ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2017 року Справа № 39/5005/9711/2012

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: представник не з'явився , ;

від відповідача: Цвіркун А.А., представник, довіреність №10 від 03.01.2017 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2017 року у справі №39/5005/9711/2012

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до відповідача: Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 568 632 грн. 03 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 року у справі №39/5005/9711/2012 з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (надалі - КПТМ "Криворіжтепломережа") на користь Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат") стягнуто 568 632 грн. 03 коп. основного боргу та 11 372 грн. 64 коп. судового збору.

24.12.2016 року на виконання вищезазначеного рішення Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ.

ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із скаргою в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої, з урахуванням поданих уточнень, позивач просив суд визнати неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та старшого державного виконавця Куліковської Альони Олександрівни щодо примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області №39/5005/9711/2012 від 06.12.2012 року, яка полягає:

- у несвоєчасній перевірці майнового стану боржника;

- у несвоєчасному накладенні арешту на рахунки боржника, відкриті в ПАТ "А-Банк";

- у ненаправленні матеріалів до правоохоронних органів про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за відкриття нових рахунків;

- у нескладанні акту та ненаправленні подання до правоохоронних органів про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за незбереження арештованого та описаного майна;

- у неоголошенні у розшук з подальшим затриманням належних боржнику 63 одиниць технологічних транспортних засобів;

- у ненаправленні до суду подання для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника до виконання зобов'язань за рішенням.

Окрім того, скаржник просив суд зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з метою забезпечення своєчасного та повного виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області №39/5005/9711/2012 від 06.12.2012 року:

- скласти акт та надіслати до органів національної Поліції подання про притягнення директора КПТМ "Криворіжтепломережа" ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за незбереження майна, на яке накладено арешт та описано;

- накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням та внести відповідний запис до реєстру обтяжень і оголосити заборону на вчинення дій щодо відчуження;

- здійснити вихід за адресою боржника для проведення опису належного боржнику майна;

- винести постанову про оголошення розшуку з подальшим затриманням та постановкою на штрафмайданчик технологічних транспортних засобів КПТМ "Криворіжтепломережа", зазначених у листі Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №25/31 від 26.11.2015 року, у кількості 63 одиниці техніки та направити дану постанову до органів Національної Поліції для проведення розшукових дій та затримання транспортних засобів;

- звернутися до суду з поданням за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника юридичної особи за межі України ОСОБА_2 до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2017 року у справі №39/5005/9711/2012 (суддя Ліпинський О.В.) скаргу задоволено частково; визнано неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області №39/5005/9711/2012 від 06.12.2012 року; в решті скарги відмовлено.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд її скасувати, прийняти нове рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі.

Апелянт на виклик суду не з'явився, звернувся зклопотанням про розгляду апеляційної скарги без участі його представника за наявними матеріалами справи.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у надісланому на адресу апеляційного господарського суду листі просить суд припинити провадження у справі з огляду на повне фактичне погашення боржником перед стягувачем заборгованості у спірному виконавчому провадженні на момент розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №36241472 щодо виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2012 року; 05.02.2013 року винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №36241472 до зведеного виконавчого провадження №14682118.

Згідно положень статті 1 чинної на час відкриття виконавчого провадження редакції Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів, це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

В силу приписів ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Згідно вимог ч. 8 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У складі наданих до справи копій документів зведеного виконавчого провадження відсутні докази в підтвердження дотримання державним виконавцем вимог ч. 8 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" в частині здійснення перевірки майнового стану боржника з періодичністю у кожні два тижні - щодо виявлення рахунків, та кожні три місяці - щодо виявлення нерухомості та рухомого майна відповідно.

Щодо неправомірності бездіяльності виконавчої служби, яка, на думку скаржника, полягає в несвоєчасному накладенні арешту на рахунки боржника, відкриті в ПАТ "А-Банк", слід зауважити, що законодавством не передбачено можливість накладення арешту на рахунки боржника, державним виконавцем може бути накладено арешт лише на грошові кошті, які обліковуються на відповідних рахунках.

Згідно положень ч. 4 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" арешт, накладений на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках та інших фінансових установах, поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Зважаючи на те, що 14.07.2014 року в рамках зведеного виконавчого провадження № 14682118 виконавчою службою було накладено арешт на грошові кошти боржника у межах загальної суми стягнення, дія такого арешту поширюється на всі кошти, в тому числі ті, які розміщені на рахунках в ПАТ "А-Банк", що відкриті боржником після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно вимог ч. 6 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо після накладення державним виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судове рішення і відкриває нові рахунки у банках чи інших фінансових установах, державний виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

При цьому, за наявністю підтвердженого матеріалами виконавчого провадження факту невиконання боржником вимог виконавчих документів, які об'єднані у зведеному виконавчому провадженні №14682118, та підтвердження факту відкриття боржником нових рахунків у банківській установі ПАТ "А-банк" після винесення постанови про накладення арешту від 14.07.2014 року, якою боржника повідомлено про заборону відкриття нових рахунків, державний виконавець належним чином не відреагував на відповідні порушення з боку боржника, та не звернувся з даного приводу до правоохоронних органів, як то передбачено ст. 65 Закону.

З урахуванням наведених вище обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що скарга ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" є частково обґрунтованою й такою що підлягає задоволенню шляхом визнання неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області №39/5005/9711/2012 від 06.12.2012 року.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги шляхом визнання неправомірною бездіяльність безпосередньо старшого державного виконавця Куліковської Альони Олександрівни, адже на відміну від цивільного процесу, в якому оскаржуються дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачає оскарження дій чи бездіяльності саме органу державної виконавчої служби.

Доводи скаржника щодо неправомірної бездіяльності виконавчої служби, яка полягає у ненаправленні матеріалів до правоохоронних органів про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за незбереження арештованого та описаного майна, а також у неоголошенні в розшук з подальшим затриманням належних боржнику 63 одиниць технологічних транспортних засобів, та у ненаправленні до суду подання для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника до виконання зобов'язань за рішенням, колегія суддів вважає безпідставними.

В обґрунтування своїх доводів щодо необхідності звернення до правоохоронних органів з приводу притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності на незбереження арештованого та описаного майна, скаржник посилається на те, що 28.03.2013 року виконавчою службою було накладено арешт на нерухоме майно боржника, але в процесі виконання було встановлено, що таке майно ліквідовано, що, на думку скаржника, свідчить про незаконні дії відносно майна, на яке накладено арешт.

Як вбачається з матеріалів справи 28.03.2013 року державним виконавцем було складено акти опису й арешту майна боржника, згідно яких накладено арешт на належні боржнику об'єкта нерухомості. На описане та арештоване майно встановлено обмеження шляхом заборони відчуження, передачі будь-яким третім особам на будь-яких майнових правах, та заборони руйнування й розукомплектування.

Постановою державного виконавця від 12.06.2015 року чинність арешту нерухомого майна боржника припинено (скасовано) в зв'язку із встановленням значного ступеню зносу, внаслідок чого витрати, пов'язані із зверненням на таке майно перевищать суму, за яку воно може бути реалізовано.

Зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів в підтвердження того, що погіршення технічного стану майна сталося саме внаслідок неправомірних дій боржника, а ні в результаті нормального зносу, який властивий речам даного виду, у суду відсутні підстави вважати, що в діях органу державної виконавчої служби наявні ознаки неправомірної бездіяльності, що полягає у ненаправленні матеріалів до правоохоронних органів про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за незбереження арештованого та описаного майна.

Щодо доводів скаржника відносно невчинення виконавчою службою дій з оголошення в розшук з подальшим затриманням належних боржнику 63 одиниць технологічних транспортних засобів, та ненаправлення до суду подання для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника слід зазначити, що за змістом положень ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" вирішення питання щодо необхідності оголошення розшуку майна боржника, як і звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України, віднесено до повноважень державного виконавця, який самостійно вирішує черговість та необхідність вжиття відповідних заходів виконавчого провадження.

Таким чином, на відміну від обов'язку здійснити оцінку правомірності вжиття (невжиття) державним виконавцем заходів примусового виконання (ст. 32 Закону), суд позбавлений права визначення необхідності вчинення тих чи інших заходів виконавчого провадження, які наведені в ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", в зв'язку з чим, доводи в зазначеній частині скарги колегією суддів до уваги не приймаються.

З огляду на викладені вище обставини, не вбачається підстав для задоволення скарги шляхом зобов'язання відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області здійснити перелічені у скарзі заходи виконавчого провадження, адже за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд може зобов'язати орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, тобто заходи примусового виконання рішення, до яких згідно ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" віднесено: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Отже, зі змісту наданих суду доказів вбачається, що в процесі виконання рішення суду у даній справі, в межах зведеного виконавчого провадження №14682118, виконавчою службою не вжито всіх необхідних, передбачених законом заходів примусового виконання рішення, що свідчить про наявність факту неправомірної бездіяльності державної виконавчої служби під час примусового виконання рішення, та як наслідок є підставою для часткового задоволення скарги ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала винесена місцевим господарським судом без порушення норм матеріального права та відсутні підстави для її скасування.

Щодо припинення апеляційного провадження за відсутністю предмету спору слід зазначити, що апеляційний господарський суд, у відповідності до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, виходячи із дій (бездіяльності) ДВС в процесі виконання рішення суду, зазначених у скарзі позивача; повне ж погашення заборгованості КПТМ "Криворіжтепломережа" перед ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" не впливає на результат розгляду скарги по суті.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.99, 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2017 року у справі №39/5005/9711/2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

(Повний текст постанови складено 16.02.2017 року).