УХВАЛА

21.02.2017№ 910/2242/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «Креатив» (далі - Товариство), м. Київ, про забезпечення позову

у справі № 910/2242/17

за позовом Товариства

до ОСОБА_1, м. Кропивницький Кіровоградської області,

ОСОБА_2, м. Кропивницький Кіровоградської області, та

ОСОБА_3, м. Кропивницький Кіровоградської області,

про відшкодування збитків у сумі 6 666 666 грн,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 6 666 666 грн. збитків у порядку пункту 41 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 20.03.2017.

Товариство 10.02.2017 разом із позовною заявою подало суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- в межах суми заявлених позовних вимог у сумі 6 666 666 грн. накласти арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1;

- в межах суми заявлених позовних вимог у сумі 6 666 666 грн. накласти арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2;

- в межах суми заявлених позовних вимог у сумі 6 666 666 грн. накласти арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3, зокрема, на квартиру загальною площею 29,85 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Заяву мотивовано тим, що: у позивача є всі підстави вважати, що під час розгляду справи існує досить висока ймовірність того факту, що відповідачі можуть в будь-який момент здійснити відчуження свого майна на користь інших осіб, що, в свою чергу, може унеможливити виконання рішення суду; враховуючи обставини, за якими відповідачі завдали збитків позивачу, а саме порушення норм законодавства, беручи до уваги заявлений до стягнення розміру збитків, не викликає сумнівів той факт, що відповідачі будуть намагатися уникнути виконання рішення суду; арешт рухомого та нерухомого майна відповідачів жодним чином не обмежить права відповідачів у користуванні їх майном, не спричинить їм збитків, а лише буде спрямовано на позбавлення права здійснити відчуження свого майна на користь третіх осіб, а тому є цілком обґрунтованим та виваженим заходом забезпечення позову.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні вказаної заяви позивача з огляду на таке.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною першою статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (далі - Постанова №16) зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В обґрунтування необхідності вжиття судом заходів до забезпечення позову Товариство посилається на те, що рухоме і нерухоме майно на момент виконання рішення у даній справі може бути відчужене відповідачами третім особам.

Разом з тим, абзацом першим пункту 3 Постанови №16 встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до абзаців другого і третього пункту 3 Постанови №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, вимоги заяви Товариства щодо відповідачів задоволенню не підлягають з огляду на те, що:

- предметом даного позову є солідарне стягнення з відповідачів 6 666 666 грн. збитків у порядку пункту 41 частини першої статті 12 ГПК України;

- позивач просить накласти арешт окремо на рухоме і нерухоме майно кожного з відповідачів у межах 6 666 666 грн., а не солідарно;

- позивачем не визначеного переліку конкретного рухомого і нерухомого майна кожного з відповідачів, на яке Товариство просить накласти арешт, а також його вартості;

- крім того, Товариством не подано суду жодного доказу на підтвердження можливості ухилення відповідачів від виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Отже, доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову не є обґрунтованими, а тому відповідна заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 66, 67 і 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного акціонерного товариства «Креатив» про забезпечення позову зі справи №910/2242/17 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко