ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.02.2017р. Справа № 917/206/17

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 Природа», вул. Соснова, 58, м. Горішні Плавні, Полтавської області, 39800

про зобовязання РСУ (Ремонтно-Будівельного Управління) відповідно до ст. 879 Громадського кодексу України згідно договору від 10 квітня 1991 року № 1 і № 2 повернути борги 5585980,00 грн. (за текстом позову),

встановив :

Подана позивачем позовна заява №1 від 09.02.2017 р. (вх. № 230/17 від 13.02.2017 р.) не відповідає правилам пред'явлення позовних заяв до господарського суду, оскільки:

(1) позивачем не зазначено повне найменування сторін.

За ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позовна заява повинна містити, зокрема), найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності;

Відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким предявлено позовну вимогу.

В порушення вказаних вимог позивачем у позові взагалі не вказаний відповідач, його найменування та місцезнаходження.

При цьому суд розяснює, що зразок форми позовної заяви розміщений на офіційному веб-порталі "Судова влада".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

2) Позивачем у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують позовні вимоги.

Частиною 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство на підставі якого подається позов.

Згідно п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", підставами для повернення позовної заяви є відсутність викладу обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та не зазначення доказів, що підтверджують викладені у заяві обставини.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.

Як вбачається з поданої позовної заяви, вона взагалі не місить прохальної частини (предмету позову), викладу обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги, доказів, що підтверджують позов, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються, законодавства на підставі якого подано позов.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують позовні вимоги.

3) Згідно з п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "ОСОБА_2 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Загальні вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, встановлені ст. 57 ГПК України, відповідно до якої, зокрема, до позовної заяви додаються докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Більше того, Суд вважає, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав та свобод людини не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору встановлені ст.4 вказаного Закону (за подання позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати).

Однак позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору в установленому порядку та розмірі. ОСОБА_1 Природа № 5 від 01.04.2016 року, залучена до матеріалів позовної заяви як додаток № 18, із переліком (реєстром) платіжних доручень про сплату держмита та інформаційно-технічних послуг за 2000-2003 роки не є належним доказом сплати судового збору за розгляд даного спору.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

4) Відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пункт 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України визначає, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Отже, на позивача покладається обов'язок по відправці позовної заяви та доданих до неї документів з описом вкладення відповідачу. Доказом надсилання відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення до цінного листа із зазначенням у ньому кількості відправлених документів та їх назви.

Позивачем до позовної заяви не додано доказів направлення позовної заяви з додатками відповідачу. Копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із відтиском штемпеля 30.09.2013 року, залученого до матеріалів позовної заяви як додаток № 24, про направлення копій матеріалів Полтавському гірничо-збагачувальному комбінату не є належним доказом підтвердження відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів в даному спорі.

Відповідно до приписів п.6 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З поданих позивачем до суду документів вбачається, що позовна зява кооперативу "Природа" неодноразово поверталася судом позивачу на підставі ст.63 ГПК України без розгляду, проте позивач не усунув вказаних у відповідних ухвалах про повернення позовної заяви недоліків, що перешкоджає прийняттю її до розгляду.

Керуючись п.п 2, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додатки: позовна заява №1 від 09.02.2017 р. (вх. № 230/17 від 13.02.2017 р.) із додатками на 48 арк.

Суддя О.С.Мацко

Примітка : Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення. За необхідності повернення судового збору до суду подається відповідна заява та оригінал відповідного платіжного доручення чи квитанції.