КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2017 р. Справа№ 910/17539/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Разіної Т.І.

Отрюха Б.В.

При секретарі судового засідання - Пугачовій А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 16.02.2017 року по справі №910/17539/16 (в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016р.

у справі №910/17539/16 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"

про стягнення 32 990,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" (далі - позивач; ПрАТ "Страхова компанія "Провідна") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (далі - відповідач; ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна") про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 32 990,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 №910/17539/16 позов задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" страхове відшкодування у розмірі 32 990,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції від 07.12.2016р., відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 №910/17539/16 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги частково на суму 25 813,94 грн., посилаючись, при цьому на те, що місцевим господарським судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно досліджено фактичні обставини справи.

У судове засідання від 16.02.2017 представник відповідача не з'явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про його належне повідомлення свідчить зворотне поштове повідомлення. (а/с 88)

Відповідно до абз.3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 встановлено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За пунктом 3.9.2 постанови пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої постанови пленуму ВГСУ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку здійснювати апеляційний перегляд даної справи без участі представника відповідача, який є належним чином повідомленний про дату та час судового засідання, без порушення вимог процесуального закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 №910/17539/16 по даній справі скасувати, прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити частково, приймаючи до уваги наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.11.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник), укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, переданого в заставу № 06/0672188/1002/14, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням транспортним засобом марки Форд д.р.н. НОМЕР_2. Вигодонабувач за вказаним договором - ПАТ "Укрсоцбанк".

21.12.2014 в м. Київ, по вул. О.Теліги, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Форд д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 (власник -ОСОБА_2), транспортного засобу Чері, д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, транспортного засобу Хонда д.р.н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5, транспортного засобу Хонда д.р.н. НОМЕР_5 під керування ОСОБА_6 Довідка про ДТП №9478761.

ДТП сталася в результаті порушення водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 п.п. 12.1, 13.1, Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 09.01.2015 № 758/15391/14-п, відповідно до якої ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно акту огляду транспортного засобу від 16.02.2015, ремонтної калькуляції № 41/2-15 від 27.02.2015 складеної за допомогою системи Audatex, вартість матеріального збитку власнику Форд д.р.н. НОМЕР_2, завданого в результаті ДТП, становить 122 090,53 грн.

Страхувальник ОСОБА_2 звернувся з заявою № до позивача про настання страхової події 22.12.2014.

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 41/2-15 від 27.02.2015 величина вартості відновлювального ремонту - 122 090,53 грн. без урахування фізичного зносу вузлів та деталей, ринкова вартість транспортного засобу - 486 647,89 грн.

18.03.2015 між ПрАТ "СК "Провідна" та ОСОБА_2 укладено договір про врегулювання страхового випадку № за договором № 06/0672188/1002/14 від 14.11.2014, яким сторони погодили, що сума страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 21.12.2014 становить 67 000,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на реквізити власника ОСОБА_2. Страхувальник погодився із розміром страхового відшкодування, після його виплати сторони один до одного претензій не матимуть.

АКБ "Укрсоцбанк" листом №09.302 - ПР.ВИХ -1677 від 17.03.2015 надав свою згоду на перерахування коштів безпосередньо страхувальнику ОСОБА_2 на поточний (картковий) рахунок або видачу готівкою.

Відповідно до розрахунку матеріального збитку від 19.03.2015, страхового акту № від 06.04.2015 року та розрахунку до нього сума страхового відшкодування складає 67000,00 грн. з урахуванням безумовної франшизи - 1071,95 грн. (68071,95 - 1071,95 = 67000).

На підставі страхового акту № від 06.04.2015 позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 67 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 0014713 від 07.04.2015 на рахунок АКБ "Укрсоцбанк".

Тобто, сума розрахована позивачем та виплачена на ремонт автомобіля Форд д.р.н. НОМЕР_2 становить суму визначену у страховому акті № від 06.04.2015 та становить 67 000,00 грн. Оскільки, постановою Подільського районного суду м. Києва від 09.01.2015 № 758/15391/14-п було визнано винними двох учасників ДТП - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то сума, що підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу/суброгації дорівнює половині суми завданих збитків без вирахування суми франшизи - 33 500,00 грн. З вказаною вимогою позивач звернувся до відповідача, доданою до матеріалів справи (заява про відшкодування шкоди в порядку регресу/суборгації на суму 33500,00 грн. від 23.04.2015 № 03-17/5353).

ПрАТ «АСК «Інго» суму страхового відшкодування не сплатив. Відповідач надав суду лист на адресу позивача, в якому просив останнього надати розрахунок страхового відшкодування, на підставі якого була здійснена виплата страхового відшкодування та кольорові фото пошкодженого автомобіля. Відповідід на зазначений лист позивачем надано не було.

З огляду на викладене, ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" звернулось до господарського суду з позовом до ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" про стягнення з відповідача половину суми виплаченого ним страхового відшкодування з вирахуванням франшизи у розмірі 32 990,00 грн.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали даної справи, враховуючи норми ст.ст. 12, 22, 19 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", дійшов висновку про задоволення позову, як заявленого обґрунтовано та законно. Поряд з цим, місцевим господарським судом заперечення відповідача щодо суми страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту пропорційності не прийнято до уваги, виходячи з такого.

Договором від 18.03.2015 між ПрАТ "СК "Провідна" та ОСОБА_2 про врегулювання страхового випадку № за договором 06/0672188/1002/14 від 14.11.2014, сторони погодили суму страхового відшкодування без застосування коефіцієнта пропорційності у розмірі 67000,00 грн. Згідно вказаного договору сторони один до одного претензій не мають.

Крім того, договір добровільного страхування наземного транспорту, переданого у заставу №06/0672188/1002/14 від 13.11.2014 регулює правовідносини між страховиком та страхувальником. Тобто, умови договору страхування застосовуються саме до правовідносин, що виникають у разі настання страхового випадку, до правовідносин між контрагентами договору. Для визначення розміру страхового відшкодування позивач здійснив огляд транспортного засобу та провів оцінку суми збитку, що підтверджується матеріалами справи. За результатами огляду, оцінки та домовленості контрагентів за договором сума збитку склала 67 000,00 грн. і була виплачена у повному обсязі.

Місцевим господарським судом відзначено, що згідно норм законодавства відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідальність страховика за договором обов'язкового страхування певною мірою обмежується законодавством, зокрема вона зменшується на розмір франшизи та коефіцієнт зносу, однак обмеження відповідальності на коефіцієнт пропорційності законом не передбачено.

За висновком суду першої інстанції, оскільки позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 67000,00 грн. шляхом перерахування на рахунок банку, то він поніс фактичні затрати у розмірі 67000,00 грн. В свою чергу, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Форд д.р.н. НОМЕР_2, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля. Станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача порушені, а строк виплати страхового відшкодування є таким, що настав. Таким чином, позовні вимоги позивача визнано місцевим господарським судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 32 990,00 грн.

Однак, колегія суддів, дослідивши матеріали даної справи, взявши до уваги доводи та заперечення сторін, вважає правові висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" у доводах апеляційного оскарження наголошує на тому, що судом першої інстанції не було повністю з'ясовано фактичні обставини справи, відповідно неправильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин. Зокрема, скаржник стверджує, що страхове відшкодування було сплачене позивачем безпосередньо на рахунок потерпілої особи, без підтвердження фактично понесених витрат, а саме не надано актів виконаних робіт, рахунків фактур, тощо, тому в даному випадку страхове відшкодування має бути виплачено у меншому розмірі ніж стягнуто судом у відповідності до ч. 17 ст.9 ЗУ «Про страхування», п.п. 28.18 договору добровільного страхування наземного транспорту.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

27.04.2015 відповідач отримав від позивача заяву № 03-17/5353 від 23.04.2015 про виплату страхового відшкодування. (а/с 38-39)

Після розгляду наданих документів відповідач надіслав на адресу позивача лист № 2116 від 15.05.2015 з проханням надати обґрунтований розрахунок, на підставі якого була здійснена виплата страхового відшкодування. (а/с 73) Однак, відповідь на вказаний лист позивач не надіслав, обґрунтований розрахунок суми страхового відшкодування не надав.

При цьому, скаржник зазначає, що він не заперечує щодо отримання позивачем страхового відшкодування за полісом АС/8826988, але наполягає на здійсненні обґрунтованого розрахунку страхового відшкодування.

Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку від 19.03.2015, наданого позивачем, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, визначалась на підставі «розрахунку спеціаліста компанії». (а/с 35) Однак, сам розрахунок спеціаліста компанії, в якому має бути зазначена вартість проведених ремонтних робіт, вартість матеріалів та деталей, що підлягають заміні позивачем не надано. В свою чергу, як зазначено в рішенні суду першої інстанції, виплата страхового відшкодування була здійснена за домовленістю сторін згідно договору.

Оскільки, позивач так і не надав суду першої інстанції, а ні обґрунтований розрахунок сплаченого страхового відшкодування, а ні рахунок-фактуру або акт виконаних робіт проведеного відновлювального ремонту, не пояснив, яким саме чином було розраховано вартість відновлювального ремонту автомобіля, то відповідач вважає, що сума страхового відшкодування, яка має бути сплачена позивачу, розраховується наступним чином.

Для розрахунку страхового відшкодування відповідачем взято до уваги Звіт про оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого автомобіля № 41/2-15 від 16.02.2015 виконаний ФОП ОСОБА_7, що доданий до позовної заяви.

Згідно наданого Звіту, вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford, д/н НОМЕР_2 склала 122 090,53 грн., а ринкова вартість автомобіля складає 486 647,89 грн.

Таким чином, згідно Звіту № 41/2-15 від 16.02.2015 ринкова вартість ТЗ складає 486 647,89 грн., а страхова сума згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/0672188/1002/14 ПрАТ «СК «Провідна», складає 214 390,00 грн., що дорівнює 44% дійсної ринкової вартості транспортного засобу, тобто, страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмету договору страхування .

Відповідно до ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування», у разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмету договору страхування, страхове відшкодування виплачується у тій оюе частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Такий же порядок виплати страхового відшкодування передбачений п.п. 28.18. договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/0672188/1002/14, в якому зазначено, якщо страхова сума застрахованого ТЗ за відповідний період страхування, менша дійсної вартості ТЗ на початок періоду страхування, то страхове відшкодування виплачується в такому ж співвідношенні до розміру розрахованого відповідно до пп. 28.1-28.17 договору страхового відшкодування, як страхова сума, зазначена у договорі, співвідноситься до дійсної вартості ТЗ на момент укладання договору.

Відтак, за ствердженням відповідача розрахунок суми страхового відшкодування із застосуванням пропорційності відповідно до Закону України «Про страхування» та договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/0672188/1002/14 ПрАТ «СК «Провідна» складає: 122 090,53 грн. х 44% = 53 719,83 грн.

Оскільки договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0672188/1002/14 ПрАТ «СК «Провідна» передбачає франшизу в розмірі 1 071,95 грн., то сума страхового відшкодування, яку мав сплатити позивач своєму страхувальнику, складає: 53 719, 83 грн. - 1 071,95 грн. = 52 647,88 грн.

Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 09.01.2015, ДТП, яка мала місце 21.12.2014, сталася з вини двох водіїв, отже позивач має право на одержання 50% від суми правомірно сплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8826988, передбачає франшизу в розмірі 510,00 грн.

Враховуючи викладене, перевіривши розрахунки наведені відповідачем, колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтована сума страхового відшкодування, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача складає - 25 813,94 грн. згідно наступного розрахунку:

(52 647,88 грн. (сума страхового відшкодування) / 2 (вина обох водіїв) - 510,00 грн. (франшиза за полісом № АС/8826988).

Серед іншого, у доводах апеляційного оскарження скаржник цілком доцільно звертає увагу і на таке.

Відповідальність ПрАТ «АСК «Інго Україна» обмежена умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що були встановлені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При цьому, умови договору добровільного страхування між позивачем та його страхувальником, у тому числі щодо виплати страхового відшкодування, не призводять до зміни положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і не збільшують об'єму зобов'язань відповідача.

Таким чином, розмір та порядок формування страхової виплати за договором добровільного страхування не має прямого впливу на розмір та порядок формування виплати страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, оскільки виплата страхового відшкодування за обов'язковими видами страхування чітко регламентована нормативно-правовими актами та має здійснюватись виключно на підставі відповідних норм законодавства. Якщо виплати страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування не вистачило для повного покриття фактичних збитків, то решта понесених витрат за договором добровільного страхування мають бути відшкодовані за рахунок особи, яка заподіяла шкоду.

Відповідно до ст. 988 ЦК України та ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних, прямих збитків .

Слід зазначити, що розмір страхового відшкодування має визначатися за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. Якщо розрахунок здійснювався за іншими правилами, ніж зазначено в договорі страхування, то при визначенні розміру вимоги страховика, який підлягає задоволенню, до заподіювача шкоди із суми, виплаченої страховиком страхувальнику, виключається виплата, не передбачена договором.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" до ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 32 990,00 грн. підлягають частковому задоволенню на суму 25 813,94 грн., в іншій частині позову слід відмовити, як заявленому необґрунтовано.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 №910/17539/16 скасувати, прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м. Київ, вулиця Бульварно - Кудрявська 33, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"(03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський 25, ) страхове відшкодування у розмірі 25 813 (двадцять п'ять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 94 коп. та 1078,25 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"(03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський 25, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м. Київ, вулиця Бульварно - Кудрявська 33, ) 1515,80 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи.

Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

3. Матеріали справи №910/17539/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.І. Разіна

Б.В. Отрюх