УХВАЛА

22.02.2017Справа № 56/239

За заявою Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою

відповідальністю «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2012 у справі №56/239

за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний

банк України»

до: 1) Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою

відповідальністю "Міжнародні технології друку "Інтертехнодрук";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ВЕТА"

про стягнення заборгованості.

Головуючий суддя: Р.Б. Сташків

Судді: К.І. Головіна

М.Є. Літвінова

Представники:

від позивача - Головіна О.І. (представник за довіреністю);

від відповідача-1 - Ступак А.Ю. (представник за довіреністю);

від відповідача-2 - не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва надійшла указана заява, яка була визнана судом такою, що відповідає вимогам ст. 121 ГПК України та прийнята до розгляду.

Відповідач-2 представників у засідання 22.02.2017 не направив.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини та об'єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви по суті, суд встановив наступне.

Відповідач-1 просить суд розстрочити виконання рішення у даній справі в сумах та у строки згідно зазначеного у заяві графіку, а загалом до 30.09.2018 (дата останнього платежу за графіком).

За приписами ст. 121 ГПК України підставою розстрочки виконання рішення є наявність конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідачем-1 документально не обгрунтвоано наведені у заяві твердження, що його стан є настільки скрутним, що не дозволяє йому виконати судове рішення ані за рахунок власних коштів, ані за рахунок майна підприємства, а саме: не надано відомостей по усім відкритим Відповідачу-1 рахункам щодо недостатності коштів на них для виконання рішення; не надано відомостей з Державних реєстрів щодо нерухомого майна та відомостей про належне Відповідачу-2 на праві власності майно та інші активи, вартості яких (майна та активів) недостатньо для виконання рішення суду у даній справі.

Також Відповідачем не доведено, що одночасне стягнення всієї присудженої рішенням суми призведе до банкрутства Відповідача.

Укладення договору поворотної фінансової допомоги від 20.11.2016 на суму 2160000 грн., за яким Відповідач-1 є позичальником, також не доводить неможливість виконання Відповідачем-1 рішення суду у встановлені рішенням строки та розмірі, оскільки Відповідач-1 сам, як суб'єкт господарювання, приймав рішення щодо укладення цього договору та напрямку спрямування коштів: або на погашення заборгованості за обов'язковим до виконання рішенням суду, або на інші цілі, у залежності від вибору пріоритетності цілей Відповідачем-1.

Щодо порушення зобов'язань контрагентами Відповідача-1, то це також не доводить неможливість виконання Відповідачем-1 рішення суду у встановлені рішенням строки та розмірі, оскільки це є питаннями належного та вчасного вжиття Відповідачем-1 заходів, спрямованих на стягнення заборгованості з його контрагентів, тобто власними господарськими рішеннями Відповідача-1, його власною волею, а не незалежними від Відповідача-1 обставинами.

Зміна обставин на ринку, на якому працює Відповідач-1, також не доводить неможливість виконання ним рішення суду у встановлені рішенням строки та розмірі, оскільки питання обрання ринку, орієнтації підприємства та обрання шляхів отримання прибутку також є власними господарськими рішеннями Відповідача-1, його власною волею, а не незалежними від Відповідача-1 обставинами.

Наведений Відповідачем-1 на його думку «незадовільний» фінансовий стан підприємства також є питанням належного та вчасного вжиття Відповідачем-1 заходів, спрямованих на пошук та обрання шляхів отримання прибутку, тобто власними господарськими рішеннями Відповідача-1, його власною волею, а не незалежними від Відповідача-1 обставинами.

При цьому суд враховує майнові інтереси сторін, та констатує порушення майнових інтересів Позивача, які виявляються у невиконанні рішення суду належним чином та протягом розумного строку, що з огляду на наявність інфляційних процесів у економіці держави призводить, зокрема, до знецінення майна та грошових коштів, які присуджені Позивачу.

Отже, з огляну на наведене вище судом відхилення доводів та доказів Відповідача-1, підстави для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення у суду відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2012 у справі №56/239 відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя Р.Б. Сташків

Суддя К.І. Головіна

Суддя М.Є. Літвінова