ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 р. Справа № 917/2035/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Сервіс", 02222, м. Київ, вул. Беретті. 6-А, кв.88

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Ремпарк", 39618, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Мічуріна, 90

про стягнення заборгованості у сумі 17500,00 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 13 від 11.01.2017 р.

від відповідача: не з'явився

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та оголосив дату складання повного рішення (ст.85 ГПК України).

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача основної заборгованості за рахунком на оплату № 1 роздаточної коробки КАЗ 250 в розмірі 17 500,00 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, ухвала суду від 23.12.2016 р. та від 12.01.2017р., які направлялися за адресою зазначеною у позовній заяві, повернулися до суду з відміткою поштової установи: "За закінченням терміну зберігання".

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, суд вважає, що ним вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача у справі про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, відсутність клопотання щодо продовження строку вирішення спору, суд не оцінює неявку представника відповідача у судове засідання як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

« 19» квітня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «СК РЕМПАРК» - (далі ТОВ «СК РЕМПАРК») було виставлено Рахунок №1 Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 СЕРВІС» (далі - ТОВ «ОСОБА_1 СЕРВІС») на оплату роздаточної коробки КАЗ 250 (далі - ОСОБА_3), на загальну суму 17500,00 грн.

За вказаним рахунком Постачальник - ТОВ «СК РЕМПАРК», Покупець - ТОВ «ОСОБА_1 СЕРВІС». В Рахунку зазначено, що оплата цього рахунку означає погодження з умовами поставки товарів. Повідомлення про оплату є обов"язковим. ОСОБА_3 відпускається за фактом надходження коштів на п/р Постачальника, за наявності довіреності та паспорта.

Відповідно до наданого позивачем платіжного доручення №4216 ТОВ «ОСОБА_1 СЕРВІС» 21 квітня 2016 року здійснило оплату по рахунку №1 від 19.04.2014р. в розмірі 17500,00 грн.

Проте, після отримання грошових коштів від позивача, відповідач не передав у власність позивача ОСОБА_3.

ТОВ «ОСОБА_1 СЕРВІС» 13.10.2016 року на адресу ТОВ «СК РЕМПАРК» було направлено Лист-вимогу №13/10-1 від 13.10.2016 року, 04.11.2016 року Лист-вимогу №04/11-1 від 04.11.2016 року та 16.11.2016 року Лист-вимогу №04/11-1 від 16.11.2016 року з вимогою повернення попередньої оплати в розмірі 17500,00 гривень.

Вказані листи-вимоги залишені без відповіді та задоволення.

Зазначене стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з ТОВ «СК РЕМПАРК» грошових коштів в сумі 17500,00 грн.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до норм ст. ст. 202, 205 ЦК України право чином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, сторонами, у спрощений спосіб укладено договір поставки товару. Зазначене підтверджується виставленням рахунку на оплату №1 від 19.04.2016, в якому зафіксовані відомості про товар, який повинен отримати позивач і про суму, яку він зобов'язаний за цей товар сплатити на користь відповідача, платіжними дорученнями №4616 від 21.04.2016 про перерахування позивачем коштів в сумі 17500,00 грн. на рахунок відповідача, що відповідає вимогам ст. 180 ГК України.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань з боку ТОВ «СК РЕМПАРК» щодо поставки ТОВ «ОСОБА_1 СЕРВІС», і позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 17 500,00 грн. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33,43,49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК РЕМПАРК» ( 39618, Полтавська обл., місто Кременчук, вул. Мічуріна, буд. 90, ідентифікаційний код юридичної особи: 40113216) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 СЕРВІС» (02222, м. Київ, вул. Беретті. 6-А, кв.88, ідентифікаційний код юридичної особи: 37880861) заборгованості в розмірі 17 500,00 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1378, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.02.2017 року

Суддя Гетя Н.Г.