ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" лютого 2017 р.Справа № 916/189/17

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезерв

Відповідач: Одеський національний політехнічний університет

Про: стягнення 1795444,27 грн.

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезерв (далі - позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Одеського національного політехнічного університету (далі - відповідач) про стягнення 1 795 444,27 грн., з яких: 1617726,18 грн. борг; 15945,47 грн. пеня; 161772,62 грн. штраф.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав та просив суд зменшити суму штрафу.

В С Т А Н О В И В:

16.02.2016 року між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Споживач) укладено Договір про постачання природного газу №С/32-16, згідно п. 1.1 Договору - Позивач зобов'язався постачати Відповідачу природний газ в 2016 році, а Відповідач зобов'язався прийняти та оплатити поставлений газ на умовах даного Договору.

Згідно п. 4.1. Договору оплата за газ проводиться Покупцем (Відповідач) виключно грошовими коштами, в наступному порядку: 100% вартості спожитого обсягу газу оплачується на підставі Акту виконаних робіт (за звітний місяць) до 10 числа місяці наступного за звітнім.

Датою оплати Споживачем природного газу згідно пункту 4.2. Договору є дата надходження грошових коштів на рахунок Постачальника.

Позивач в повній мірі виконав взяте на себе господарське зобов'язання і поставив Відповідачеві ГАЗ у листопаді 2016 року в обсязі - 36,589 тисяч метрів кубічних на - 305 225, 58 грн., оформив податкову накладну порядковий номер №344 від 30.11.2016 року і зареєстрував згідно Квитанції №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних за №. Сторони між собою підписали Акт приймання - передачі природного газу від 30.11.2016 року №РН-0001487.

Відповідач мав до 10.12.2016 року повністю розрахуватись за одержаний обсяг ГАЗУ в листопаді 2016 року, але оплат від Відповідача за поставлений Позивачем природний газ у листопаді 2016 року - не надходило.

Позивачем в грудні 2016 року було поставлено Відповідачеві ГАЗ в обсязі - 150, 000-тисяч метрів кубічних на - 1 312 500, 60 грн., було оформлено податкову накладну порядковий номер №553 від 31.12.2016 року і зареєстровано згідно Квитанції №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних за №. Сторони між собою підписали Акт приймання - передачі природного газу від 31 грудня 2016 року №РН-0001736.

Відповідач мав до 10 січня 2017 року повністю розрахуватись за одержаний обсяг ГАЗУ в грудні 2016 року, але оплат від Відповідача за поставлений Позивачем природний газ у грудні 2016 року - не надходило.

Сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків за період 16.02.2016-31.12.2016 р. по Договору поставки природного газу №С/32-16 від 16.02.2016 року.

Таким чином, борг Відповідача становить перед Позивачем 1617726, 18 грн.

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 1617726 грн. 18 коп.

Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько - правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 року (зі змінами та доповненнями) визначено, що пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2., укладеного між сторонами, Договору передбачено, що в разі, якщо споживач не здійснить оплату відповідно до п. 4.1., 4.2., Постачальник має право стягнути пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожен день прострочки платежу.

У відповідності до п. 8.6 Договору - в разі не оплати фактично спожитого газу, відповідно до акту, та наявності заборгованості у Споживача перед Постачальником більш ніж 20 календарних днів. Постачальник має право стягнути штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Позивачем, у відповідності до наведених вимог Законодавства України та умов Договору розраховано суму пені - 15945,47 грн. та штрафу - 161772,62 грн., які підлягають дло стягнення з відповідача.

Відповідач позов визнав у повному обсязі.

Згідно ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

На думку суду визнання позову відповідачем, у даному випадку, не суперечать законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що відповідають вимогами чинного законодавства України.

Враховуючи визнання позову відповідачем, та приймаючи до уваги, що Одеський національний політехнічний університет є бюджетною установою, суд за приписами п. 3 ст. 83 ГПК України вважає за необхідне зменшити суму штрафу, який підлягає стягненню з Відповідача до 80000 грн.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню в частині стягнення 1617726,18 грн. основного боргу, пені 15945,47 грн. та штрафу 80000 грн., з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору у повному обсязі, оскільки сума штрафу, що підлягала до сплати, була зменшена за ініціативою суду.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Одеського національного політехнічного університету (65044, Україна, м. Одеса, проспект Шевченка, 1, код - 02071045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезерв (18002, м. Черкаси, вул. Гоголя 137, оф. 15, код - 36860996): 1617726 гривень 18 коп. боргу; 15945 гривень 47 коп. пені; 80000 гривень штрафу та 26931 гривню 66 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.А. Демешин