ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Справа № 904/5288/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого (доповідача),
Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.11.2016
у справі№904/5288/16 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект"
доПублічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
простягнення заборгованості
У судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Сінюхіна І.В. (представник за довіреністю №14-412юр. від 12.10.2016.);

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" заявлено позов до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" 945 778,39 грн. основного боргу, 3% річних у сумі 10 620,62 грн. за період з 06.02.16р. по 21.06.16р. та інфляційних втрат у розмірі 43 505,81 грн. за період з березня 2016р. по травень 2016р. Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань з оплати вартості виконаних позивачем підрядних робіт за укладеним між сторонами договором № 3371 від 21.08.2015.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2016, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.11.2016, позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 945 778,39 грн. - основного боргу, 43 505,81 грн. - збитків від інфляції, 9 845,40 грн. - 3 % річних. У решті позову відмовлено. Суди встановили неналежне виконання відповідачем умов договору № 3371 від 21.08.2015 р. щодо своєчасної та повної оплати виконаних робіт.

Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить рішення та постанову у справі скасувати в частині задоволених вимог і прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову повністю. Скаржник посилаючись на приписи ст. 526, ч.3 ст.538, ст.ст 612, 613, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.193, 220, 221 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зазначає, що позивачем за результатами виконання підрядних робіт за договором № 3371 не було надано замовнику документи, передбачені п.4.1. договору, відтак у відповідача не виникло обов'язку з оплати виконаних робіт, що унеможливлює здійснення прострочення оплати відповідачем та відповідно спростовує існування основної суми заборгованості. Тому скаржник вважає висновки судів помилковими, оскільки, позивачем не доведено факту прострочення відповідачем виконання обов'язків з оплати вартості виконаних підрядних робіт, у зв'язку з чим відсутні підстави для стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які стягнуті судами з порушення порядку нарахувань передбаченого роз'ясненнями Верховного Суду України в листі № 62-97р від 03.04.1997 р. "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ". Скаржник зазначає, що наданий позивачем до матеріалів справи рахунок на оплату №422 від 18.12.2015 р., який не був наданий відповідачу, не відповідає умовам договору, оскільки в ньому відсутні номер SAP специфікації, номер SAP замовлення на закупівлю, номер підрядника, під яким він зареєстрований в SAP. Тому, скаржник вважає, що суди припустились порушення ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України при прийнятті оскаржуваних рішень.

Від Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" відзив на касаційну скаргу судом не отримано.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

При розгляді судами встановлено, що між публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" (Підрядник) 21.08.2015 укладено договір № 3371 на виконання робіт на об'єкті "Реконструкція мережі вільного зливу води чистого циклу охолодження КТК цеху компресії №1", за п.1.1. якого Підрядник у межах договірної ціни виконує власними і залученими силами (по узгодженню з Замовником на умовах, передбачених п.8.1) будівельно-монтажні роботи на об'єкті "Реконструкція мережі вільного зливу води чистого циклу охолодження КТК цеху компресії №1" у повному обсязі основних та супутніх робіт згідно відомості обсягів робіт.

Договірна ціна робіт, доручених для виконання Підряднику, розрахована на рівні конкурсної пропозиції Підрядника та є незмінною і складає 3 360 000,00 грн. з ПДВ (п.2.1. Договору).

Відповідно до п.2.5. договору при необхідності виконання інших робіт, не передбачених в п.1.1. даного договору, їх вартість і обсяг узгоджуються сторонами шляхом укладання додаткових угод до даного договору.

За п.4.1. договору Замовник здійснює оплату після підписання Замовником пакету документів (DV04): 90 відсотків вартості фактично виконаних робіт на підставі довідки (форма КБ-3), засвідченої підписами уповноважених представників сторін протягом 45 календарних днів з дати підписання довідки; 10 відсотків вартості фактично виконаних робіт Замовник сплачує Підряднику потягом 45-ти календарних днів з дати підписання акта готовності об'єкту до експлуатації.

Акт виконаних робіт (форма КБ-2в), готує Підрядник на підставі специфікації обсягів робіт і передає для підпису уповноваженому представнику Замовника. Остаточний термін передачі повного пакета документів (акти, податкова накладна, рахунок) - 20 числа звітного місяця. Підрядник зобов'язаний надати Замовнику податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов реєстрації електронного цифрового підпису уповноваженої особи Підрядника у порядку, встановленому законодавством, зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом 15 календарних днів з моменту виникнення права на віднесення сум податку на додану вартість в податковий кредит. У випадку прострочення оплати з причини не надання Підрядником податкової накладної або в разі порушення ним порядку заповнення і порядку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, замовник звільняється від відповідальності за прострочення платежу. Рахунок-фактура повинен містити юридичний номер Договору, номер SAP специфікації, номер SAP замовлення на закупівлю, номер Підрядника, під яким він зареєстрований в SAP. Підрядник повинен направити оригінал рахунку-фактури разом з податковою накладною до Центру об'єднаних бізнес-послуг Замовника за наступною адресою: ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", 50095, Україна, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, Одержувач: Центр об'єднаних бізнес-послуг АМКР, менеджер відділу. У разі відсутності в рахунку-фактурі необхідної для оплати інформації Замовник має право повернути рахунок-фактуру Підряднику для виправлення або зміни. Дата отримання належно оформленого рахунку з урахуванням усіх зазначених у цьому пункті вимог Замовника буде вважатися датою отримання рахунку. У випадку прострочення оплати з причини неналежно оформленого рахунку, Замовник звільняється від відповідальності за прострочення платежу.

Згідно з п.10.4. договору, якщо при передачі-прийманні робіт будуть виявлені істотні недоліки, що виникли з провини Підрядника, Замовник не підписує акт готовності об'єкта до експлуатації і не здійснює сплату робіт, виконаних з порушенням до їх усунення.

Підрядник щоденно, щотижнево та щомісячно надає замовнику звіт про виконані роботи. Звіт повинен бути наданий Замовникові у затвердженій формі (п.10.5. Договору).

Договір набирає сили після підписання обома сторонам і діє до 30.04.2016.

За актом виконаних робіт на суму 1 050 864,88 грн. у тому числі ПДВ, позивачем виконано, а відповідачем прийнято, відповідно до довідки про вартість виконаних робіт за грудень 2015 р., роботи з розбирання бетонного покриття вартістю 10 123,68 грн., розбирання щебеневого покриття вартістю 2 475,00 грн., земляні роботи вартістю 157 417,65 грн., роботи з прокладання труб вартістю 705 704,40 грн., разом 875 720,73 грн., крім того ПДВ 20 % 175 144,15 грн.

Судами встановлено, що зазначений акт підписано сторонами у грудні 2015 року без зауважень, і в матеріалах справи міститься рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" від 18.12.2015 № 422 на оплату публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" виконаних робіт в розмірі 1 050 864,88 грн.

Судами встановлено і те, що позивачем передано до центру адміністративних послуг пакет документів: довідка про вартість виконаних робіт за грудень 2015р. на суму 1 050 864,88 грн., акт №1 виконаних будівельно-монтажних робіт за грудень 2015р. на суму 1 050 864,88 грн., специфікація вартості робіт за грудень 2015р., реєстр БМР за грудень 2015р. на суму 1 050 864,88 грн., рахунок-фактуру №422 від 18.12.2015р. на суму 1 050 864,88 грн.

Виконавча документація за спірним договором передана для оплати замовнику, повернулася підписаною, але на довідці про вартість виконаних робіт, печатка та підпис його посадової особи, з невідомих підстав, були перекреслені невідомою особою, без будь-яких пояснень.

У вересні 2015 року позивач виявив необхідність у виконанні додаткових обсягів робіт, не врахованих проектною документацією, про що 22.12.2015р. листом № 4712, до якого додано акт на перенесення строку закінчення робіт за Договором, акт огляду додаткових робіт від 17.11.2015, а також новий проект графіку робіт з проханням укласти додаткову угоду на виконання додаткових обсягів робіт, повідомлено Відповідача.

Зазначений лист залишений відповідачем без відповіді.

Листом від 30.12.2015 №4740 позивач повідомив відповідача про зупинення робіт, у зв'язку з тим, що відповідач в порушення умов договору ухиляється від укладання додаткових угод, необхідних для якісного проведення робіт.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Предметом даного позову є стягнення з публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" вартості виконаних робіт за договором та нарахованих на суму основного боргу 3 % річних та інфляційних втрат. Підставою цих вимог позивачем визначено порушення відповідачем умов договору № 3371 від 21.08.2015 в частині оплати вартості виконаних позивачем робіт.

За наслідками розгляду спору рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Вирішуючи даний спір по суті вимог, суди обох інстанцій обґрунтовано визначились, що за своєю правовою природою укладений сторонами договір є змішаним договором на виконання проектних робіт та будівельного підряду.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Договір підряду є відплатним договором, при цьому право підрядника вимагати оплати виконаних робіт, якому кореспондується відповідний обов'язок замовника, обумовлене виконанням робіт належним чином та у погоджений строк і виникає після їх остаточної здачі, якщо інший порядок оплати не погоджений сторонами у договорі.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

У відповідності до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ЦК України), і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (стаття 627 ЦК України).

Судами при розгляді справи в межах повноважень наданих їм процесуальним законодавством, встановлено, що підрядні роботи за спірним договором були виконані позивачем та прийняті замовником без заперечень.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), зобов'язання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 6 ст. 882 ЦК України замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Судами також встановлено, що відповідачем не доведено в розуміння ст.32-34 Господарського процесуального кодексу України, що зазначені в акті виконаних робіт на суму 1 050 864,88 грн. підрядні роботи здійснені неякісно або не в повному обсязі, відсутні дефектні акти.

З наявних матеріалів справи суди встановили, що підрядні роботи за спірним договором у грудні 2015 р. виконані позивачем належним чином, а відповідач зазначені роботи не оплатив.

Таким чином, суди дійшли правомірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за виконані будівельно-монтажні роботи у розмірі 945 778,39 грн.

Доводам касаційної скарги надавалась оцінка судом апеляційної інстанції. Суд відхилив посилання відповідача щодо невиникнення у нього обов'язку з оплати виконаних за спірним договором підрядних робіт, оскільки відповідно до п.4.1. договору строк оплати виконаних робіт складає 45 календарних днів з дати підписання акту виконаних робіт. Отже суд мотивовано визнав, що факт направлення/виставлення рахунку для оплати та податкових накладних, ніяким чином не впливає на початок перебігу строку щодо оплати виконаних робіт та, за умовами договору, може бути лише підставою для звільнення від відповідальності за прострочення платежу, в той час як 3% річних такою не є.

Крім того, відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Подія є явищем об'єктивної реальності, яке відбувається незалежно від волі людини та її суб'єктивної поведінки, на відміну від дій, під якими розуміють обставини, що виникають за волею людини, тобто вольові акти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 212 ЦК України закріплено право осіб, які вчиняють правочин, обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

За наведених обставин апеляційна інстанція законно визнала, що рахунок-фактура за своїми ознаками не є первинним документом, а містить лише платіжні реквізити, тобто носить інформаційний характер; ненадання рахунку-фактури, по своїй суті, не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні приписів статті 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунка-фактури не звільняє відповідача від обов'язку оплатити виконані роботи, що були прийняті без зауважень (у тому числі, без зауважень щодо відсутності виставленого рахунку, у зв'язку з тим, що акт виконаних робіт та рахунок, за умовами Договору, направляються до центру об'єднаних бізнес-послуг замовника одночасно).

Посилання скаржника на невідповідність присуджених до стягнення інфляційних та річних також визнаються касаційною інстанцією неспроможними, оскільки судами була здійснена перевірка заявлених позивачем до стягнення сум.

Суди вірно застосували положення частини 2 статті 625 ЦК України, якою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судами враховано, що у пункті 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.265 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для виробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахування індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Застосування роз'яснень, що містяться у постанові Пленумі Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" чи у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 р. "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" є правом суду, яким той користується при вирішенні спору по суті вимог, відтак доводи касаційної скарги і в цій частині не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових актів.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наданий позивачем, суди законно визначились, що розрахунок 3% річних позивачем проведено невірно, оскільки довідка форми КБ-3 підписана сторонами без зазначення числа у грудні 2015 р., тому датою підписання довідки судом визнано 31.12.2015р., а строк оплати - 15.02.2016 р. (14.02.2016 р. - вихідний день).

Таким чином, суди, з урахуванням встановленого факту порушення відповідачем грошового зобов'язання щодо своєчасної оплати виконаних підрядних робіт, дійшли правомірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 9 845,40 грн. та інфляційних втрат у розмірі 43 505,81 грн.

Оскільки доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, стосуються переоцінки доказів та спростовуються встановленими судами обставинами спору, і за відсутності порушень судами при прийнятті оскаржуваних судових актів норм матеріального чи процесуального права, підстави для скасування постанови у справі та задоволення касаційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 у справі №904/5288/16 залишити без змін.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: Г.А.Кравчук

Г.М. Мачульський