номер провадження справи 24/129/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 Справа № 908/3140/16

за позовом приватного акціонерного товариств Страхова компанія Український страховий стандарт (04073, м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20, )

до відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю ТРУД (70000, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Леніна, буд. 9, )

про стягнення 13 720, 55 грн.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: не прибув

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 19.01.2017р.

СУТЬ СПОРУ:

25.11.2016р. до господарського суду Запорізької області звернулося приватне акціонерне товариство Страхова компанія Український страховий стандарт з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ТРУД про стягнення з відповідача 13 720,55 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою від 25.11.2016р. порушено провадження у справі № 908/3140/16, присвоєно справі номер провадження 24/129/16, розгляд справи призначено на 20.12.2016р.

Ухвалою від 20.12.2016р. розгляд справи відкладений на 24.01.2017р.

Ухвалою від 24.01.2017р. строк вирішення спору продовжено п'ятнадцять днів до 09.02.2017р., судове засідання відкладено на 09.02.2017р.

Судове засідання проводилося без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 09.02.2017р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач в судове засідання 09.02.2017р. не прибув, надав клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними у справі матеріалами. В обґрунтування вимог позивач посилається на ст..27 Закону України «Про страхування», ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 993, 1187 Цивільного кодексу України та вказує, що відповідач, в порушення п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів не повідомив страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання ДТП, яке сталося 23.07.2015р.. Оскільки позивач виплатив ПрАТ «СК» АХА Страхування» 13 720,55 грн., тому у нього виникло право регресного стягнення цієї суми з ТОВ «Труд».

Відповідач підтримав заперечення з підстав, викладених у відзиві від 19.12.2016р., просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

26.07.2014р. між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» (Страховик) та ТОВ «Труд» (Страхувальник) було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АІ/0900872, відповідно до якого Страховиком застраховано цивільно-правову відповідальність Страхувальника повязану з експлуатацією автомобіля НОМЕР_1.

23.07.2015р. у м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, 22 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3.

Згідно довідки ДАІ № 68902417 від 05.08.2015р. дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_3, який керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

10.08.2015р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя винесено постанову № 336/5254/15-п, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди на накладено адміністративне стягнення.

ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування, в якій вказано, що внаслідок ДТП, яке сталося 23.07.2015р. о 12:55 в м. Запоріжжя, пр. Моторбудівників, 22 було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, який застрахований у АТ «СК «АХА Страхування», згідно договору добровільного страхування № 67293а5е від 10.07.2015р. Згідно Довідки № 68902417 про ДТІІ та Постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2015р., дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 п. 124 ПДР України (ст. 124 КпАП України).Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №1.003.15.10690/VЕSКО16846 від 03.08.2015р. та умов Договору страхування №67293а5е від 10.07.2015р., розмір страхового відшкодування склав 13 720,55 грн., яке АТ «СК АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Таким чином, до АТ «СК «АХА Страхування» у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_3 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля НОМЕР_2 - ОСОБА_4, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.07.2015р.о 12:55 в м. Запоріжжя, пр. Моторбудівників, 22. Оскільки відповідальність ОСОБА_3 застрахована відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» (поліс № А10900872), то АТ «СК «АХА Страхування» має право на отримання грошових коштів від ПрАТ «СК «Український страховий стандарт».

26.08.2015р. СПД ОСОБА_5 складено Звіт № 165 від 27.06.2015р., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 становить 15 245,06 грн.

Позивач вказує, що порушення вимоги, встановленої пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобовязані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомити страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди, відповідач не повідомив страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання ДТП, яка сталася 23.07.2015р.

Позивачем складено Страховий акт 6323, на підставі якого, відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем платіжним дорученням № 23155 від 12.02.2016р. перераховано страхове відшкодування в розмірі 13 720,55 грн.

26.04.2016р. позивач надіслав відповідачу вимогу про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу, яка відповідачем залишена без реагування, страхове відшкодування не сплачено, збитки в порядку регресу не відшкодовані.

Внаслідок невиконання відповідачем зобовязань щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач за захистом порушених прав звернувся з позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок господарський суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

За приписами підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992р. зазначено, що відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Позивачем не доведено перебування у трудових відносинах ОСОБА_3 з товариством з обмеженою відповідальністю «Труд» на час спричинення дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обовязок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обовязок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; ОСОБА_3, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Прийняття такого рішення підтверджує ту обставину, що позивач був обізнаний про учасників ДТП, мав необхідний обсяг інформації та документів про ДТП, а тому визнав наявність підстав для виплати страхового відшкодування.

У випадку визнання страховиком ДТП страховим випадком, добровільної сплати страхострахового відшкодування - сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути підставою для стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, оскільки такий страховий випадок визнається та не оспорюється страховиком.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного суду України від 16.09.2015р. № 6-284цс15.

З огляду на викладені вище обставини, суд відмовляє в позові.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення оформлене у повному обсязі та підписане 17.02.2017р.

Суддя Т.А. Азізбекян