ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017 року Справа № 904/8411/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Подобєд І.М., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №12/2-12/17 від 03.01.2017р., ОСОБА_2, представник, довіреність №12/32-444/17 від 09.02.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність №01 від 24.01.2017р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Покровський ремонтно-механічний завод, м. Покров Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2016р. у справі №904/8411/16

за позовом Покровської міської ради Дніпропетровської області,

м. Покров Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Покровський ремонтно-

механічний завод, м. Покров Дніпропетровської області

про стягнення 180 394 грн 23 коп

ВСТАНОВИВ:

По справі оголошувалася перерва з 25.01.2017р. по 15.02.2017р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2016р. у справі №904/8411/16 (суддя Загинайко Т.В.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Покровський ремонтно-механічний завод на користь Покровської міської ради Дніпропетровської області 180394,23 грн боргу та 2705,91 грн витрат по сплаті судового збору. Рішення суду мотивоване порушенням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки щодо повної та своєчасної сплати орендної плати.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Покровський ремонтно-механічний завод звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на несправедливість та неправомірність судового рішення, просить рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати недійсним в силу закону та таким, що суперечить діючому законодавству України договір оренди землі від 20.03.2007р., зареєстрований у державному земельному кадастрі 13.04.2007р. за №07 з додатковою угодою від 23.06.2008р., зареєстрованою у державному земельному кадастрі 01.07.2008р. за №80. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

- відповідач не використовує частину земельної ділянки, яка знаходиться під забудовами, що належать іншим власникам;

- договір є недійсним у звязку з порушенням процедури укладання, бо до одного договору (з урахуванням додаткової угоди) внесені дві різні земельні ділянки, які мають два різних кадастрових номера, мають дві різні площі;

- Позивач безпідставно не припинив часткове землекористування Відповідача;

- Відповідач сплатив за фактично використані земельні ділянки, на даний час є власником 3-х з 13-ти будівель: приміщення вбудованої трансформаторної підстанції вул. Першотравнева 1/11, адміністративно побутовий корпус вул. Першотравнева 1/15, будівля головного виробничого корпусу вул. Першотравнева 1/16 (загальна площа забудови 12265,9 кв. м.);

- момент державної реєстрації права власності на жилий будинок, будівлю або споруду за новим власником нерухомості є моментом припинення права оренди землі у продавця та виникнення права оренди у покупця, право оренди землі припиняється у попереднього власника нерухомого майна в силу закону;

- судом порушені норми Закону України «Про судоустрій та статус суддів», бо проігноровані усні та письмові пояснення, письмові докази, документи, надані Відповідачем на підтвердження своєї позиції.

У додаткових поясненнях, наданих суду 06.02.2017р. зазначив, що визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю; використання землі без нотаріального посвідчення договору оренди земельної ділянки забороняється; порушений принцип цільового використання землі, закріплений у п. «а» ч. 1 ст.91, п «а» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, бо орендар завідомо не зможе використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, тому угода повинна вважатися недійсною як фіктивна, бо не спрямована на надання можливості користуватися земельною ділянкою під будівлею.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив як необґрунтованої та безпідставної. Просив рішення суду залишити в силі як правомірне, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на наступне:

- згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що міститься в матеріалах справи, право власності на всі 13 обєктів нерухомого майна зареєстроване за Відповідачем, до нового власника не перейшло, отже право оренди земельної ділянки не припинилось;

- інформація стосовно переходу права власності на обєкти нерухомості зареєстрована лише у вересні 2016 року, тоді як позовні вимоги заявлені за період з березня 2016 року по червень 2016 року;

- проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок та затверджуються у встановленому законом порядку;

- Відповідачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, яка перебуває в оренді та зобовязано в термін до 01.10.2016р. надати технічну документацію на розгляд і затвердження. Відповідачем вимоги не виконані, думка, що договір є розірваним, є помилковою;

- на час розгляду справи договір оренди є чинним, зобовязання Відповідача за ним мають виконуватися належним чином;

- вимоги про розірвання договору оренди чи визнання його недійсним Відповідачем у суді першої інстанції не заявлялись, отже апеляційний суд не має повноважень розглядати питання щодо недійсності правочину, його розірвання чи припинення.

У додаткових поясненнях, наданих суду 08.02.2017р., заначив, що на момент укладення договору оренди землі від 20.03.2007р. він підлягав обовязковій державній реєстрації, нотаріальне посвідчення договору на той і на теперішній час не є обовязковим; зміна власника чи користувача земельної ділянки не є підставою для скасування кадастрового номеру; дії Покровської міської ради Дніпропетровської області щодо відмови Відповідачу у вилученні з користування частини земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки є правомірними.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При перегляді справи апеляційним судом встановлено, що 20.03.2007р. між Орджонікідзевською міською радою, яка в подальшому перейменована у Покровську міську раду Дніпропетровської області, як орендодавцем (надалі Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Орджонікідзевський ремонтно-механічний завод, яке перейменовано у Товариство з обмеженою відповідальністю Покровський ремонтно-механічний завод, як орендарем (надалі Відповідач) був укладений договір оренди землі (надалі Договір), відповідно до пункту 1 якого Позивач надає, а Відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться по вул. Першотравнева, 1 м. Орджонікідзе, Дніпропетровська область.

Вказаний Договір оренди землі було зареєстровано в Орджонікідзевському відділі Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.04.2007р. за №07.

Згідно з пунктом 2 Договору оренди землі в оренду передається земельна ділянка кадастровий номер :01:094:0001 загальною площею 122178 кв.м. (12,2178 га), згідно рішення ХІ сесії пятого скликання Орджонікідзевської міської ради від 27.10.2006р. за №24.

Відповідно до пункту 3 Договору на земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна, які належать Відповідачу будівлі та споруди заводу, а також інші обєкти інфраструктури, навколо всієї території огорожа.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3010130,65 грн (пункт 4 Договору).

Пунктом 7 Договору в редакції додаткової угоди від 16.09.2008р. передбачено, що цей договір укладено на 25 років з правом послідуючого викупу, на підставі рішення ХХХІІ сесії Орджонікідзевської міської ради пятого скликання №21 від 12.09.2008р.; після закінчення строку договору орендар має переважене право поновлення його на новий строк; у цьому разі Відповідач повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Позивача про намір продовжити його дію.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору Позивачем було передано, а Відповідачем прийнято земельну ділянку по фактичному розміщенню будівель та споруд заводу загальною площею - 12,2178 га за адресою: вул. Першотравнева, 1, про що складений акт приймання-передачі земельної ділянки від 13.04.2007р. (а.с. 13).

В подальшому додатковою угодою від 23.06.2008р. було внесено зміни до пунктів 2 та 4 Договору шляхом їх викладення в наступній редакції:

« 2. В оренду передається земельна ділянка кадастровий номер :01:094:0006 загальною площею 8,4256 га згідно рішення ХХХ сесії пятого скликання Орджонікідзевської міської ради №23 від 10.06.2008р.

4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6352973,12 грн.»

У пункті 8 Договору оренди землі (в редакції додаткової угоди від 01.01.2013р.) сторонами узгоджено, що орендна плата вноситься Відповідачем у грошовій формі згідно ставок орендної плати, затверджених рішенням №16 вісімнадцятої сесії Орджонікідзевської міської ради шостого скликання від 23.03.2012р. Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (пункт 9 Договору оренди землі).

Згідно пункту 10 Договору (в редакції додаткової угоди від 01.01.2013р.) орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом 25-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного податкового місяця.

У разі припинення прав користування земельною ділянкою орендна плата сплачується за фактичний період перебування землі в поточному році (пункт 10.2 Договору оренди землі).

Орендна плата сплачується також і у випадках, якщо Відповідач з поважних причин тимчасово не використовував земельну ділянку за умовами Договору (пункт 10.3 Договору).

Рішенням Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області 38 сесії шостого скликання від 10.04.2014р. №17 Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради були затверджені ставки орендної плати за користування земельними ділянками (а.с. 17).

Пунктом 8.5 Додатку до цього рішення Відповідачу (з урахуванням щорічної індексації) була встановлена ставка орендної плати за користування земельною ділянкою - 4% від нормативної грошової оцінки земель.

Як вбачається з узгодженого між сторонам розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена на 03.10.2007р. (а.с. 18), Відповідачу на 2016 рік за земельну ділянку площею 84256,0 кв.м було нараховано орендну плату в розмірі 554873, 62 грн за рік та 46 239, 47 грн за місяць.

У звязку із тим, що Відповідач за період з березня по червень 2016 року зобовязання зі сплати орендних платежів виконав частково, сплатив лише 4563,65 грн, Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення боргу, що утворився, в сумі 180394,23 грн.

Земельні відносини регулюються нормами Земельного кодексу України, іншими нормативно-правовими актами, що регулюють дані правовідносини, та Цивільним кодексом України.

Статтею 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ст.21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 290 Податкового кодексу України, плата за землю зараховується до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Посилаючись на те, що у грудні 2015 року Відповідач передав новому власнику за актами прийманняпередачі будівлі експериментального та інструментального цеху, що розташовані за адресою вул. Першотравнева, №1/7, та №1/8 на земельній ділянці, що перебуває у користуванні Відповідача, останній, зважаючи на виділення в окремі обєкти нерухомого майна та зміну права власності, вважає Договір припиненим в силу Закону, а заборгованість з орендних платежів відповідно відсутньою.

З матеріалів справи вбачається, що листами від 25.01.2016р. №04, від 17.02.2016р. №09, від 19.02.2016р. №11, від 26.06.2016р. №19 Відповідач звертався до Позивача з пропозицією розірвання Договору а.с.43 (визнання його припиненим, а.с.52 на звороті) та надання дозволу на розробку проекту інвентаризації земельної ділянки.

Рішенням Позивача №12 від 30.03.2016р. Відповідачу було відмовлено у вилученні з користування частини земельної ділянки по вул. Першотравнева, 1 у м. Орджонікідзе; надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, що перебуває в оренді, загальною площею 12,2178, кадастровий номер :01:094:0001; в термін до 01.10.2016р. зобовязано надати Позивачу технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на розгляд та затвердження (а.с. 48).

Відповідно до п. 31 Договору, яка кореспондується із ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Згідно п. 32 - 35 Договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, придбання Відповідачем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря, за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї сторони, в інших випадках, передбачених Законом. Розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідно до частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною 1,2,6 статті 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Втім, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується Відповідачем, рішення Позивача №12 від 30.03.2016р. ним виконано не було, технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на розгляд та затвердження не надана. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 21.04.2016р. земельна ділянка площею 8,4256 га за адресою м. Орджонікідзе, вул. Першотравнева,1 кадастровий номер :01:094:0006 перебуває у користуванні орендаря ТОВ «Орджонікідзевський ремонтно механічний завод», отже є єдиним обєктом цивільного права.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 11.10.2016р. за Відповідачем зареєстровані приміщення вбудованої трансформаторної підстанції вул. Першотравнева 1/11, адміністративнопобутовий корпус вул. Першотравнева, 1/15, будівля головного виробничого корпусу вул. Першотравнева, 1/16 (а.с. 57-60).

Втім, як вірно зазначено судом першої інстанції, з матеріалів справи не вбачається, які саме будівлі та споруди знаходилися на земельній ділянці, що орендується Відповідачем, площа забудов. З наданих інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 14.02.2016р. №№53209745, 53209760 (а.с.132-133) та від 11.10.2016р. №70286904 (а.с.57-60) не вбачається, передача 10 з 13 будівель новому власнику (власникам), підтверджується лише реєстрація за новим власником ОСОБА_4 будівлі експерементального та інструментального цеху за адресою м. Орджонікідзе, вул. Першотравнева 1/7, 1/8 (дата державної реєстрації 08.02.2016р., а.с. 132,133).

Крім того, сторонами не надані жодні документально підтверджені відомості щодо розмірів земельних ділянок, що знаходяться на даний час у користуванні Відповідача та під відчуженими будівлями; розрахунок орендної плати, виходячи з нових розмірів, що знаходиться у користуванні (технічна документація із землеустрою, тощо). Довідки Відповідача про площу забудови будівлі від 22.11.2016р. №№108, 110, 112, а також розрахунки орієнтованої місячної орендної плати складені в односторонньому порядку та не підтверджуються документально.

Враховуючи викладене, підстави вважати Договір припиненим відсутні, Відповідач отриману у користування земельну ділянку Позивачу не повернув, рішення Позивача про передачу частини земельної у користування іншій особі відсутні, земельна ділянка має єдиний кадастровий номер, технічна документація щодо поділу земельної ділянки і присвоєння кадастрових номерів кожній частині не подавалась та не затверджувалась, а отже відсутні істотні умови договору купівлі продажу обєктів згідно ст. 120 Земельного кодексу України та переходу права користування земельними ділянкам в певних частинах до нового власника не відбулося, строк дії Договору не закінчений, підстави вважати його зміненим або розірваним відсутні. Отже, Відповідач не звільнений від обовязку належним чином виконувати умови Договору.

Таким чином, враховуючи умови Договору Відповідач повинен був сплатити орендну плату за березень до 25.04.2016р., за квітень до 25.05.2016р., за травень до 25.06.2016р. та за червень до 25.07.2016р. (включно). Заборгованість становить 180394,23 грн та правомірно стягнута судом першої інстанції.

Посилання Відповідача на постану Верховного суду України від 13.04.2016р. (а.с. 44) є помилковим, оскільки в ній предметом розгляду були інші правовідносини. Відповідач вірно зазначає про перехід прав згідно ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України, втім, такі права не переходять автоматично, а підлягають оформленню в установленому законодавством порядку; земельна ділянка, що знаходиться у користуванні Відповідача є єдиним обєктом цивільного права (має один кадастровий номер). Для переходу прав на частину цієї земельної ділянки до інших осіб необхідно визначити ці земельні ділянки, як окремі обєкти цивільних прав зі своїми межами та кадастровими номерами, внести зміни до чинного договору оренди щодо нової земельної ділянки (чи укласти новий договір), зокрема, і щодо розміру орендної плати.

В тексті апеляційної скарги Відповідачем викладена вимога про визнання недійсним Договору та додаткової угоди до нього від 23.06.2008р., яка під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявлялась.

Згідно ч.5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України Відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Відповідач правом на подачу зустрічного позову не скористався, вимоги про визнання Договору недійсним можуть бути заявлені шляхом подачі окремого позову, втім, в межах справи №904/8411/16 розгляду не підлягають. Підстави для застосування судом п.1, 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Відповідно до ст. 209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. №161-ХІV та ст. 125 Земельного кодексу України укладені договори оренди землі підлягають обовязковій державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Отже, нотаріальне посвідчення договору оренди землі не є обовязковим. Статтю 290 Господарського кодексу України, на яку посилається Відповідач, виключено на підставі Закону № 1509-VI від 11.06.2009р. та відповідно до ст. 4 цього Кодексу не є предметом регулювання цього Кодексу, зокрема, земельні, гірничі та водні відносини, тощо.

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Покровський ремонтно-механічний завод, м. Покров Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2016р. у справі № 904/8411/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2016р. у справі № 904/8411/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 20.02.2017р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Подобєд