ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"24" лютого 2017 р. Справа № 920/33/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І. В.;

розглянувши апеляційну скаргу Сумської міської ради (вх.№614С/2) на рішення господарського суду Сумської області від 24.01.2017 у справі № 920/33/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Арт. ОСОБА_1, м.Покровськ Донецької області,

до Сумської міської ради, м. Суми,

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 24.01.2017 (суддя Левченко П.І.) позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 16.02.2012, яка знаходиться за адресою: м.Суми, вул.Кірова (ОСОБА_2), 8 (35/100 від 0,5120 га), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Арт. ОСОБА_1 та Сумською міською радою, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу за реєстровим номером 396 та зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Суми 10 травня 2012 року за № 00400. Стягнуто з Сумської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Арт. ОСОБА_1 витрати по судовому збору в сумі 1600,00 грн.

Сумська міська рада із рішенням не погодилася, подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов залишити без задоволення.

Одночасно з апеляційною скаргою заявник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування заявленого клопотання апелянт посилається на те, що відповідач є виконавчим органом місцевого самоврядування та не має власних грошових коштів для здійснення оплати видатків, у тому числі на сплату судового збору. Обслуговування рахунків по оплаті усіх видатків відповідача здійснює управління Державної казначейської служби України у Сумській області. У межах строку на оскарження рішення представник апелянта звернувся із службовою запискою для негайного проведення платежу по сплаті судового збору у даній справі. Апелянт зазначає, що своєчасно здійснив усі можливі дії, що залежали від нього, направлені на здійснення своєчасної оплати судового збору, але не має інших важелів впливу на Державну казначейську службу аби спонукати її вчасно проводити платежі із судового збору.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком.

Згідно з пунктом 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.13 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно з частиною 1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Заявником не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також апелянт не довів суду, що зможе сплатити судовий збір до ухвалення апеляційним судом відповідного рішення.

Тому колегія суддів вважає, що клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Стаття 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює те, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак. Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обовязків, передбачених процесуальним законом.

Відповідно, апеляційна скарга підлягає поверненню у силу приписів пункту 3 частини 1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, яким встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст.86, пунктом 3 частиною 1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України;-

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити Сумській міській раді у задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Повернути апеляційну скаргу заявнику.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 11 арк.

Головуючий суддя О.А.Пуль

Суддя Я.О.Білоусова

Суддя І.В.Тарасова