ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.02.2017 Справа № 904/10331/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миртех", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпропетровськ

про стягнення 5259057,56 грн за договором поставки № 14053т від 25.07.2014

Головуючий колегії - суддя: Воронько В.Д.

Члени колегії - судді: Золотарьова Я.С., Васильєв О.Ю.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 5 від 01.02.2017, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №71 від 03.01.2017, представник.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Миртех" з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" з вимогами про стягнення боргу у сумі 5259057,56 грн, з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №14053т, укладеного між сторонами 25.07.2014.

Разом з позовом ТОВ "Миртех" подало заяву про забезпечення позову (т. 1, а.с. 63), у якій заявляє клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти ПАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", які знаходяться на рахунках:

- у ПАТ КБ "ПриватБанк", а саме: №2004, №9400, №2001, №2057, №5641; №2004;

- у Дніпропетровському регіональному відділенні АБ "Експрес-Банк", саме: №701, №702 .

Позивач не надав до суду обґрунтованих документальних доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову, не довів необхідність застосування таких заходів, тому суд відмовляє в задоволенні цього клопотання.

Відповідачем 22.12.2015 наданий відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти позову, посилаючись на складений податковою інспекцією акт перевірки від 15.04.2015, в якому поставлено під сумнів факт поставки позивачем товарів відповідачу та вказано, що зазначені в договорі між сторонами запасні частини до тепловоза не завозились з Російської Федерації до України протягом 2010-2014 років.

На підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в судовому засіданні 22.12.2015 оголошено перерву до 06.01.2016; в засіданні суду 06.01.2015 оголошено перерву до 13.01.2015.

Ухвалою суду від 25.01.2016 продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 16.02.2016 включно.

У судовому засіданні, призначеному на 15.02.2016, позивач надав до суду клопотання про залучення до матеріалів справи копії постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі №804/10018/15 за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Миртех", про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.05.2015 №.

Представник відповідача 15.02.2016 надав до справи письмову інформацію від Слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, за якою значиться, що в провадженні 3-го відділу кримінальних розслідувань перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 від 24.11.2015 за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ПАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України. З листа Слідчого управління слідує, що в ході досудового розслідування встановлено, що у період липня - серпня 2014 року ПАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" при фінансово-господарських взаємовідносинах з ТОВ "Миртех" ухилилося від сплати податків у значних розмірах на загальну суму 978299,00 грн. Крім того, встановлено, що ТОВ "Миртех" фактично формувало податковий кредит від підприємств, у яких нібито були придбані товарно-матеріальні цінності або послуги, проте фірми контрагенти мають ознаки фіктивності. До того ж відсутність складських приміщень, здійснення діяльності з сервісного обслуговування побутової та комп'ютерної техніки не підтверджує факт здійснення ТОВ "Миртех" поставки товару (запчастин) на ПАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод".

З урахуванням викладеного, суд ухвалою від 15.02.2016 зупинив провадження у справі до набрання постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 у адміністративній справі №804/10018/15 законної сили.

Проте, зазначена ухвала суду від 15.02.2016 була оскаржена позивачем 22.02.2016 до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.04.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 11.05.2016, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2016 було скасовано та матеріали справи направлено до господарського суду для подальшого розгляду.

Ухвалою суду від 24.05.2016 розгляд справи призначено колегіально.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №361 від 24.05.2016, відповідно до п. 4 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", автоматизованою системою визначено наступний склад колегії: головуючий колегії суддя - Воронько В.Д., судді - Татарчук В.О., Васильєв О.Ю.

Ухвалою від 26.05.2016 визначена колегія суддів прийняла справу до свого провадження, розгляд якої призначено на 07.07.2016 об 11-00.

04.07.2016 від позивача - ТОВ "Миртех" надійшла заява про відвід судді Воронько В.Д., у задоволенні якої ухвалою суду від 07.07.2016 було відмовлено.

За клопотанням позивача здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 7 ст. 811 ГПК України.

У судовому засіданні, призначеному на 07.07.2016, суд перейшов до розгляду справи по суті та на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 13.07.2016.

11.07.2016 ПАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою до ТОВ "Миртех" з вимогами про визнання договору №14053т від 25.07.2014 недійсним.

Ухвалою від 11.07.2016 судова колегія відмовила у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Не погодившись з ухвалою суду про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви від 11.07.2016 відповідач подав на останню апеляційну скаргу.

До Дніпропетровського апеляційного господарського суду були направлені копії матеріалів оскарження цієї ухвали та провадження у справі тривало.

В ході судового засідання, призначеного на 13.07.2016, заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов висновку про недостатність доказів для вирішення спору по суті, а тому відклав розгляд справи на 20.07.2016 з метою витребування додаткових документів від сторін та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

19.07.2016 позивач надав до суду письмові пояснення та витребувані судом документи.

На виконання ухвали господарського суду від 13.07.2016 на електронну поштову скриньку суду 19.07.2016 Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом була направлена інформація по справі №804/10018/15.

У судовому засіданні 20.07.2016 на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 25.07.2016.

22.07.2016 на адресу господарського суду надійшов супровідний лист з ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 про термінове витребування матеріалів справи №904/10331/15 для розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою суду від 22.07.2016 провадження у справі було зупинено до розгляду Дніпропетровським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2016, та до повернення матеріалів справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та п. 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, на підставі розпорядження керівника апарату суду №8 від 05.01.2017, здійснено повторний автоматизований розподіл для визначення судді з метою заміни судді Татарчука В.О. через його відпустку. Автоматизованою системою визначено наступний склад колегії: головуючий колегії суддя - Воронько В.Д., судді Золотарьова Я.С. та Васильєв О.Ю..

Ухвалою суду від 10.01.2017 провадження у справі поновлено, визначеною колегією суддів прийнято її до свого провадження та призначено до розгляду в засіданні.

У судовому засіданні, яке відкладалось, сторони підтримали свої вимоги та заперечення щодо обставин, викладених у позові.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Миртех" (далі позивач, постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі відповідач, замовник) було укладено договір поставки №14053т (далі договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобовязується поставити і передати у власність замовника товар відповідно до специфікації, а замовник зобовязується прийняти та оплатити за поставлену продукцію на умовах даного договору.

Найменування товару: запчастини тепловоза ТЕ116, виробник: ВАТ "Коломенський завод", м. Коломна, Росія (п.п. 1.2, 1.3 договору).

Згідно п. 3.1 договору кількість та асортимент товару передбачається у специфікації (додаток №1), яка є невід'ємною частиною договору.

У пунктах 5.1, 5.2 договору обумовлено, що поставка товару здійснюється на протязі 5 днів тільки в разі письмового повідомлення (згоди) замовника, зі складу постачальника (м. Дніпродзержинськ, пр. Леніна, 32а) згідно Інкотермс 2010 на умовах СРТ склад замовника; датою поставки вважається дата підписання накладної на приймання товару.

Відповідно до пункту 6.1 Договору поставки замовник оплачує товар за ціною, вказаною у специфікації.

Ціни в накладних і/або в рахунках-фактурах вказуються в національній валюті України (п. 6.2 договору).

Загальна сума договору визначена у п. 6.3 договору і складає - 7701602,50 грн з урахуванням ПДВ-20% - 1283600,42 грн.

Відповідно до умов Специфікації №1, яка є додатком №1 до договору, сторони погодили найменування, креслення, кількість, ціну та загальну суму товару, що постачається за договором, - 7701602,50 грн.

Додатковою угодою №1 до договору (т. 1, а.с. 24) сторони, враховуючи невідкладну виробничу потребу для комплектації ремонту тепловозу 2ТЕ116 №883Б при відсутності реальної можливості поставки нового колінчатого вала 2-9ДГ.8спч-1 по ціні 771726,22 грн без ПДВ, дійшли згоди про наступне:

після проведення комісійного технічного нагляду та вимірів здійснити закупівлю одного колінчатого вала 2-9ДГ.8спч-1 б/в за ціною 569380,98 грн без урахування ПДВ з подальшим корегуванням суми укладеного договору та калькуляції на ремонт вищезазначеного тепловозу (п. 1 додаткової угоди №1);

викласти п. 6.3 договору у наступній редакції: "6.3. Загальна сума по договору складає - 7530788,20 грн з урахуванням ПДВ-20% - 1255131,37 грн." (п. 2 додаткової угоди №1).

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 5759057,56 грн, що підтверджується наступними документами (т. 1 а.с. 25-50):

- видаткова накладна №11 від 29.07.2014 на суму 1891244,04 грн (довіреність №1327 від 29.07.2014, товарно-транспортна накладна №4/07 від 29.07.2014);

- видаткова накладна №12 від 30.07.2014 на суму 604186,63 грн (довіреність №1327 від 29.07.2014, товарно-транспортна накладна №5/07 від 30.07.2014);

- видаткова накладна №13 від 30.07.2014 на суму 969433,39 грн (довіреність №1327 від 29.07.2014, товарно-транспортна накладна №5/07 від 30.07.2014);

- видаткова накладна №14 від 30.07.2014 на суму 216592,18 грн (довіреність №1327 від 29.07.2014, товарно-транспортна накладна №5/07 від 30.07.2014);

- видаткова накладна №15 від 30.07.2014 на суму 291761,02 грн (довіреність №1327 від 29.07.2014, товарно-транспортна накладна №5/07 від 30.07.2014);

- видаткова накладна №16 від 15.08.2014 на суму 400324,37 грн (довіреність №1430 від 15.08.2014, товарно-транспортна накладна №1/08 від 15.08.2014);

- видаткова накладна №17 від 15.08.2014 на суму 316638,58 грн (довіреність №1430 від 15.08.2014, товарно-транспортна накладна №1/08 від 15.08.2014);

- видаткова накладна №18 від 15.08.2014 на суму 325347,95 грн (довіреність №1430 від 15.08.2014, товарно-транспортна накладна №1/08 від 15.08.2014);

- видаткова накладна №19 від 22.08.2014 на суму 683257,18 грн (довіреність №1430 від 15.08.2014);

- видаткова накладна №21 від 22.08.2014 на суму 60272,22 грн (довіреність №1430 від 15.08.2014, товарно-транспортна накладна №2/08 від 22.08.2014).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що визначений у договорі товар було передано позивачем та прийнято уповноваженими представниками відповідача без заперечень та зауважень.

Позивачем на оплату поставленого товару було виставлено відповідачу рахунки на відповідні суми поставки: №39 від 29.07.2014, №№40-43 від 30.07.2014, №№51-54 від 15.08.2014, №55 від 22.08.2014.

Згідно з пунктами 7.1, 7.2 договору замовник здійснює оплату поставленого товару у безготівковій формі протягом 60-ти банківських днів з дня його отримання; днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками накладної.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи положення ст. 530 ЦК України та умови договору щодо строків оплати поставленого товару (п. 7.2 договору), строк виконання відповідачем зобов'язання з оплати позивачу вартості отриманого ним товару є таким, що настав.

Відповідач свої зобов'язання за договором виконав неналежним чином, сплативши позивачу вартість отриманого товару лише частково в сумі 500000,00 грн згідно платіжних доручень №3124 від 01.08.2014 на суму 20000,00 грн, № 3303 від 13.08.2014 на суму 20000,00 грн та №4047 від 02.10.2015 на суму 10000,00 грн (т. 1, а.с. 110-111, 113).

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з письмовими вимогами про погашення заборгованості, але відповідачем повністю суму боргу перераховано не було.

З урахуванням часткових оплат, непогашеною залишилась заборгованість відповідача перед позивачем за договором в сумі 5259057,56 грн, що і стало причиною виникнення спору.

Відповідач із позовними вимогами не погоджується, посилаючись на акт Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів №199/28-01-40-01-00659101 від 15.04.2015 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод (код 00659101) з питань дотримання вимог податкового законодавства України, правильності та повноти нарахування та сплати податків до бюджету про фінансово-господарських взаємовідносинах за липень та серпень 2014 року з ТОВ "Миртех" ( за )" (далі - ОСОБА_3 перевірки), яким податкова інспекція поставила під сумнів факт отримання товару ПрАТ "ДТРЗ" (т. 2, а.с. 2-29). Таким чином, відповідач вважає, що надані позивачем суду копії документів не доводять факт поставки товару по договору №14053т від 25.07.2014.

Згідно зазначеного ОСОБА_3 перевірки встановлено, у тому числі, наступне:

- ПрАТ "ДТРЗ" придбана продукція у ТОВ "Миртех" відповідно до договорів №14053т від 25.07.2014 та 14054т від 25.07.2014 та первинних документів;

- оскільки на первинних документах (договорах, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, податкових накладних) різні, тому неможливо встановити хто саме їх підписав; з огляду на вищенаведене видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, які надано ПрАТ "ДТРЗ" на підтвердження здійснення поставки товару, не можуть бути прийняті як первинні документи, а отже, підтверджувати факт здійснення ТОВ "Миртех" поставки товару на ПрАТ "ДТРЗ";

- відповідно до податкових накладних, виписаних ТОВ "Миртех", товар, реалізований на ПрАТ "ДТРЗ" є імпортного походження; Згідно наявної інформації щодо імпортних операцій за даними системи ІС "Податковий блок" (підсистема "Картка платника"), системи "Inspector 2006" імпорт продукції в розрізі вищенаведеної номенклатури товарів, придбаних ПрАТ "ДТРЗ" у ТОВ "Миртех" протягом 2010-2014 р.р. на митну територію України резидентами України та безпосередньо ТОВ "Миртех" не проводився;

- на сертифікатах якості, отриманих від ТОВ "Миртех" відсутні прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка завірила від ТОВ "Миртех" данні сертифікати якості при передачі на ПрАТ "ДТРЗ".

Крім того, проведеною перевіркою було встановлено відсутність у ТОВ "Миртех" складських приміщень, відсутність згідно наданих товарно-транспортних накладних доказів на підтвердження здійснення транспортування товару на ПрАТ "ДТРЗ", відсутність товарно-транспортної накладної, зокрема, по наданій на перевірку видатковій накладній №19 від 22.08.2014 та ін.

За результатами дослідження та аналізу вищенаведених обставин Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів зроблено висновки щодо фактичного здійснення ТОВ "Миртех" безпідставного документального оформлення нереальних (безтоварних) господарських операцій з придбання товару та його послідуючої поставки на ПрАТ "ДТРЗ" та недоведеності постачання товару по ланцюгу придбання у ТОВ "Миртех.

ОСОБА_3 перевірки складено заступником начальника управління - начальником відділу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів ОСОБА_4 та головним державним ревізором - інспектором Щербатюк Г.Г. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 перевірки з боку уповноважених представників відповідача підписано не було, про що посадовими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів також складено акт №6 від 15.04.2015 (т. 2, а.с. 30-31).

В подальшому відповідач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.05.2015 № про збільшення суми грошового зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" з податку на додану вартість, яке винесено податковим органом на підставі ОСОБА_3 перевірки.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом до участі у справі №804/10018/15 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Миртех".

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі №804/10018/15 задоволено адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод".

Не погодившись з постановою суду, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України було подано апеляційну скаргу з вимогою про скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової - про відмову в задоволенні позову.

За результатами апеляційного провадження Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.12.2016 залишив постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі №804/10018/15 без змін, а апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України - без задоволення.

Висновків, викладених в ухвалі від 13.12.2016 у справі №804/10018/15, Дніпропетровський окружний адміністративний суд дійшов на підставі наступних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів на підставі наказу від 29.12.2014 року № 744 СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУМ та направлень на перевірку від 29.12.2014 року № 740/28-01-40-01, від 29.12.2014 року № 739/28-01-40-01 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" з питань дотримання вимог податкового законодавства України, правильності та повноти нарахування та сплати податків до бюджету при фінансово-господарських взаємовідносинах за липень та серпень 2014 року з ТОВ "Миртех".

За результатами перевірки податковим органом було складено акт від 15.04.2015 року № 199/28-01-40-01-00659101.

На підставі акту перевірки податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 07.05.2015 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) за основним платежем 978299,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 489149,50 грн.

Позивачем (Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод") подано скаргу № 15-19/89 від 02.06.2015 року з проханням переглянути висновки перевірки та скасувати податкове повідомлення-рішення, в тому числі до скарги були наданні копії первинних документів.

Податковим органом було прийнято рішення про результати розгляду скарги від 29.07.2015 року № 18856/10/28-10-104-33, яким повідомлено, що висновки акту перевірки є правомірними, а податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Між Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миртех" було укладено договори, а саме:

- договір поставки №14053т від 25.07.2014, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується поставити і передати у власність замовника товар відповідно до специфікації, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити за поставлену продукцію на умовах даного договору. Відповідно до п. 1.2. договору найменування товару: запчастина тепловоза ТЕ116. Відповідно до п. 3.1. договору кількість та асортимент товару передбачається у специфікації (додаток № 1), яка є невід'ємною частиною договору. Згідно з п. 5.2. договору поставка товару здійснюється зі складу постачальника (м. Дніпродзержинськ, вул. Леніна, 32а) згідно ІНКОТЕРМС 2010 на умовах СРТ склад замовника. На виконання умов договору сторонами було підписано специфікацію № 1;

- договір поставки №14054т від 25.07.2014 року, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується поставити і передати у власність замовника товар, відповідно до специфікації, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити поставлену продукцію на умовах даного договору. Відповідно до п. 1.2. договору найменування товару: батарея акумуляторна 48ТН-450У2. Згідно з п. 5.3. договору поставка товару здійснюється зі складу постачальника (м. Дніпродзержинськ, вул. Леніна, 32а) згідно ІНКОТЕРМС 2010 на умовах СРТ склад замовника.

Позивачем (Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод") в підтвердження господарських відносин з ТОВ "Миртех" до перевірки надано: договори поставки, додатки до договорів (специфікації); видаткові накладні № 10 від 29.07.2014 року, № 11 від 29.07.2014 року, № 12 від 30.07.2014 року, №13 від 30.07.2014 року, № 14 від 30.07.2014року, № 15 від 30.07.2014 року, № 16 від 15.08.2014 року, № 17 від 15.08.2014 року, № 18 від 15.08.2014 року, № 19 від 22.08.2014 року, № 21 від 22.08.2014 року; прибуткові акти № 1006 від 31.07.2014 року, № 1031 від 31.07.2014 року, №1032 від 31.07.2014 року, № 1033 від 31.07.2014 року, № 1034 від 31.07.2014 року, № 1035 від 31.07.2014 року, № 1111 від 27.08.2014 року, № 1112 від 27.08.2014 року, № 1113 від 27.08.2014 року, № 1115 від 28.08.2014 року, № 1114 від 28.08.2014 року; податкові накладні № 50 від 29.07.2014 року, № 51 від 29.07.2014 року, № 52 від 29.07.2014 року, № 53 від 30.07.2014 року, № 54 від 30.07.2014 року, № 55 від 30.07.2014 року, № 65 від 15.08.2014 року, № 66 від 15.08.2014 року, № 67 від 15.08.2014 року, № 68 від 22.08.2014 року, № 69 від 22.08.2014 року; платіжні доручення від 08.07.2014 року № 2721 на суму 26 139,10 грн., від 01.08.2014 року № 3124 на суму 200000,00 грн., від 13.08.2014 року № 3124 на суму 200000,00 грн.; товарно-транспортні накладні від 29.07.2014 року № 3/07, від 29.07.2014 року № 4/07, від 30.07.2014 року № 5/07, від 15.08.2014 року № 1/08, від 22.08.2014 року № 2/08; норми витрат матеріалів та запасних частин на капітальні ремонти КР-1, КР-2 тепловозів серії 2ТЭ116, затверджені у IV кварталі 2010 року; рахунки, сертифікати якості, банківські виписки Також до суду надано: копії карточок субконто по ТМЦ, копії руху документа за приходними накладними, копії документів наданих ТОВ "Миртех" для участі у тендері, копії договорів на капітальний ремонт, копія листа узгодження норм витрат на матеріали та запасні частини, копія договору про надання технічних послуг.

Судом першої інстанції зазначено, що надані позивачем (Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод") первинні документи відповідають вимогам встановлених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а виписані контрагентами податкові накладні - приписам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

На момент здійснення спірних господарських операцій контрагенти позивача (Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод") були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також були зареєстрованими платниками податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мали право нараховувати цей податок та складати податкові накладні на кожну поставку товарів та послуг.

Порушення окремим платником податків податкового законодавства не може бути правомірною причиною застосування негативних наслідків до суб'єкта господарювання, який є контрагентом такого платника. Чинне законодавство не ставить у залежність право платника податків на облік доходів і витрат та формування податкового кредиту від стану обліку та дотримання податкової дисципліни іншими суб'єктами господарювання, так само як і від їх фактичного знаходження за місцем реєстрації, наявності чи відсутності основних засобів для ведення господарської діяльності.

Так, платник податків не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань та за недотримання ними податкового законодавства, оскільки не наділений повноваженнями податкового контролю. Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача (Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод") та його постачальників для одержання першим незаконної податкової вигоди, він не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Відповідальність за порушення податкового законодавства має нести лише той платник податку, який допустив порушення, а компетентні органи не вправі розповсюджувати негативні наслідки діяльності такого платника податку на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Така правова позиція узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини, висловленою, зокрема, у рішеннях від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України" та від 22.01.2009 року у справі "Булвес" АД проти Болгарії".

Відповідач (Спеціалізована державна податкова інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України) як суб'єкт владних повноважень, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин по справі та вимог законодавства, не довів правомірність своїх дій.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 35 ГПК України).

Таким чином, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 у адміністративній справі №804/10018/15, яка набрала законної сили, встановлено факт здійснення господарських операцій з поставки товару між Товариством з обмеженою відповідальністю "Миртех" та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" та використання останнім цього товару у власній господарській діяльності.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, ст. 9 цього Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар (інформаційний лист Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права").

У зв'язку з цим, за відсутністю потреби судом відхиляється подане 22.12.2015 відповідачем клопотання про призначення почеркознавчої експертизи договору між сторонами та додатків до нього, видаткових накладних та клопотання позивача про виклик в судове засідання посадових осіб відповідача для дачі пояснень щодо обставин отримання поставленого позивачем товару.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 ЦК України). Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 265 ГК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було виконано умови договору у повному обсязі, відповідачем товар був прийнятий без будь-яких претензій і зауважень та частково проведено оплату його вартості.

Стаття 629 ЦК України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При цьому, матеріали справи не містять доказів в підтвердження пред'явлення відповідачем позивачу зауважень щодо наявності будь-яких відступів від умов договору або доказів звернення до суду з вимогою при визнання договору недійсним.

Відповідно частини 2 статті 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Тому акт Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів не є належним доказом факту відсутності поставки товару за договором, оскільки не є первинним документом, який містить відповідні фактичні дані.

У зав'язку з чим виявлені перевіркою порушення не впливають на спірні договірні правовідносини та не можуть бути підставою для їх зміни або припинення.

Заперечення відповідача не підтверджуються належними і допустимими доказами у справі і не спростовують доводів, наведених в обґрунтування позову.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати в сумі 78885,87 грн слід покласти на відповідача, 609,00 грн, сплачених позивачем за подачу заяви про забезпечення позову покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миртех" (51931, м. Камянське Дніпропетровської області, вул. Леніна, 32А; код ЄДРПОУ 33686,56 грн заборгованості та 78885,87 грн витрат по сплаті судового збору, видати позивачу наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.

В судовому засідання відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 27.02.2017.

Головуючий колегії суддя В.Д. Воронько

Суддя Я.С. Золотарьова

Суддя О.Ю. Васильєв