РІШЕННЯ

"07" лютого 2017 р.Справа № 921/785/16-г/11

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом: Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст.№11 Тернопільської міської ради вул. Тарнавського, 6, м. Тернопіль, 46024

до відповідача: Комунального підприємства "Тернопільводоканал", вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль, 46008

про cтягнення заборгованості в сумі 37 430, 85 грн.

За участю представників сторін:

Позивача: ОСОБА_1 - директор;

Відповідача: ОСОБА_2- представник

Суть справи: Тернопільська загальноосвітня школа І-ІІІ ст.№11 Тернопільської міської ради звернулася до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Тернопільводоканал" про стягнення 37 430, 85 грн. збитків.

В обґрунтування позову позивачем надано акт ревізії фінансово-господарської діяльності Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №11 Тернопільської міської ради № 17-22/176 від 31.08.2015р., копію договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення №505 від 16.02.2010р., копію договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення №505 від 11.02.2015р., копію акту обстеження території школи від 26.08.2015р. інші документи належним чином завірені копії знаходять ся в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 16 грудня 2016 року порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 10 січня 2017 року; зобов"язано відповідача подати в засідання обгрунтований відзив на позовну заяву.

В порядку статті 77 ГПК розгляд справи було відкладено до 24 січня 2017 року. В судовому засіданні було оголошено перерву до 07 лютого 2017 року .

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що нарахування за надані Водоканалом послуги з відведення дощових і талих вод проведено неправомірно, оскільки згідно акту обстеження території школи на предмет відведення стічних вод з належної відповідачу території від 26.08.2015 року, складеного та підписаного повноважними представниками сторін, встановлено, що з 2/3 частин покрівлі школи дощові води потрапляють на ґрунтові поверхні газонів, а з 1/3 частини покрівлі на асфальтно-бетонне покриття, і по нахилу потрапляють на дорогу вулиці Тарнавського, де розміщені дощові решітки. Визначити, яка кількість стічних вод в період сніготанення та дощів потрапляє саме в міську каналізацію встановити неможливо.. Враховуючи, що зливоприймачі та решітки на території школи відсутні, дощові води безпосередньо не попадають у каналізацію міста, відтак, кошти, сплачені згідно виставлених відповідачем рахунків в сумі 37430,85 грн. є додатковими витратами, які вважає позивач включаються до складу збитків.

Окрім того зазначає, що проведеною Тернопільською обєднаною державною фінансовою інспекцією ревізією фінансово-господарської діяльності Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №11 Тернопільської міської ради за період з 01.10.2012р. по 30.06.2015р р. також встановлено завищення відсотку нарахування оплати за дощові стоки (100% замість 20%), внаслідок чого відповідачем, згідно висновку Інспекції, зайво нараховано, а Школою сплачено в період з 01.10.2012р. по 30.06.2015р. 37430,85 грн.

04.01.2017 року на адресу господарського суду надійшов відзив на позов (вх.№ 3226 ) від 03 січня 2017 року, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що розрахунок плати за дощові стоки проведено підприємством з урахуванням умов договорів № 505 від 16.02.2010 року та № 505 від11.02.2015р., просить застосувати наслідки спливу позовної давності; відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Окрім того, просить повідомити Прокуратуру міста Тернополя про вчинення посадовими особами Тернопільської об'єднаної державної фінансової інспекції дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Розглянувши клопотання Комунального підприємства "Тернопільводоканал" про повідомлення Прокуратури міста Тернополя про вчинення посадовими особами дій, що містять ознаки злочину, суд встановив наступне:

Як вбачається із відзиву, підставою клопотання є те що посадовим особам Тернопільської об'єднаної державної фінансової інспекції було відомо про судову практику, зокрема про рішення господарського суду Тернопільської області у справі № 921/232/13-г/17 , яким визнано порядок проведення нарахувань Комунального підприємства "Тернопільводоканал" законним, поряд з цим в акті ревізії № 17-22/176 від 31.08.2013 року зафіксовано неправильне нарахування плати за водопостачання з вини КП «Тернопільводоканал».

Згідно із ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям. Якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення органам внутрішніх справ чи прокуратури.

Розглянувши клопотання Комунального підприємства "Тернопільводоканал", господарський суд при розгляді справи № 921/785/16-г/11 не виявив в діях Тернопільської об'єднаної державної фінансової інспекції порушень законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, водночас відповідачем не доведено такого порушення, відтак правові підстави для проведення відповідних дій за правилами ст.90 ГПК України в господарського суду відсутні, а тому подане клопотання, подане у відзиві від 04.01.2017р., задоволенню не підлягає за безпідставністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі із підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 07 лютого 2017 року заперечив проти позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

В силу ст. 11 ЦК України цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 ст. 202 ЦК України).

16.02.2010р. між Комунальним підприємством "Тернопільводоканал", як Виробником, та Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №11 Тернопільської міської ради, як Споживачем укладено договір № 505 про надання послуг з водопостачання та водовідведення (далі - договір), відповідно до умов якого Виробник зобов'язується здійснювати забезпечення Споживача питною водою до межі розмежування, а також забезпечувати відведення стічної води з межі розмежування на обєкті Споживача школі, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Тарнавського, 6 з лімітом водопостачання та водовідведення 614,0 м.куб/місяць (п. 1.1. договору).

У відповідності до п. 2.15. Договору передбачено обовязок Споживача оплачувати на користь Виробника 20% від загальної кількості стічних вод, що потрапляє в каналізаційні колодязі та зливоприймачі у періоди дощів та сніготанення при роздільній і 100% - при загально сплавній системі каналізації за тарифом за послуги з водовідведення, затвердженим уповноваженим органом. У разі виявлення розбитих кришок люків колодязів, провалів ґрунту біля люків колодязів на території Споживача, останнім оплачується на користь Виробника 100% загальної кількості стічних вод, що потрапляє у каналізаційні колодязі та зливо приймачі у періоди дощів та сніготанення.

Загальна кількість таких стічних вод визначається розрахунковим методом відповідно до території Споживача за нормами ДСТУ 3013-95 "Правила контролю за відведенням дощових і снігових вод з територій міст і промислових підприємств" та даними гідрометеослужби.

Згідно п. 2.8 Договору тарифи для Споживача на момент укладення договору становили для водопостачання 2,55 грн./м.куб. та водовідведення 2,95 грн./м.куб. (тарифи вказані з ПДВ).

У разі змін тарифів, діючих на час укладення цього Договору, оплата Споживачем наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами без зміни інших умов Договору.

Рахунки за надані Виробником послуги щомісячно складаються на підставі затверджених у встановленому порядку тарифів та отримуються Споживачем в абонентному відділі Виробника до 10 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому надавались послуги (п. 2.7. Договору).

Згідно п. 2.11. Договору, остаточний розрахунок за спожиті в поточному місяці послуги, Споживач проводить на підставі, зокрема поданих Водоканалом рахунків, у триденний строк після їх отримання (за виключенням вихідних та святкових днів). Остаточна оплата спожитих послуг з водопостачання та водовідведення здійснюється Споживачем в будь-якому випадку не пізніше 15 числа наступного місяця за тим, в якому йому були надані відповідні послуги.

Окрім того, 11.02.2015 р. між Комунальним підприємством "Тернопільводоканал", як Виробником, та Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №11 Тернопільської міської ради, як Споживачем укладено договір № 505 про надання послуг з водопостачання та водовідведення (далі - договір), відповідно до умов якого Виробник зобов'язується здійснювати забезпечення Споживача питною водою до межі розмежування, а також забезпечувати відведення стічної води з межі розмежування на обєкті Споживача школі, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Тарнавського, 6 з лімітом водопостачання та водовідведення 614,0 м.куб/місяць (п. 1.1. договору).

У відповідності до п. 2.15. Договору передбачено обовязок Споживача оплачувати на користь Виробника 20% від загальної кількості стічних вод, що потрапляє в каналізаційні колодязі та зливоприймачі у періоди дощів та сніготанення при роздільній і 100% - при загально сплавній системі каналізації за тарифом за послуги з водовідведення, затвердженим уповноваженим органом. У разі виявлення розбитих кришок люків колодязів, провалів ґрунту біля люків колодязів на території Споживача, останнім оплачується на користь Виробника 100% загальної кількості стічних вод, що потрапляє у каналізаційні колодязі та зливо приймачі у періоди дощів та сніготанення.

Загальна кількість таких стічних вод визначається розрахунковим методом відповідно до території Споживача за нормами ДСТУ 3013-95 "Правила контролю за відведенням дощових і снігових вод з територій міст і промислових підприємств" та даними гідрометеослужби.

Згідно п. 2.8 Договору тарифи для Споживача на момент укладення договору становили для водопостачання 3,168 грн./м.куб. та водовідведення 4,356 грн./м.куб. (тарифи вказані з ПДВ).

У разі змін тарифів, діючих на час укладення цього Договору, оплата Споживачем наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами без зміни інших умов Договору.

Рахунки за надані Виробником послуги щомісячно складаються на підставі затверджених у встановленому порядку тарифів та отримуються Споживачем в абонентному відділі Виробника до 10 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому надавались послуги (п. 2.7. Договору).

Згідно п. 2.11. Договору, остаточний розрахунок за спожиті в поточному місяці послуги, Споживач проводить на підставі, зокрема поданих Водоканалом рахунків, у триденний строк після їх отримання (за виключенням вихідних та святкових днів). Остаточна оплата спожитих послуг з водопостачання та водовідведення здійснюється Споживачем в будь-якому випадку не пізніше 10 числа наступного місяця за тим, в якому йому були надані відповідні послуги.

Матеріали справи свідчать, що на виконання вищевказаних умов договору відповідачем надавалися Споживачу послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі з відведення стічних вод та, відповідно, в порядку, передбаченому п. 2.7. Договорів Споживачу (позивачу у справі) виставлялися рахунки на оплату вказаних послуг (копії рахунків №505 від 21.01.2013р., №505 від 20.02.2013р.№505 від 20.03.2013р., №505 від 19.04.2013р., №505 від 21.05.2013р., №505 від 17.06.2013р., №505 від 22.07.2013р., №505 від 22.08.2013р., №505 від 19.09.2013р., №505 від 21.10.2013р., №505 від 18.11.2013р., №505 від 20.12.2013р.,№505 від 20.01.2014р., №505 від 18.02.2014р., №505 від 18.03.2014р., №505 від 22.04.2014р., №505 від 19.05.2014р., №505 від 19.06.2014р., №505 від 22.07.2014р., №505 від 19.08.2014р., №505 від 19.09.2014р., №505 від 20.10.2014р., №505 від 20.11.2014р.,№505 від 18.12.2014р.,№505 від 20.01.2015р.,№505 від 23.02.2015р., №505 від 19.03.2015р., №505 від 20.04.2015р., №505 від 19.05.2015р., №505 від 19.06.2015р. знаходяться в матеріалах справи).

Представники сторін підтвердили в судовому засіданні факт здійснення оплати вартості спожитих послуг з водопостачання та водовідведення згідно виставлених йому рахунків, в тому числі сплата графи 999 рахунків "дощові стоки".

Таким чином, сторонами за заявлений період належно виконувалися договірні зобов'язання.

Проведеною Тернопільською обєднаною державною фінансовою інспекцією ревізією фінансово-господарської діяльності Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №11 Тернопільської міської ради за період з 01.10.2012р. по 30.06.2015р. встановлено завищення відсотку нарахування оплати за дощові стоки (100% замість необхідних на думку ревізора 20%), внаслідок чого відповідачем зайво нараховано, а Школою оплачено в період з 01.10.2012р. по 30.06.2015р. 37430,85 грн.

Результати ревізії фінансово - господарської діяльності позивача оформлені відповідним актом №17-22/176 від 31.08.2015 р. (копія знаходиться в матеріалах справи).

Як вбачається із тексту акту ревізії, проведеним обстеженням стану вуличної каналізаційної мережі на території Школи комісією за участю відповідача встановлено, що на території школи та прилеглій території відсутні зливоприймачі та решітки, кришки люків не пошкоджені, а дощові і талі води з даху приміщення школи потрапляють на трав'яний газон позивача та безпосередньо в каналізацію не потрапляють. Крім того, вказаним актом обстеження території Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №11 Тернопільської міської ради від 21.11.2012р. встановлено пошкодження бетонного покриття біля двох колодязів, які знаходяться на трав'яному газоні.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному аналізі усіх обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. При цьому, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом. Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та загальногосподарського інтересу.

За своєю правовою природою правочин, укладений сторонами у справі, є договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що між сторонами існують договірні зобов"язання, належне виконання яких передбачено статтями 526 ЦК України та 193 ГК України.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України). В силу вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В матеріалах справи відсутні докази внесення сторонами в порядку, передбаченому ст. 188 ГК України, змін до договору, зокрема в частині внесення плати за дощові стоки.

Позивачем у позовній заяві предметом позову визначено стягнення збитків. Правовою підставою заявлених вимог вказано норму ст. 224 ГК України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною .

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України.

Обов'язковими умовами покладення відповідності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Отже, зменшення майнових благ внаслідок неправомірних дій наступає об'єктивно, тобто незалежно від волевиявлення сторони, як наслідок невиконання зобов'язань.

Обов'язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов'язань -причиною. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Як зазначалось вище, згідно ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В обґрунтування наявності збитків позивач посилається на те, що з вини відповідача він надлишково сплатив кошти, які є додатковими витратами.

Проте господарський суд визнає, що позивачем не доведено понесення реальних збитків.

Матеріали справи свідчать, що грошові кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, як збитки отримано останнім як оплату за надані послуги з водовідведення та водопостачання за договорами , згідно виставлених рахунків, в яких зазначено підставу оплати - договір №505 від 16.02.2010р. та договір №505 від 11.02.2015р., є належним виконанням позивачем договірних зобов'язань за договорами і не може розцінюватись як понесення витрат.

Зазначене вказує на відсутність достатніх підстав стверджувати про наявність понесених позивачем реальних збитків в заявленому розмірі, тоді як обов'язок доказування розмір понесених збитків нормами чинного законодавства України покладено на позивача.

При цьому, суд звертає увагу сторін, що встановлені ревізією та зафіксовані в акті №17-22/176 від 131.08.2015р. факти не впливають на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати без внесення сторонами відповідних змін до договору у встановленому законом порядку.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 22.01.2013 р. у справі № 5006/18/13/2012, яка згідно з вимогами ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою у вирішенні відповідних спорів.

Таким чином, в порушення статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, позивач не надав господарському суду належних доказів заподіяння йому збитків у розмірі 37 430,85 грн., не обґрунтував наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями (бездіяльністю) відповідача та заявленими до стягнення збитками, не довів порушення відповідачем договірних зобов'язань, у зв'язку з чим господарський суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим, передчасним та задоволенню не підлягає.

Відтак, виходячи з вищевикладеного суд не знаходить підстав для задоволення даного позову.

В силу вимог ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається судом на позивача у справі.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 1, 2, 22, 32, 34, 43, 49, 811, 82- 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання - 15 лютого 2017) через місцевий господарський суд.

Суддя А.М. Сидорук