'ємною частиною договору (додаток №1).

Покупець зобов'язується протягом 3-х банківських днів з дати підписання цього договору сплатити в безготівковій формі на поточний рахунок продавця загальну суму договору, визначену п.1.3. договору. Розрахунки між продавцем та покупцем здійснюються без дотримання принципу "поставка цінних паперів проти оплати" (п.3.1. договору).

20.07.2016р. сторони підписали акт прийому-передачі цінних паперів, відповідно до якого ТОВ "Тімора" передало, а ТОВ "СИНТИЗ" (позивач) прийняло цінні папери із вчиненим повним (іменним) індосаментом (а.с.14).

Отже позивач став векселедержателем простих векселів серії: АА №1716625 від 12.01.2010р. у розмірі 157 101,52 грн., АА №1716622 від 12.01.2010р. у розмірі 88 267,10грн., АА №1716623 від 12.01.2010р. у розмірі 350 000,00грн., АА №1716620 від 12.01.2010р. у розмірі 200 000,00грн., АА №1716619 від 12.01.2010р. у розмірі 300 000,00грн., АА №1716624 від 12.01.2010р. у розмірі 300 000,00грн., АА №1716616 від 12.01.2010р. у розмірі 600 000,00грн., АА №1716617 від 12.01.2010р. у розмірі 600 000,00грн. (а.с.17-20).

20.07.2016р. позивач, як векселедержатель, звернувся до відповідача, як векселедавця, з листом за №179/1 від 20.07.2016р. про пред'явлення до оплати простих векселів серії: АА №1716625 від 12.01.2010р. у розмірі 157 101,52 грн., АА №1716622 від 12.01.2010р. у розмірі 88 267,10грн., АА №1716623 від 12.01.2010р. у розмірі 350 000,00грн., АА №1716620 від 12.01.2010р. у розмірі 200 000,00грн., АА №1716619 від 12.01.2010р. у розмірі 300 000,00грн., АА №1716624 від 12.01.2010р. у розмірі 300 000,00грн., АА №1716616 від 12.01.2010р. у розмірі 600 000,00грн., АА №1716617 від 12.01.2010р. у розмірі 600 000,00грн. (а.с.21). Даний лист відповідач отримав 25.07.2016р. (а.с.22).

25.07.2016р. відповідач повідомив позивача про отримання оригіналів простих векселів до сплати, однак зазначив, що не має можливості здійснити оплату у зв'язку з неплатоспроможністю товариства, а також наявністю арештів, накладених Баглійським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ на його майно і рахунки в межах виконавчого провадження. Крім того відповідач просив позивача відстрочити оплату за вказаними векселями (а.с.23).

Станом на момент розгляду справи пред'явлені позивачем прості векселі не оплачені відповідачем, що і стало причиною виникнення спору.

Відносини, пов'язані з обігом векселів в Україні, регулюються, зокрема, Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (з урахуванням застережень, передбачених у додатку II до неї), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Законами України "Про обіг векселів в Україні" (ст.2 якого містить застереження стосовно дії окремих положень Уніфікованого закону на території України), "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі".

Разом з тим, вексельні правочини (у тому числі щодо видачі, акцептування (в тому числі в порядку посередництва), індосування, авалювання та оплати векселя) регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобовязання (статті 202-211, 215-236, 509-609 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.194 Цивільного кодексу України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Згідно ст.14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі.

Іншими словами, вексель являє собою спосіб розрахунків, тобто є грошовим зобов'язанням, яке в силу ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України має виконуватись належним чином.

Статтею 75 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі передбачено, що простий вексель містить: (1) назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; (2) безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; (3) зазначення строку платежу; (4) зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; (5) найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; (6) зазначення дати і місця складання простого векселя; (7) підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Статтею 77 Уніфікованого Закону визначено, що до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

За ст.3 Закону України "Про обіг векселів в Україні" зобов'язуватися та набувати права за переказними і простими векселями на території України можуть юридичні та фізичні особи.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007р. №5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів" (далі - постанова Пленуму ВСУ) простий або акцептований переказний вексель строком платежу "за пред'явленням" підлягає оплаті в день його належного пред'явлення до платежу. Держатель такого векселя повинен пред'явити його до платежу протягом одного р. від дати складення, якщо векселедавець не скоротив або не встановив більш тривалий строк. Строк для пред'явлення відраховується з дати складання векселя. Якщо у векселі строком "за пред'явленням" вказано, що він не може бути пред'явлений до платежу раніше визначеної дати, строк для його пред'явлення до платежу відраховується з цієї дати.

Згідно ч.2 ст.34 Уніфікованого Закону трасант може встановити, що переказний вексель зі строком платежу за пред'явленням не може бути пред'явленим для платежу раніше визначеної дати. У цьому разі строк для пред'явлення починається від зазначеної дати.

Відповідно до ст.70 Уніфікованого Закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Отже прості векселя предявлені до оплати у строки, встановлені чинним законодавством, однак вказані у векселях суми відповідачем не сплачені.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач докази сплати заборгованості за простими векселями до суду не надав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "ШПЛІНТ.УА" (51907, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, 3-й Баглійський провулок, 1-Ж, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНТИЗ" (52500, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Кирпична, 13, ) борг у розмірі 2 595 368,62грн. (два мільйона п"ятсот дев"яносто п"ять тисяч триста шістдесят вісім грн. 62коп.) за простими векселями серії АА №1716625 на суму 157 101,52грн., серії АА №1716622 на суму 88 267,10грн., серії АА №1716623 на суму 350 000,00грн., серії АА №1716620 на суму 200 000,00грн., серії АА №1716619 на суму 300 000,00грн., серії АА №1716624 на суму 300 000,00грн., серії АА №1716616 на суму 600 000,00грн., серії АА №1716617 на суму 600 000,00грн., емітованими Товариством з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "ШПЛІНТ.УА" 12.01.2010р., та судовий збір у розмірі 38 930,53грн. (тридцять вісім тисяч дев"ятсот тридцять грн. 53коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.02.2017р.

Суддя ОСОБА_4