ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2017 р.Справа № 916/1993/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання Г.Є. Бєлянкіній,

за участю представників:

від позивача - Н.В. Бакланова, довіреність №02-12/1 від 02.12.2016;

від відповідача (Дочірнього підприємства "Санаторій "Красні Зорі" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця") - А.А. Сімон, довіреність №1 від 05.01.2017;

від відповідача (Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області)- участі не брали;

від відповідача (Головного територіального управління юстиції в Одеській області) -участі не брали;

від третьої особи (ОСОБА_4)- участі не брали;

від третьої особи (ОСОБА_5)- участі не брали;

від третьої особи (ОСОБА_6)- участі не брали;

від третьої особи (ТОВ "Охоронно-юридичної фірми "КАРАБІНЕР")- участі не брали;

від третьої особи (фірми "SWIFT" Малого приватного підприємства)- участі не брали;

від третьої особи (ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал")- участі не брали;

від третьої особи (ФОП ОСОБА_7)- участі не брали;

від третьої особи (ОСОБА_8)- участі не брали;

від третьої особи (ОСОБА_9)- участі не брали;

від третьої особи (Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області)- участі не брали;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.12.2016 про вжиття заходів до забезпечення позову

у справі №916/1993/16

за позовом: приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

до відповідачів:

-Дочірнього підприємства "Санаторій "Красні Зорі" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця";

-Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

- ОСОБА_4;

- ОСОБА_5;

- ОСОБА_6;

- ТОВ "Охоронно-юридичної фірми "КАРАБІНЕР";

- фірми "SWIFT" Малого приватного підприємства;

- ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал";

- ФОП ОСОБА_7;

- ОСОБА_8;

- ОСОБА_9;

- Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області;

про виключення майна з акту опису та звільнення з-під арешту

В С Т А Н О В И В:

25.05.2016 старшим державним виконавцем Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Волкунович В.Ю. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №49572238, боржником за яким є ДП „Санаторій „Красні Зорі", було складено акт опису й арешту майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з наступних приміщень: нежилі приміщення літери А1, Б1, Б2, О, П,Р, С, У, Ф, Х, Ц, Ц1, Ч, Ш,Щ, Є, Ю, Ь, Ы,Я, Я1, Я2 загальною площею 14905 кв.м.

У липні 2016 р. приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (далі - ПрАТ "Укрпрофоздоровниця") звернулось з позовом до Дочірнього підприємства "Санаторій "Красні Зорі" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про виключення з опису та звільнення з під-арешту нежитлових приміщень, а саме: літери А1, Б1, Б2, О, П, Р, С, У, Ф, Х, Ц, Ц1, Ч, Ш, Щ, Є, Ю, Ъ, Ы, Я, Я1, Я2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 14905 кв.м та належать на праві приватної власності ПрАТ "Укрпрофоздоровниця".

За вказаною позовною заявою було порушено провадження у справі №916/1993/16.

В подальшому приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій в редакції заяви від 06.12.2016 просило: заборонити Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та будь-яким іншим особам здійснювати продаж арештованого майна, а саме: нежитлових приміщень літери А1, Б1, Б2, О, П, Р, С, У, Ф, Х, Ц, Ц1, Ч, Ш, Щ, Є, Ю, Ь, Ы, Я, Я1, Я2, загальною площею 14905 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а також зупинити продаж арештованого майна до набрання законної сили рішення у справі №916/1993/16 за позовом приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про виключення майна з акту опису та звільнення з-під арешту.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.12.2016 у справі №916/1993/16 (суддя Ю.М. Щавинська) клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково; зупинено реалізацію арештованого майна - нежилих приміщень літери А1, Б1, Б2, О, П,Р, С, У, Ф, Х, Ц, Ц1, Ч, Ш,Щ, Є, Ю, Ь, Ы,Я, Я1, Я2 загальною площею 14905 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 01 в рамках зведеного виконавчого провадження ЄДРВП №49572238 до набрання законної сили рішення у справі №916/1993/16; в задоволенні решти клопотання відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Приморський відділ Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.12.2016 у справі №916/1993/16 скасувати повністю.

У судовому засіданні 16.02.2017 представники позивача та відповідача - Дочірнього підприємства "Санаторій "Красні Зорі" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" проти задоволення апеляційної скарги висловили заперечення, інші учасники судового процесу, в тому числі залучені до участі у справі ухвалами Господарського суду Одеської області від 11.01.2017 та від 08.02.2017, - участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про час та місце засідання суду, що підтверджується матеріалами апеляційного провадження (арк.90-104). Скаржник подав через канцелярію в день засідання суду клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, мотивоване неможливістю забезпечити явку його представника в судове засідання. Вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки у суду апеляційної інстанції відсутня об'єктивна можливість для його задоволення з огляду на сплив строку розгляду апеляційної скарги, встановлений частиною другою статті 102 Господарського процесуального кодексу України для розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду. Тим більше, що вказаний строк вже продовжувався ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 відповідно до приписів статті 69 вказаного Кодексу. При цьому, колегією суддів враховано, що явка повноважних представників сторін та третіх осіб в судове засідання 16.02.2017 обов'язковою не визнавалась, а правова позиція Приморського відділу Державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо ухвали Господарського суду Одеської області від 07.12.2016 про вжиття заходів до забезпечення позову викладена в його апеляційній скарзі.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм права, судова колегія дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може унеможливити або утруднити виконання рішення по суті позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

-накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

-забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

-забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

-зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Наведений у статті 67 Господарського процесуального кодексу України перелік заходів до забезпечення позову є вичерпним.

Саме таку правову позицію викладено у пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16.

Вказане залишилось поза увагою місцевого господарського суду, оскільки ним було вжито заходи до забезпечення позову, що не передбачені процесуальним законом, зокрема, у вигляді зупинення реалізації арештованого в межах зведеного виконавчого провадження №49572238 майна.

Приписи статті 67 Господарського процесуального кодексу України надають право господарському суду зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, проте в такому випадку суд першої інстанції повинен був чітко зазначити на підставі якого саме виконавчого документа, що перебуває на виконанні в органі Державної виконавчої служби, слід зупинити стягнення.

Відповідно до правил статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов може бути забезпечений, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосується предмета спору.

Колегія суддів вважає необгрунтованою відмову місцевого господарського суду в задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на продаж арештованого майна, а саме: нежитлових приміщень літери А1, Б1, Б2, О, П, Р, С, У, Ф, Х, Ц, Ц1, Ч, Ш, Щ, Є, Ю, Ь, Ы, Я, Я1, Я2, загальною площею 14905 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, з наступних підстав.

В силу приписів частини десятої статті 67 Господарського процесуального кодексу України види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом спору у даній справі є вимога приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про звільнення з-під арешту нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що майно, на яке накладено арешт, належить позивачу, а не боржникові у зведеному виконавчому провадженні. На підтвердження свого права власності на спірне нерухоме майно ним надано інформаційну довідку з Державного реєстру прав на нерухоме майно №56510103 від 01.04.2016.

Заходи до забезпечення позову у вигляді заборони Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та іншим особам, які можуть бути залучені до реалізації спірного майна, є співмірними із заявленими позивачем вимогами. Така співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Колегія суддів зауважує, що вибір способу забезпечення залежить від суті позовних вимог, і в позові про звільнення майна з -під арешту обгрунтовано підлягає застосуванню вжиття такого заходу як заборона іншим особам вчиняти дії, направлені на продаж спірного майна.

Враховуючи викладене, а також те, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як гарантія реального виконання рішення суду, і позивачем доведена необхідність застосування заходів до забезпечення позову у вигляді заборони Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та іншим особам вчиняти дії, направлені на продаж спірного майна, оскільки існує імовірність невиконання рішення господарського суду у випадку задоволення позову в разі невжиття таких заходів, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне задовольнити заяву позивача в цій частині.

За таких обставин, ухвала Господарського суду Одеської області від 07.12.2016 підлягає скасуванню, як в частині задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді зупинення реалізації арештованого майна, так і в частині відмови в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії, що стосується предмета спору, а саме: здійснювати продаж спірного майна.

Враховуючи те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності правових підстав для задоволення клопотання скаржника про вжиття заходів до забезпечення позову є необгрунтованими, у її задоволенні слід відмовити. При цьому, колегією суддів не приймаються до уваги твердження скаржника щодо передчасності вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки актом опису й арешту майна від 25.05.2016 встановлено заборону на відчуження спірного нерухомого майна лише до 04.06.2016. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків суду щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, які є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись статтями 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Пункт 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 07.12.2016 у справі №915/1167/16 скасувати, виклавши його у наступній редакції:

"Заборонити Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та будь-яким іншим особам здійснювати продаж арештованого майна, а саме: нежитлових приміщень літери А1, Б1, Б2, О, П, Р, С, У, Ф, Х, Ц, Ц1, Ч, Ш, Щ, Є, Ю, Ь, Ы, Я, Я1, Я2, загальною площею 14905 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1".

В решті ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.12.2016 у справі №915/1167/16 -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складений та підписаний 16.02.2017.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна