РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017Справа №910/20174/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІАЛ БУД КОМПАНІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДН ГРУПП"

про стягнення 500 010,00 грн.

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Симбірська Є.В. - за довіреністю №5 від 24.03.2016 року

від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІАЛ БУД КОМПАНІ" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДН ГРУПП" про стягнення суми 500 010,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо поставки оплаченого позивачем товару згідно умов Договору поставки від 18.06.2015 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 500 010,00 грн. - основного боргу, 7 500,00 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2016 (суддя Андреїшина І.О.) порушено провадження у справі № 910/20174/16 та призначено її до розгляду у на 07.12.2016р., зобов'язано сторін надати документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2016р. розгляд справи відкладено до 14.12.2016р.

В судовому засіданні 14.12.2016р. оголошено перерву до 11.01.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2016р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Латко І.О. від 23.12.2016 року №04-23/2684 у зв'язку з лікарняним судді Андреїшиної І.О., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/20174/16, за наслідками якого справу розподілено для розгляду на суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2016р. (суддя Якименко М.М.) прийнято справу №910/20174/16 до свого провадження та призначено її розгляд на 08.02.2017 року.

В судове засідання 08.02.2017 року представник відповідача не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 08.02.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 08.02.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІАЛ БУД КОМПАНІ" (далі по тексту - покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТДН ГРУПП" (далі по тексту - відповідач, постачальник) укладено Договір поставки (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця товари, кількість та часткове співвідношенні яких (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, тилами розмірами визначаються в рахунку, який складається на підставі замовлення Покупця та є невід'ємною частиною цього Договору (надалі іменується "Товар"), а Покупець зобов'язується прийняти Товар і сплатити за нього грошову суму, зазначену в рахунку та видатковій накладній, за окремою взаємною згодою Сторін може складатись окрема специфікація до Договору.

Згідно із п. 8.4. Договору даний Договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 2.1. Договору вартість Товарів визначається у накладних та рахунках-Фактурах.

Згідно п. 2.2. Договору Покупець здійснює оплату вартості послуг на умовах 100% передоплати.

Відповідно до п. 3.2.2. Договору Покупець зобов'язується надавати Постачальнику письмово або за телефоном, необхідне замовлення на будівельні матеріали або послуги, які супроводжуються детальною інформацією, щодо місця розвантаження із вказівкою обсягів товару та часу роботи складів - в разі доставки Постачальником.

Згідно із п. 4.1. Договору зобов'язання Постачальника по поставці товару вважаються виконаними з моменту передачі будівельних матеріалів на складі Покупця. Підписання Покупцем видаткової накладної, що свідчить про перехід права власності на будівельні матеріали до Покупця. Перехід випадкового знищення або пошкодження будівельних матеріалів переходить від Постачальника до Покупця одночасно з переходом права власності на них.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості з моменту підписання уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної.

Відповідно до п. 6.1. Договору Сторони звільняються від своїх зобов'язань за цим Договором у випадку стихійних лих, військових дій або рішень влади, які призвели до втрати виробничого обладнання чи персоналу, або в інший спосіб зробили неможливими виконання зобов'язань сторонами.

Дія непередбачених обставин підтверджується уповноваженим на те органом (п. 6.2. Договору).

23.09.2016 року відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату №994 від 23.09.2016 року на суму 500 010,00 грн. (у т. ч. ПДВ - 83 335,00 грн.), за товари - арматура № 12, кількість 42 т. (копія рахунку міститься в матеріалах справи).

23.09.2016 року платіжним дорученням №864 від 23 вересня 2016 року Позивачем перераховані грошові кошти відповідно до вказаного рахунку на поточний банківський рахунок Відповідача на суму 500 000,00 грн.; 25 жовтня 2016 року - на суму 10,00 грн. (копії платіжних доручень міститься в матеріалах справи).

Таким чином Позивачем здійснена 100% передоплата за поставку товару згідно п. 2.2. Договору.

Відповідно до п. 3.1.5. Договору Постачальник зобов'язується здійснити постачання партії Товару в строк до 4 (чотирьох) робочих днів з дати перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Строком поставки Постачальником Покупцю Товару відповідно до рахунку №994 від 23 вересня 2016 року було 29 вересня 2016 року (враховуючи 24 вересня та 25 вересня - вихідні дні:субота та неділя).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем здійснено передоплату за товар, а відповідачем в порушення умов Договору не здійснено поставки товару на суму 500 010,00 грн., в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 500 010,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, здійснив 100% передоплату за товар, а відповідач в порушення умов Договору не поставив та не передав у власність позивачу товар, в зв'язку з чим має перед позивачем заборгованість в розмірі 500 010,00 грн. з повернення суми попередньої оплати товару.

Згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 500 010,00 грн. (основного боргу), нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДН ГРУПП" (02660, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЧЕРВОНОТКАЦЬКА, будинок 90; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІАЛ БУД КОМПАНІ" (02125, м. Київ, ВУЛИЦЯ СТАРОСІЛЬСЬКА, будинок 1 К; ) 500 010 (п'ятсот тисяч десять) грн. 00 коп. - основного боргу, 7 500 (сім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 15.02.2017 року.