УХВАЛА

15.02.2017Справа № 5011-5/15219-2012

За скаргоюПублічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»
на діїВідділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України
у справі №5011-5/15219-2012
за позовомПублічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова база «Укрбуд»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс Юей»
простягнення 44605818,51 грн

Головуючий суддя Смирнова Ю.М.

Судді: Літвінова М.Є. Босий В.П.

Представники:

від позивача (скаржника)Шабурова С.В. - представник
від відповідачане з'явився
від третьої особине з'явився
від органу ДВСне з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2014 у справі №5011-5/15219-2012 позов задоволено та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова база «Укрбуд» на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» 44605818,51 грн компенсації витрат на сплату рентної плати та платежів за користування надрами за видобуток нафти, природного газу і газового конденсату, 64380,00 грн судового збору та 44030,00 грн витрат на проведення судової експертизи.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2014 у справі №5011-5/15219-2012 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення 11.02.2015 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

До Господарського суду міста Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на дії Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України.

У поданій скарзі скаржник просить суд:

- визнати дії головного держаного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Г.І., які виявилися у винесенні постанови від 04.10.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження, незаконними;

- визнати недійсною постанову головного держаного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Г.І. від 04.10.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №5011-5/15219-2012 від 11.02.2015;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 11.02.2015 у справі №5011-5/15219-2012 і відкрити виконавче провадження щодо його примусового виконання.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи №5011-5/15219-2012 вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смирнова Ю.М., судді Літвінова М.Є., Босий В.П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 відновлено Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» строк для подання скарги на дії Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України, скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» призначено до розгляду на 12.01.2017.

06.12.2016 від Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України надійшов відзив на скаргу, в якому останній просить суд у задоволенні скарги відмовити.

Судове засідання призначене на 12.01.2017 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Літвінової М.Є. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2017 розгляд скарги призначено на 02.02.2017.

Судове засідання, призначене на 02.02.2017 не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Смирнової Ю.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 розгляд скарги призначено на 15.02.2017.

В судове засідання, призначене на 15.02.2017, представник позивача (скаржника) з'явився, скаргу підтримав.

Представники боржника та Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України в судове засідання не з'явилися.

За приписами ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представника скаржника, суд відзначає таке.

Листом №Юр-8492 від 22.09.2016 Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулося до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження.

У заяві стягувач просив орган державної виконавчої служби прийняти на примусове виконання наказ Господарського суду міста Києва від 11.02.2015 №5011-5/15219-2012 і відкрити виконавче провадження по стягненню залишку непогашеного боргу по наказу на 44713239,47 грн.

Постановою Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України від 04.10.2016 ВП №52486252 у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.02.2015 у справі № 5011-5/15219-2012 відмовлено.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку станом на момент винесення оскаржуваної постанови регулювалися Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 зі змінами та доповненнями (надалі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що у заяві про відкриття виконавчого провадження №Юр-8492 від 22.09.2016 від ПАТ «Укргазвидобування» було зазначено в додатках до заяви за №1 оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 №910/13432/15, але в пакеті документів додано зовсім інший виконавчий документ, а саме: наказ Господарського суду міста Києва від 11.02.2015 за №5011-5/15219-2012. У зв'язку з наведеним, державним виконавцем було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з посиланням на п.2 ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Змістом ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими, зокрема, сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Як свідчать матеріали справи, наказ Господарського суду міста Києва від 11.02.2015 у справі №5011-5/15219-2012 раніше пред'являвся до виконання, однак, постановою від 29.03.2016 вказаний виконавчий документ було повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак, строк пред'явлення даного наказу до виконання в силу ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» було поновлено до 29.03.2017.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

За приписами ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (на підставі якої винесено оскаржувану постанову) підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження є неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом.

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулося до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України із заявою, за змістом якої (в тому числі у прохальній частині заяви) стягувач просив відкрити виконавче провадження саме на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 11.02.2015 у справі №5011-5/15219-2012.

Як того вимагають положення законодавства, до заяви стягувачем було додано оригінал вищевказаного наказу від 11.02.2015 у справі №5011-5/15219-2012, факт чого Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України не заперечується.

Відтак, з огляду на те, що стягувачем було подано до відповідного органу державної виконавчої служби як оригінал виконавчого документа - наказу від 11.02.2015 у справі №5011-5/15219-2012, так і заяву про відкриття виконавчого провадження щодо виконання вказаного наказу, постанова Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України від 04.10.2016 ВП №52486252 про відмову у відкритті виконавчого провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не відповідає.

Та обставина, що у переліку додатків до заяви стягувачем було зазначено інші реквізити виконавчого документа, не спростовує факту надання стягувачем до органу ДВС саме оригіналу виконавчого документа, на підставі якого останній просив відкрити виконавче провадження, та не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження в розумінні ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, вимоги скаржника про визнання незаконними дій головного держаного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Г.І. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №52486252 від 04.10.2016 та визнання вказаної постанови недійсною є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як зазначено в п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 вказано, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Оскільки іншої підстави для відмови у відкритті спірного виконавчого провадження, крім невідповідності реквізитів зазначеного у переліку додатків та фактично доданого до заяви виконавчого документа, виконавчою службою не наведено, а судом не встановлено, вимога стягувача про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 11.02.2015 у справі №5011-5/15219-2012 і відкрити виконавче провадження щодо його примусового виконання також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на дії Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України задовольнити.

2. Визнати дії головного держаного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Г.І. щодо винесення постанови від 04.10.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження незаконними.

3. Визнати недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.10.2016 ВП №52486252 про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №5011-5/15219-2012 від 11.02.2015.

4. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 11.02.2015 у справі №5011-5/15219-2012 і відкрити виконавче провадження щодо його примусового виконання.

Головуючий суддя Ю.М. Смирнова

Судді: М.Є. Літвінова

В.П. Босий