РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2017Справа №922/3472/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши справу за позовом Приватного підприємства "Интерпоиск" до Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК", Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни про скасування державної реєстрації права власності, за участю представників позивача - не з'явився, відповідача-1 - ОСОБА_2, довіреність №177 від 14.03.2016 року, відповідача-2 -не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Приватне підприємство "Интерпоиск" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" з позовом про скасування державної реєстрації права власності ПАТ "ВТБ Банк" на нежитлове приміщення літ. "А-3", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 216б.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2016 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляду на 21.11.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.11.2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповську Олену Володимирівну (свідоцтво № 7393, АДРЕСА_1)

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.12.2016 року справу № 922/3472/16 направлено за встановленою підсудністю до господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.12.2016 року справу № 922/3472/16 прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 25.01.2017 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.01.2017 року, з урахуванням того, що позивач в позові просить скасувати державну реєстрацію права власності ПАТ "ВТБ Банк" на нежитлове приміщення літ. "А-3", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 216б, що була здійснена Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною було залучено до участі у справі в якості відповідача-2 Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповську Олену Володимирівну.

25.01.2017 року відповідачем-2 через канцелярію суду надано клопотання про припинення провадження у справі, в якому відповідач-2 просив припинити провадження у справі, оскільки такі спори не підлягають вирішенню в господарському суді та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представники позивача та відповідача-2 у судове засідання 13.02.2017 року не з'явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представників позивача та відповідача-2 не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представників позивача та відповідача-2.

Заслухавши пояснення представника відповідача-1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги до відповідача-1 не підлягають задоволенню, а провадження у справі відносно відповідача-2 слід припинити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.05.2008 року між Приватним підприємством "ИНТЕРПОИСК" (далі - іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством "ВТБ БАНК" (далі - іпотекодержатель) був укладений іпотечний договір № 15.41-25/08-Д102 зі змінами до нього, предметом якого є передача іпотекодержателю в іпотеку нерухомого майна (нежитлова будівля літ. "А-3", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 216б) для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником (позивачем) перед іпотекодержателем за генеральною угодою № 25 від 29 січня 2007 року ( п.1.1. договору).

Відповідно до п. 6.1. договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки. При реалізації даного способу задоволення вимог іпотеко держателя, іпотечний договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на предмет іпотеки.

Ціна предмету іпотеки встановлюється у розмірі, встановленому в п. 1.4. цього договору або за рішенням іпотеко держателя на підставі оцінки майна (п.6.2. договору іпотеки).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 68392081 від 19.09.2016 року, яка міститься в матеріалах справи, державна реєстрація права власності ПАТ "ВТБ Банк" на нежитлове приміщення літ. "А-3", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 216б (предмет іпотеки) була здійснена Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною 19.09.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за вищевказаним договором іпотеки відбулась з грубим порушенням ст.ст. 35 та ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», а саме - без письмової вимоги про усунення порушення основного зобов'язання та без оцінки предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека це - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотекодавецем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Згідно частини 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Також, відповідно до частини 3 статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень": державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав.

За змістом статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державним реєстратором є зокрема нотаріус.

Згідно ст. 3. Закону України "Про Нотаріат" нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Оскільки позивач в позові просить скасувати державну реєстрацію, що була здійснена державним реєстратором, яким є Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, а не Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк", то в позові до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про скасування державної реєстрації слід відмовити за безпідставністю.

Пунктом 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 року "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначено, що якщо в законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або зазначено, що спір вирішується в судовому порядку, господарському суду слід виходити з суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин.

Необхідно мати на увазі, що ГПК не передбачено можливості об'єднання в одне провадження вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Тому в разі подання позову, в якому такі вимоги об'єднано, господарський суд приймає позовну заяву в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій частині з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 ГПК - відмовляє у прийнятті позовної заяви. Якщо у розгляді справи буде встановлено, що провадження у відповідній частині порушено помилково, господарський суд припиняє провадження у справі в цій частині згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спір про скасування державної реєстрації здійсненої Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною є непідвідомчим господарському суду, оскільки Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна у правовідносинах щодо вчинення оспорюваних дій є суб'єктом владних повноважень - приватним нотаріусом при здійсненні нею владних повноважень, а спори, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень управлінських функцій, в тому числі на виконання делегованих повноважень, не є підвідомчими господарським судам.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України у справі №906/1415/14 від 09.07.2015 року.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

З огляду на вищезазначене, провадження у справі в частині вимог Приватного підприємства "Интерпоиск" до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни про скасування державної реєстрації права власності ПАТ "ВТБ Банк" на нежитлове приміщення літ. "А-3", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 216б підлягає припиненню згідно п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові до відповідача-1 - відмовити.

Провадження у справі за позовними вимогами до відповідача-2 - припинити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 20.02.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна