ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 лютого 2017 р. Справа № 903/1007/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю САН Транс

до Приватного підприємства ТРАНС-АТЛАС

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про зобовязання повернути транспортний засіб та стягнення 71 612,88грн. неустойки

Суддя: Філатова С.Т.

за участю представників:

від позивача: н/в

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 01.01.2017р.

від третьої особи: н/в

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. В судовому засіданні згідно ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки учасників процесу.

У судовому засіданні 14.02.2017р. оголошено перерву згідно ст. 77 ГПК України до 20.02.2017р. до 14.00год.

У судовому засіданні 20.02.2017р. відповідно до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю САН Транс звернулось з позовом до приватного підприємства ТРАНС-АТЛАС про зобовязання повернути транспортний засіб, переданий відповідачу на підставі договору оренди транспортного засобу №25/11 від 25.11.2015р., та стягнення 71 612,88грн. неустойки за період з серпня 2016р. по грудень 2016р. за несвоєчасне повернення транспортного засобу на підставі ст. 785 ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовані таким:

25.11.2015р. між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, був укладений договір оренди транспортного засобу № 25/11, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове платне користування строком на девять місяців транспортний засіб - вантажний причіп марки Draco, тип Frigo шасі № XL9MZS2187DO741602 рік випуску 2008, колір рами - чорний, колір причепа - білий, державний номер НОМЕР_1, балансовою вартістю 112 660, 08 грн.

Транспортний засіб належить позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 091695, виданого Центром ДАІ 7102.

Транспортний засіб був переданий відповідачу за актом приймання - передачі транспортного засобу від 25 листопада 2015 року.

Відповідно до умов п. 1 договору строк оренди закінчився 25 серпня 2016р.

Відповідачу на поштову адресу - Волинська область, м. Луцьк, вул. Захарова, 7-Б, згідно експрес-накладної № 2927 був направлений лист № 26 від 25 липня 2016 року з пропозицією продовжити строк дії договору оренди транспортного засобу, а у випадку незгоди з продовженням терміну дії договору - повернути вказаний транспортний засіб у зв'язку з закінченням терміну оренди.

Враховуючи те, що впродовж вказаного 20-ти денного строку від відповідача не надійшло відповіді на пропозицію позивача щодо продовження строку дії договору оренди транспортного засобу № 25/11 від 25 листопада 2015 року, строк оренди вантажного причепу закінчився 25 серпня 2016р.

Відповідач відповіді на лист позивача №26 від 25 липня 2016р. не направив, транспортний засіб у строк та в місці передачі, вказаному у листі, не передав.

07 вересня 2016р. позивачем був направлений лист № 28 від 06 вересня 2016р., який був отриманий відповідачем 10 жовтня 2016р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, з вимогою повернути транспортний засіб впродовж 7 днів з дати отримання листа в місці передачі, вказаному в листі.

Відповідач відповіді на лист не надав, транспортний засіб в строк та в місці, вказаному в листі, позивачу не повернув.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до умов договору (п. 8 договору) за користування транспортним засобом, орендар вносить щомісячну плату в розмірі 10 000,00 грн. Плата сплачується орендарем в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок орендодавця до 10-го числа поточного місяця, за який здійснюється платіж.

За період з 26 серпня 2016р. по 12 грудня 2016р. розмір неустойки за прострочення повернення транспортного засобу складає 71 612,88 грн.

Ухвалою суду від 28.12.2016р. порушено провадження у справі.

На підставі ст. 65 ГПК України надіслано запит Регіональному сервісному центру в Черкаській області та Регіональному сервісному центру у Волинській області щодо надання інформації про державну реєстрацію права власності (користування) на вантажний причіп марки Draco, тип Frigo шасі № XL9MZS2187DO741602 рік випуску 2008, колір рами - чорний, колір причепа - білий, державний номер НОМЕР_1.

Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області у відповіді від 04.01.2017р. №31/3-34 надіслав реєстраційну картку на транспортний засіб, згідно з якою останній на праві користування зареєстрований за ПП ТРАНС-АТЛАС на підставі договору оренди.

Територіальний сервісний центр №7142 Регіонального сервісного центру в Черкаській області у відповіді на запит від 11.01.2017р. №31/23/42-06 повідомив, що транспортний засіб з 07.11.2014р. зареєстрований за ТзОВ САН Транс. 02.12.2015р. в ТСЦ 0741 м. Луцьк на причіп видано свідоцтво про реєстрацію СХТ 647571 для виїзду за кордон на ПП ТРАНС-АТЛАС на підставі договору оренди від 25.11.2015р.

Відповідач у відзиві від 11.01.2017р. позов заперечив, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 міський відділ державної виконавчої служби відкрив виконавче провадження №51376854. Під час здійснення виконавчих дій була винесена постанова, за якою необхідно було затримати транспортний засіб у зв'язку з наявністю у ТзОВ САН Транс боргу у розмірі 11 707,28 грн.

На виконання постанови державного виконавця транспортний засіб був вилучений 22 вересня 2016 року працівниками Литичівського відділу поліції Хмельницької області.

Транспортний засіб у даний час знаходиться на стаціонарному посту № 1, що розташований біля с. Бохни Литичівського району Хмельницької області, на нього накладений арешт.

Позовні вимоги про повернення транспортного засобу та стягнення неустойки є безпідставними, так як він вибув із володіння ПП ТРАНС-АТЛАС поза волею користувача на підставі дій компетентного органу і у зв'язку з винними діями позивача.

Стверджував, що договір оренди від 25.11.2015р. удаваний, так як сторони при його укладенні врегулювали фактично зобов'язання по договору транспортного обслуговування.

У 2015 році між ТзОВ САН Транс і ПП Транс-Атлас існували укладені договори на транспортне обслуговування, внаслідок чого у ТзОВ САН Транс станом на 06.11.2015 року існувала заборгованість перед ПП ТРАНС-АТЛАС у розмірі 89 800,00 грн.

Не маючи коштів для погашення заборгованості, ТзОВ САН Транс запропонувало погасити заборгованість шляхом передання транспортного засобу і кошти, отримані від експлуатації цього транспортного засобу, направити на погашення заборгованості ТзОВ САН Транс.

Наведене підтверджується актами взаєморозрахунків між сторонами за 2015-2016 роки, які підписані сторонами.

Вважав, що при таких обставинах у позивача не має підстав для стягнення неустойки.

У судовому засіданні 17.01.2017р. представник відповідача повідомив про порушення кримінальної справи по факту зникнення причіпу та проінформованість про вилучення його в січні 2017р.

Суд задовольнив клопотання представника відповідача від 17.01.2017р. про витребування у Уманського міського відділу виконавчої служби постанов про відкриття виконавчого провадження №51376854 про стягнення боргу відносно ТзОВ САН Транс та про розшук і арешт транспортного засобу, належного САН Транс; Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області - протоколу огляду та затримання транспортного засобу.

Летичівський відділ ВП ГУНП у Хмельницькій області у листі №303/110/02-2017 від 31.01.2017р. повідомив, що вантажний причіп марки Draco, тип Frigo шасі №XL9MZS2187DO741602, рік випуску 2008, колір рами - чорний, колір причепа - білий, державний номер НОМЕР_1, який належить ПП "ТРАНС-АТЛАС", перебуває на стаціонарному посту Бохни, що розташований на автодорозі "Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка (через м. Вінницю)" 320км. Про місце знаходження вказаного транспортного засобу було повідомлено ОСОБА_4, у присутності якого було вилучено причіп.

Представник позивача у поясненнях №5 від 30.01.2017р. та у судовому засіданні 01.02.2017р. повідомив таке:

Відповідно до п.8 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р. №1102, про тимчасове затримання транспортного засобу боржника поліцейський письмово повідомляє державному виконавцю не пізніше наступного робочого дня з дня затримання із зазначенням місця зберігання транспортного засобу.

Як свідчить відповідь Уманського міського відділу державної виконавчої служби № 97-3 від 13.01.2017 року, 06.09.2016 року ОСОБА_3 міським відділом державної виконавчої служби було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: вантажного двоосного причепу марки Dгасо тип Fгіgо шасі № ХL9М282187DО, 2008 року випуску, білого кольору колір рами - чорний державний номерний знак НОМЕР_1.

Станом на 13.01.2017 року повідомлення про затримання транспортного засобу органами поліції, оголошеного в розшук постановою від 06.09.2016 року, до відділу не надходило.

Таким чином, ані ОСОБА_3 міський відділ державної виконавчої служби, ані позивача не було повідомлено про факт затримання причепу працівниками поліції.

Вважає посилання відповідача на те, що цей договір був удаваний, таким, що не відповідає дійсності.

Договір оренди транспортного засобу № 25/11 від 25 листопада 2015р., укладений між сторонами з досягненням згоди щодо усіх істотних його умов, викладений у формі єдиного документа, підписаного уповноваженими представниками сторін та скріпленого печатками сторін.

На виконання його умов сторонами вчинені дії щодо приймання - передачі транспортного засобу, що є предметом оренди, надання послуг з оренди (оплатного користування транспортним засобом) та прийняття сторонами виконаних робіт (наданих послуг) з оренди, що підтверджується складанням та підписанням сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг) за період з грудня 2015р. по серпень 2016р.

Підтвердив наявну заборгованість перед відповідачем за надані послуги з перевезення вантажів за договором про транспортно-експедиційне обслуговування у розмірі 89 800,00 грн., тому оплата за надані послуги з оренди автомобіля здійснювались відповідачем шляхом взаємного зарахування щомісячно зустрічних однорідних вимог у розмірі орендної плати за місяць користування, визначений в п. 8 договору - 10 000,00грн., про що складені та підписані акти зведення взаєморозрахунків з січня 2016 р. по липень 2016р.

На виконання вимог податкового законодавства позивачем були складені та зареєстровані податкові накладні на суму щомісячної орендної плати за оренду причіпа.

Проведення зарахування зустрічних однорідних вимог здійснювалось за згодою сторін, приймання складених позивачем податкових накладних та отримання на їх підставі податкового кредиту за операціями за договором оренди не заперечувалось відповідачем.

Таким чином, договір оренди транспортного засобу був укладений та його умови фактично виконувались сторонами впродовж усього строку дії.

Відповідач у поясненнях та у судовому засіданні 01.02.2017р. повідомив таке:

Із заявою про вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченого ст.191 КК України, ПП ТРАНС-АТЛАС звернулось до Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області 24 жовтня 2016 року.

До цього часу про прийняте рішення ПП ТРАНС-АТЛАС не повідомлено.

Копії протоколу про затримання напівпричіпа було отримано 4 січня 2017 року.

Підтвердженням подій, зазначених у протоколі про затримання напівпричепа, є повідомлення Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 16 січня 2017 року № 139/110/01-2017 року, із якого вбачається, що напівпричіп, який є предметом спору, перебуває на стаціонарному посту Бохни.

ОСОБА_4, який керував транспортним засобом ДАФ ХF 105.450 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, не перебував у трудових відносинах із ПП "ТРАНС-АТЛАС", так як автомобіль не належав ПП "ТРАНС-АТЛАС", а був переданий ТзОВ "САН-Транс" ОСОБА_1, який і наймав особу, яка керувала транспортним засобом.

У судовому засіданні 01.02.2017р. було оголошено перерву до 03.02.2017р. згідно зі ст.77 ГПК України для представлення відповідачем договору оренду найма /оренди/ автомобіля від 28.02.2015р. з ОСОБА_1

У судовому засіданні 03.02.2017р. представник відповідача підтвердив отримання листів № 26 від 25 липня 2016 року № 28 від 06 вересня 2016р., ненадання відповіді пояснив розшуком причіпу.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи заяви про вчинення злочину від 24.10.2016р., 28.11.2015р. ПП "ТРАНС-АТЛАС" уклало з ОСОБА_1 договір оренди/найму/ автомобіля ДАФ ХF 105.450 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

6 квітня 2016 року був складений акт перевірки додержання вимог і законодавства про автомобільний транспорт, з якого вбачається остання дата, коли підприємству стало відома дата використання транспортного засобу ОСОБА_1

У серпні 2016 року ТОВ САН Транс запропонувало продовжити договір оренди вантажного причіпу, однак було встановлено про зникнення орендованого транспортного засобу.

06 вересня 2016 року ТОВ САН Транс звернулось до ПП "ТРАНС-АТЛАС" з вимогою про повернення орендованого вантажного причіпу або сплати його вартості.

Проведеною службовою перевіркою встановлено відсутність будь-яких відомостей про місце знаходження орендованого вантажного причіпу. Виїзд по місцю проживанню ОСОБА_1 не виявив місцезнаходження останнього і орендованого майна.

Ухвалою суду від 03.02.2017р., зважаючи на те, що спірний транспортний засіб використовувався ОСОБА_1 при тому, що згідно реєстраційних даних зареєстрований за ТОВ "ТРАНС АТЛАС" на праві користування (договір оренди), і рішення по справі може вплинути на права і обов'язки ОСОБА_1 щодо однієї із сторін, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача на підставі ст. 27 ГПК України ОСОБА_1

Ухвалою суду від 03.02.2017р. розгляд справи згідно ст. 77 ГПК України відкладався у звязку з необхідністю витребування нових доказів. На підставі ст.65 ГПК України надіслані повторні запити Уманському міському відділу державної виконавчої служби з вимогою надати завірені копії постанов про відкриття виконавчого провадження №51376854 та про розшук і арешт транспортного засобу; Литичівському відділу поліції Хмельницької області - надати докази повідомлення державного виконавця про тимчасове затримання транспортного засобу відповідно до п.8 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1102.

10.02.2017р. на запит суду ОСОБА_3 міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області надіслав постанови про відкриття виконавчого провадження №51376854 від 10.06.2016р. та про розшук майна боржника від 06.09.2016р.

Представник позивача у судовому засіданні 14.02.2017р. долучив до матеріалів справи постанову Уманського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 08.02.2017р. про припинення розшуку транспортного засобу - вантажного причіпу у звязку зі сплатою боржником заборгованості по виконавчому документу у повному обсязі.

Представник третьої особи у заяві від 14.02.2017р. повідомив, що ОСОБА_1 жодних письмових правочинів з ПП «ТРАНС-АТЛАС» та ТзОВ «САН Транс» не укладав з приводу спірного вантажного причіпа. ОСОБА_4 надавав ОСОБА_1 одноразові послуги водія.

В судовому засіданні 14.02.2017р. відповідно до ст. 77 ГПК України оголошувалася перерва до 20.02.2017р. до 14.00год. для представлення додаткових доказів по справі.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання 20.02.2017р. не зявилися, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду, що стверджується протоколом судового засідання від 14.02.2017р. та розпискою від 14.02.2017р.

Вищий господарський суд у п. 3.9.1 постанові пленуму від 29.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вказав, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Представник відповідача у судовому засідання 20.02.2017р. долучив до матеріалів справи заяву ПП «ТРАНС-АТЛАС» від 16.02.2017р. №113054353 до Територіального сервісного центру 0741 у Волинській області про зняття реєстрації транспортного засобу на підставі договору оренди №25/11 від 25.11.2015р., відповідь Територіального сервісного центру 0741 у Волинській області від 17.02.2017р. №31/3/1-388, де зазначено, що згідно облікових даних бази НАІС на території Волинської області на транспортний засіб марки Draco MZS, д.н.з. НОМЕР_3 (на який було видано свідоцтво про реєстрацію для виїзду за кордон) станом на 17.02.2017р. значиться обмеження (розшук або затримання), заявник ОСОБА_3 міськрайонне управління юстиції (міський відділ ДВС).

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що позивач та третя особа належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, розгляд справи неодноразово відкладався, спливає імперативно визначений ст. 69 ГПК України строк розгляду спору, господарський суд, заслухавши пояснення представника відповідача, визнав зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю САН Транс (орендодавцем) та приватним підприємством ТРАНС-АТЛАС (орендарем) був укладений договір оренди транспортного засобу № 25/11, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове платне користування строком на девять місяців транспортний засіб - вантажний причіп марки Draco, тип Frigo шасі № XL9MZS2187DO741602 рік випуску 2008, колір рами - чорний, колір причепа - білий, державний номер НОМЕР_1, балансовою вартістю 112 660, 08 грн.

Транспортний засіб належить позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 091695, виданого Центром ДАІ 7102.

Згідно п. 3 договору транспортний засіб передавався орендарю з метою його використання у виробничо-господарській діяльності орендаря у відповідності до функціонального призначення транспортного засобу.

У п. 5 договору сторони обумовили, що орендар зобовязаний у разу припинення дії договору повернути орендодавцеві транспортний засіб у стані не гіршому, ніж на час передачі його в найм, з урахуванням зносу за актом повернення транспортного засобу (а.с. 7).

Згідно п. 8 договору за користування транспортним засобом орендар вносить щомісячну плату в розмірі 10 000,00грн.; плата сплачується орендарем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок орендодавця до 10-го числа поточного місяця, за який здійснюється платіж.

У п. 10 договору орендодавець засвідчив, що транспортний засіб під забороною (арештом), в податковій заставі не перебуває; обтяжень, а також будь-яких прав у третіх осіб щодо транспортного засобу немає.

Транспортний засіб переданий орендарю по акту приймання - передачі транспортного засобу 25 листопада 2015 року (а.с. 9).

25.07.2016р. орендодавець листом №26 запропонував продовжити строк дії договору оренди транспортного засобу на 12 місяців, долучивши додаткову угоду №1 від 26.08.2016р., у разі незгоди просив повернути транспортний засіб за актом прийому-передачі 26.08.2016р. в м. Києві, проспект Академіка Глушкова, 13Б (а.с. 11).

06.09.2016р. листом №28 орендодавець ТзОВ САН Транс у звязку з відсутністю відповіді на лист від 25.07.2016р. №26 щодо продовження строку оренди та не повернення транспортного засобу 26.08.2016р., просив негайно повернути транспортний засіб впродовж семи днів з дати отримання листа.

Відповідач отримання листів не заперечив, про що свідчить зміст заяви про злочин від 06.09.2016р. №28, пояснення представника відповідача у судових засіданнях 03.02.2017р., 14.02.2017р.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

У відповідності зі ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

Згідно зі ст. 800 ЦК України наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу.

У відповідності зі ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Судом не прийняті доводи відповідача щодо удаваного правочину та існування фактичних правовідносин по договору на транспортне обслуговування, при цьому суд виходив із наступного:

Згідно зі статтею 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

У відповідності до постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, договір оренди транспортного засобу № 25/11 від 25 листопада 2015р. укладений між сторонами з досягненням згоди щодо усіх істотних його умов, викладений у формі єдиного документа, підписаного уповноваженими представниками сторін та скріпленого печатками сторін.

На виконання договору по акту приймання-передачі транспортного засобу 25.11.2015р. переданий обумовлений транспортний засіб.

Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388, переданий в оренду транспортний засіб зареєстрований на праві користування за ПП ТРАНС-АТЛАС.

Підстава реєстрації договір оренди.

З реєстрації на час розгляду спору транспортний засіб не знятий.

На виконання його умов сторонами вчинені дії щодо приймання - передачі транспортного засобу, що є предметом оренди, надання послуг з оренди (оплатного користування транспортним засобом) та прийняття сторонами виконаних робіт (наданих послуг) з оренди, що підтверджується складанням та підписанням сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг) № С-00001640 від 03 грудня 2015 року, № С-00000002 від 29 січня 2016 року, № С-00000123 від 29 лютого 2016 року, № С-00000224 від 31 березня 2016 року, № С-00000352 від 29 квітня 2016 року, № С-00000467 від 31 травня 2016 року, № С-00000540 від 30 червня 2016 року, № С-00000659 від 29 липня 2016 року, № С-00000742 від 25 серпня 2016 року.

На виконання вимог податкового законодавства позивачем були складені та зареєстровані податкові накладні №23 від 23.12.2015р., №108 від 29.01.2016р., №5 від 02.03.2016р., №116 від 31.03.2016р., №101 від 29.04.2016р., №98 від 31.05.2016р. №97 від 30.06.2016р., №53 від 29.07.2016р., №5 від 25.08.2016р. на суму щомісячної орендної плати за оренду причіпа марки Dгасо держ. номер НОМЕР_1.

При цьому суд зауважує, що з положень договору не вбачається, що сторони мали дійсний намір оформити спірний договір не як договір найму, а як договір іншого виду, а саме договір про надання транспортних послуг.

Із долучених до справ доказів судом встановлено, а сторонами не заперечено, що строк дії договору сплив 25.08.2016р. і відповідно до зобовязань по п. 5 договору відповідач повинен був повернути транспортний засіб орендодавцю.

Відповідач зобовязання по договору не виконав, транспортний засіб не повернув, пояснюючи тим, що на той час транспортний засіб зник.

Про факт зникнення транспортного засобу на час припинення дії договору орендар орендодавця позивача не повідомив.

Із заявою про злочин зникнення транспортного засобу, адресованої Луцькому відділу поліції ГУПП у Волинській області, звернувся лише 24.10.2016р. (а.с. 95-96)

21.09.2016р. транспортний засіб було затримано та вилучено поліцією СРПП Летичівського ВП на підставі постанови Уманського міськрайонного управління юстиції ДВС по виконавчому провадженню №51376854, відкритому на підставі наказу господарського суду Черкаської області №925/52/16 від 18.04.2016р. про стягнення з орендодавця ТзОВ САН Транс (позивача) заборгованості на користь ТзОВ Дружківська харчосмакова фабрика.

Вилучення транспортного засобу відбулось в присутності водія ОСОБА_4, якого було повідомлено про місце знаходження арештованого транспортного засобу, про що свідчить протокол огляду та затримання транспорту від 21.09.2016р. (а.с. 84).

Позивач просив стягнути 71 612,88грн. неустойки за період з 26 серпня 2016р. по 12 груденя 2016р. за несвоєчасне повернення транспортного засобу на підставі ст. 785 ЦК України.

Частиною 2 ст. 785 ЦК України визначено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Для застосування наслідків, передбачених частиною другою ст.785 ЦК України, необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обовязку не виконав.

Верховний Суд України у постанові від 19.08.2014р. у справі 33-70гс14, від 02.09.2014р. у справі №3-85гс14 висловив правову позицію, що обов'язковою і необхідною умовою для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України є наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов'язання.

В даному випадку спірне майно не було передано, починаючи з 21.09.2016р., у звязку з затриманням та вилученням 21.09.2016р. транспортного засобу Летичівським ВП ГУНП в Хмельницькій області на підставі постанови Уманського міськрайонного управління юстиції ДВС про розшук транспортного засобу.

Зважаючи на те, що орендар в період з 26.08.2016р. по 20.09.2016р. (до затримання) транспортний засіб не повернув, підставна вимога позивача про стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення за період з 26.08.2016р. по 20.09.2016р. (до затримання та вилучення транспортного засобу) в розмірі 17 204,16грн. з розрахунку: за період з 26.08.2016р. по 31.08.2016р. - 10 000,00грн.:31=322,58грн.х6 днів = 1 938,48грн.х2=3 870,96грн., за період з 01.09.2016р. по 20.09.2016р. 10 000,00грн.:30=333,33грн.х20 днів = 6666,67 грн. х 2 =13 333,20грн.

Водночас, згідно ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Вимога позивача про стягнення неустойки на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України за період з 21.09.2016р. по 12.12.2016р. задоволенню не підлягає, оскільки транспортний засіб був вилучений і не міг використовуватись відповідачем через обставини, за які він не відповідає.

Суд не прийняв доводи позивача про необізнаність з діями державного виконавця, виходячи із наступного:

На вимогу суду ОСОБА_3 відділ ДВС листом від 02.02.2017р. №701-3 надав суду постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2016р. та розшук майна боржника від 06.09.2016р. у ВП №51376854 (а.с. 117).

Постанова про відкриття виконавчого провадження №51376854 винесена 10.06.2016р.

Постанова містить ідентифікатор для доступу до матеріалів виконавчого провадження, внесених до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

У судовому засіданні 14.02.2017р. позивач повідомив, що постанову про відкриття виконавчого провадження отримав протягом 10 робочих днів з дня винесення.

09.09.2016р. державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника, а саме оголошено розшук транспортного засобу: вантажний причіп двоосний марки Draco, тип Frigo шасі № XL9MZS2187DO741602 рік випуску 2008, колір рами - чорний, колір причепа - білий, державний номер НОМЕР_1.

Доказів оскарження постанови суду не надано.

Про обізнаність позивача з діями державного виконавця свідчить і роздруківка з Інтернету інформація про виконавче провадження №51376854, згідно якої постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана 17.06.2016р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Про всі подальші дії виконавця, в т.ч. і про розшук транспортного засобу, позивач міг бути обізнаний з даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, маючи ідентифікатор для доступу.

Що стосується доводів позивача щодо неповідомлення поліцією його та державного виконавця про затримання транспортного засобу всупереч вимогам п. 8 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, то позивач не позбавлений права вирішити питання відповідальності винних осіб в порядку, визначеному законодавством.

Крім того, позивач просив зобовязати відповідача повернути транспортний засіб, посилаючись на ст. 785 ЦК України, згідно якої у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Летичівський відділ ВП ГУНП у Хмельницькій області у листі №303/110/02-2017 від 31.01.2017р. повідомив, що вантажний причіп марки Draco, тип Frigo шасі №XL9MZS2187DO741602, рік випуску 2008, колір рами - чорний, колір причепа - білий, державний номер НОМЕР_1, який належить ПП "ТРАНС-АТЛАС", перебуває на стаціонарному посту Бохни, що розташований на автодорозі "Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка (через м. Вінницю)" 320км.

Згідно п. 12 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. №1102, повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення.

Вилучення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється державним виконавцем на підставі вимоги.

08.02.2017р. у звязку зі сплатою позивачем заборгованості по наказу господарського суду Черкаської області. ОСОБА_3 міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про припинення розшуку транспортного засобу. Згідно п. 2 постанови копії останньої направлено сторонам виконавчого провадження та до Головного управління національної поліції у Черкаській області (а.с. 127).

Проте, згідно даних Територіального сервісного центру 0741 у Волинській області від 17.02.2017р. №31/3/1-388 за транспортним засобом марки Draco MZS, д.н.з. НОМЕР_3 станом на 17.02.2017р. значиться обмеження (розшук або затримання), заявник ОСОБА_3 міськрайонне управління юстиції (міський відділ ДВС) (а.с. 137).

Позивач відповідно до п. 12 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках вправі за письмовим зверненням отримати затриманий транспортний засіб після зняття обтяження державним виконавцем.

Зважаючи на те, що транспортний засіб вибув з володіння відповідача 21.09.2016р. з незалежних від нього причин і на час провадження обтяжений ОСОБА_3 міським відділом ДВС, вимога позивача про зобовязання відповідача повернути транспортний засіб задоволенню не підлягає.

Щодо доводів позивача про необхідність перевірки стану транспортного засобу в присутності орендаря, то відповідно до ч. 1 ст. 779 ЦК наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини.

Тобто, у разі доведення факту пошкодження транспортного засобу за час перебування у користуванні відповідача по 20.09.2016р., позивач не позбавлений права звернення з відповідним позовом про відшкодування збитків.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 258,06грн. (пропорційно сумі задоволених позовних вимог) слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 614, 760-762, 764, 772, 785, 798, 800 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства «ТРАНС-АТЛАС», 45635, Волинська область, Луцький район, с. Піддубці, вул.. Миру, 27,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САН Транс», 20300, Черкаська область, м. Умань, вул.. Шевченка, 23 Б, кімната 27,

17 204,16грн. неустойки, 258,06грн. витрат по сплаті судового збору. Всього: 17 462,22грн.

3.У позові в частині зобовязання повернути транспортний засіб вантажний причіп марки Draco, тип Frigo шасі № XL9MZS2187DO741602 рік випуску 2008, колір рами - чорний, колір причепа - білий, державний номер НОМЕР_1, відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Повне рішення

складено 24.02.2017р.

Суддя С.Т. Філатова