ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

Про повернення апеляційної скарги

22.02.2017 року справа № 908/3099/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Татенко В.М., Стойка О.В. , Скакун О.А. ,
розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від23.01.2017
у справі№ 908/3099/16 (суддя Топчій О.А.)
за позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя
доФізичної особи - підприємця ОСОБА_4, с. Шевченка, Запорізька область
простягнення заборгованості з орендної плати та пені на загальну суму 1 957, 76 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.01.2017 року по справі № 908/3099/16 у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, с. Шевченка, Запорізька область відмовлено частково.

На вказане рішення господарського суду Запорізької області від 23.01.2017 року надійшла апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя, яка не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Порядок сплати судового збору та ставки судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 4, п. 2, ч. 2, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", станом на 01.09.2015 року, за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 2.15, пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року встановлено, що Законом України "Про судовий збір" передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву (в т.ч. апеляційну скаргу) заявнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Отже, відповідно до вищезазначених норм, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя звертаючись з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 23.01.2017 року до суду у даній справі повинно сплатити судовий збір у розмірі 1 515, 80 грн.

Зазначена сума судового збору сплачена не була. Однак, разом з апеляційною скаргою Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки у апелянта відсутні кошти для сплати судового збору, тому що Фонд державного майна України та його регіональні відділення є бюджетними установами, а їх фінансування та матеріально-технічне забезпечення здійснюється суто за рахунок Державного бюджету України. На підтвердження тяжкого фінансового стану Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя надано лист Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі № 04-62/40-241 від 25.01.2017р. про відсутність коштів на рахунку скаржника станом на 25.01.2017р. Будь-яких інших доказів на підтвердження тяжкого фінансового стану позивачем додано не було.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено право суду на відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до пункту 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В обґрунтування поданого клопотання про відстрочення сплати судового збору скаржник посилається на те, що його майновий стан не дозволяє сплатити зазначені судові витрати та скористатися своїм правом апеляційного оскарження внаслідок наявності складної економічної ситуації у фінансовому забезпеченні діяльності органів державної влади та відсутності коштів на рахунку Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області.

Розглянувши доводи клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів зазначає, що скаржником не наведено обставин, які б мали виключний характер та свідчили про наявність належних підстав для надання відстрочки сплати судового збору.

Лист Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі № 04-62/40-241 від 25.01.2017р. про відсутність коштів на рахунку скаржника станом на 25.01.2017р. не є належним та допустимим доказом того, що майновий стан заявника перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. То самі лише обставини, пов'язані із відсутністю у апелянта коштів для сплати судового збору не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє в задоволенні клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя про відстрочення сплати судового збору, оскільки вказане клопотання про відстрочення сплати судового збору не підтверджується відповідними доказами.

Отже, з огляду на наведене, відповідно до пункту 3, частини 1, статті 97 Господарського процесуального кодексу України - до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, що є підставою для повернення апеляційної скарги.

На підставі зазначеного, згідно приписів Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга та додані до неї документи підлягають поверненню скаржнику без розгляду.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею після усунення допущених порушень.

Керуючись ст. 86, п. 3, ч. 1, ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від 23.01.2017 року по справі № 908/3099/16.

Повернути без розгляду апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 23.01.2017 року у справі № 908/3099/16.

Справу № 908/3099/16 - повернути до господарського суду Запорізької області.

Додаток на адресу скаржника: апеляційна скарга № 10-22-00744 від 09.02.2017 року з дод. усього на 11 арк., поштовий конверт.

Головуючий В.М. Татенко

Судді: О.В. Стойка

О.А. Скакун

Надруковано примірників:

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 - до справи;

1 - ДАГС.