РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017Справа №910/423/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Контракт-Енерго»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 23100,08 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Прилєпова О.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - Макарїн А.О. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги указаного позову про стягнення 23100,08 грн. заборгованості за поставлений товар у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань його оплатити.

Відповідач поставку йому продукції на суму 23100,08 грн. визнає, але проти вимог позову заперечує, оскільки на його думку не було встановлено строку виконання зобов'язання, вимогу про оплату Позивач йому не пред'являв, тому обов'язку оплатити товар у Відповідача на даний час ще не виникло.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем, як суб'єктом господарювання, було замовлено, а Позивачем поставлено товар на загальну суму 23100,08 грн., що підтверджується залученими до справи видатковою накладною № 156 від 30.06.2016 та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей № 290 від 30.06.2016.

Вищеописана накладна містять номенклатуру (асортимент) товару, його кількість та ціну, підписи представників Відповідача та Позивача, скріплені їх печатками.

Отже, у відповідності з ч. 1 ст. 181 та ч. 2 ст. 265 ГК України, враховуючи пояснення представників Позивача та Відповідача, що договір поставки (купівлі-продажу) у формі єдиного документу між сторонами не укладався, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір поставки у спрощений спосіб та у письмовій формі (накладна) шляхом надання пропозиції товару та зустрічного прийняти товару.

Тобто, судом з вищенаведеного встановлено укладення між сторонами договору поставки, який містить всі істотні умови господарського договору відповідно до ст. 180 ГК України - предмет (асортимент та кількість товару), ціну (вартість товару) та строк (настав в момент підписання накладних при отриманні товару), та який Позивачем було виконано, а Відповідачем виконання прийнято без зауважень (підписана накладна зауважень не містить).

Відсутність будь-якої з істотних чи усіх істотних умов Відповідачем перед судом не доведена.

Відхиляючи заперечення Відповідача щодо не настання строків оплати вищеописаного поставленого товару суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Матеріали справи не містять доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності поставленого за накладною товару, тому, оскільки між сторонами не погоджувалися інші строки оплати, то відповідно до ст. 692 ЦК України Відповідач повинен був оплатити зазначений у накладній товар наступного дня, після його отримання, про що розписався у накладній, тобто 01.07.2016 відповідно, тому виставлення вимоги за ст. 530 ЦК України тут не обов'язкове (негайний строк оплати встановлений законом - ст. 692 ЦК України).

Неможливість оплати через необізнаність Відповідача з реквізитами для оплати Позивача перед судом не доведена, зокрема з огляду, що адреси та телефони обох сторін були вказані в накладній про поставку товару, тому Відповідач не був позбавлений права та можливості, як зобов'язана сторона, довідатись у Позивача реквізити для оплати. Доказів відмови Позивача у наданні реквізитів для оплати матеріали справи не містять.

Отже, у встановлений законом, ст. 692 ЦК України, строк заборгованість Відповідачем погашена не була, та наявність у Відповідача вищевказаної заборгованості, яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 655 ЦК України та ст.ст. 181, 193, 265 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 23100,08 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Контракт-Енерго» (м. Київ, вул. Предславинська, 34Б, офіс 7; ідентифікаційний код 33536263) 23100 (двадцять три тисячі сто) грн. 08 коп. заборгованості, а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.02.2017

Суддя Сташків Р.Б.