ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.02.2017р. Справа № 917/1949/16

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Промислово-виробниче підприємство "Кривбасвибухпром" (50005, м. Кривий Ріг, вул. Каховська, 40, ід. код 00190934)

до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (39610, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3)

про стягнення 83 463,22грн.

Суддя Ореховська О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 27.12.2016р. № 14/03-08

Суть справи: розглядається позовна заява про стягнення заборгованості за Договорами поставки нафтопродуктів від 03.03.2016р. за № 607/2/2118/119 та від 08.10.2015р. за № 2104/2/2118/426 в сумі 83 463,22 грн., з яких: 78 854,83грн. - основний борг, 3 319,79грн. - інфляційні нарахування, 1 288,60грн. - 3% річних.

Позивач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Від позивача надійшов оригінал заяви про зміну позовних вимог від 03.02. 2017р. за № 329/13 (вх. № 1909 від 09.02.2017р.), копія якої була отримана судом 06.02.2017р. В зазначеній заяві позивач, з посиланням на погашення відповідачем 20.01.2017р. основної суми боргу в розмірі 78 854,83грн., просить суд:

- у частині стягнення основної суми боргу у розмірі 78 854,83грн. провадження у справі припинити;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1 378,00грн.

В частині стягнення 3% річних у розмірі 1 288,60грн. та інфляційних нарахувань в розмірі 3 319,79грн. позивач від позовних вимог відмовився. Також в зазначеній заяві позивач просить суд розглянути справу за відсутності його представника.

Зазначена заява приймається судом до розгляду.

Клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника не суперечить вимогам чинного законодавства та задовольняється судом.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши в судовому засіданні представника відповідача прийшов до висновку про те, що на даний час відсутній предмет спору у даній справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 78 854,83грн. у зв'язку з його сплатою відповідачем, що є підставою для припинення провадження у справі у цій частині.

Судом враховано, що суб'єкти господарювання мають можливість самостійно регулювати свої відносини, діяти на власний розсуд, а тому суд вважає за можливе припинити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору і це припинення не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до п.4.4 зазначеної Постанови господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Факту погашення відповідачем основної суми боргу в розмірі 78 854,83грн., про що вказує позивач у заяві про зміну позовних вимог від 03.02. 2017р. за № 329/13 та відповідач у своєму клопотанні від 27.01.2017р. № 14/01-82, підтверджується копію платіжного доручення від 20.01.2017р. за № НОМЕР_1 на суму 78 854,83грн. (а.с. 72 ) та наданої позивачем копією виписки банку по рахунку за період з 20.01.2017р. по 20.01.2017р. (а.с. 83).

Оскільки відповідач під час розгляду справи сплатив суму основного боргу, предмет спору в цій частині відсутній, а тому суд дійшов до висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 78 854,83грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Суд, розглянувши заяву позивача про зміну позовних вимог від 03.02. 2017р. за № 329/13 в частині відмови від позову щодо стягнення 3% річних у розмірі 1 288,60грн. та інфляційних нарахувань в розмірі 3 319,79грн. зазначає наступне.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України (далі в тексті - ГПК України) відмова позивачавід позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

У зв'язку з тим, що звернення до суду з позовом, як і відмова від нього чи його частини, є формою реалізації прав позивача, суд встановив, що заява позивача про відмову від позову в частині стягнення 3% річних у розмірі 1 288,60грн., інфляційних нарахування в розмірі 3 319,79грн. підписана уповноваженим представником позивача і ця відмова не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси, а тому суд приходить до висновку, що відмова позивача від позову достатньо мотивована, належно обґрунтована, а тому підлягає прийняттю господарським судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Суд приймає відмову позивача відмову від позову в частині стягнення 3% річних у розмірі 1 288,60грн. та інфляційних нарахувань в розмірі 3 319,79грн. і припиняє провадження в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

При цьому суд враховує, що припинення провадження у справі не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси.

Згідно ст. 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

В заяві про зміну позовних вимог від 03.02. 2017р. за № 329/13 позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1 378,00грн.

При вирішенні питання щодо судового збору суд виходить з наступного.

Зазначеною ухвалою суду прийнято відмову позивача від позову в частині стягнення 3% річних в сумі 1 288,60грн. та інфляційних нарахувань в сумі 3 319,79грн., в цій частині провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України. В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 78 854,83грн. провадження у справі підлягає припиненню у звязку із відсутністю предмету спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Позивачем при зверненні до господарського суду Полтавської області з позовною заявою від 29.11.2016р. № 2492/13 сплачено судовий збір в сумі 1 378,00 грн. згідно платіжного доручення від 11.11.2016р. № НОМЕР_2.

Приписами ч. 2 ст. 44 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В п. 5.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" ( зі змінами, внесеними згідно з Постановами Вищого господарського суду) зазначається, статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі зазначено закриття (припинення) провадження (стаття 80 ГПК), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Враховуючи спосіб формулювання даного положення, поняття закриття та припинення слід вважати тотожними. При цьому слід враховувати, що у разі припинення провадження у справі у апеляційній або касаційній інстанції з підстав, передбачених пунктами 1 та 1-1 статті 80 ГПК, повертається сума судового збору, сплачена в усіх інстанціях. У разі припинення провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову, коли таку відмову прийнято господарським судом (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК), сплачені суми судового збору не повертаються.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 301,91 грн. (пропорційно сумі основного боргу) належить до повернення позивачу з державного бюджету шляхом винесення ухвали, а сплачений позивачем судовий збір в розмірі 76,09 грн. (пропорційно загальній сумі нарахованих 3% річних та інфляційних нарахувань, від стягнення яких позивач відмовився, і відмова була прийнята судом) не належить до повернення позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 22, ст. 47, 49, ст. 78, п. 4 ч.1, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, п. 4 ч. 1 ст. 80, ч.2 ст. 80, ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Промислово-виробниче підприємство "Кривбасвибухпром" до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" в частині стягнення 3% річних в сумі 1 288,60грн. та інфляційних нарахувань в сумі 3 319,79грн.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення 3% річних в сумі 1 288,60грн. та інфляційних нарахувань в сумі 3 319,79грн.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 78 854,83грн.

4. Повернути ОСОБА_1 акціонерному товариству "Промислово-виробниче підприємство "Кривбасвибухпром" (50005, м. Кривий Ріг, вул. Каховська, 40, ід. код 00190934) з державного бюджету 1 301,91 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення від 11.11.2016р. № НОМЕР_2.

5. Копію ухвали направити сторонам.

Додаток: (на адресу позивача) на 1 аркуші - оригінал платіжного доручення від 11.11.2016р. № НОМЕР_2.

Суддя О.О. Ореховська