ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Справа №922/4119/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.,

при секретарі судового засідання Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача не з'явився,

відповідача ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 03.12.2016р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смугаста типографія" (вх.№326Х/1-41 від 27.01.2017р.), на рішення господарського суду Харківської області від 11.01.2017р. у справі №922/4119/16,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ксерокс (Україна) Лтд, м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смугаста типографія", м. Харків,

про стягнення коштів у розмірі 59836,08 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.01.2017р. (суддя Калініченко Н.В.) позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смугаста типографія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ксерокс (Україна) Лтд 59836,08 грн. основної заборгованості за договором №CF1303/14/01 про повне сервісне обслуговування від 13.03.2014р. та 1378,00 грн. судового збору.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 11.01.2017р. скасувати повністю.

В обґрунтування своєї позиції по справі відповідач зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи відповідача, що зобов'язання за договором утворювались наростаючим підсумком, тобто при здійсненні господарської діяльності через договір про надання комплексу послуг повного сервісного обслуговування. Апелянт вважає, що суд залишив поза увагою, що сам позивач навів, що в нього немає даних про те, що рахунки які ним виставлялись раніше були вручені ТОВ "Смугаста типографія", як замовнику послуг. Також суд не звернув увагу на те, що згідно акту звіряння розрахунків від 05.12.2016р., про який сам позивач вказував на початку судового засідання і який було надіслано на адресу позивача цінним листом за реєстровим номером поштових відправлень 25 саме акти виконаних робіт враховувались, як підстави для складання рахунків. Але самих рахунків зокрема по акту від 29.04.2014р. №Р17397 і акту від 30.05.2014р. № Р17484 (як і самого цього акту) на адресу відповідача не надходило і саме тому, в межах здійснення господарської діяльності, оплат по ним ніколи не проводилось. Проте переплати по іншим рахункам, які були складені на підставі актів приймались позивачем, як належне. Крім того, апелянт зазначає, що суд не звернув увагу на те, що в межах виконання своїх зобов'язань із сервісного обслуговування позивач складав акти, якими встановлювалось кількість комплектуючих і витратних матеріалів і деталей, що ним були замінені і поставлені за показниками лічильників відповідних відбитків, але вартісні показники комплектуючих, що не були поставлені в межах сервісу не входили до калькуляції в рахунках.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.01.2017р. апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та її розгляд призначено на 22.02.2017р.; зобовязано відповідача надати суду уточнення вимог апеляційної скарги у відповідності до приписів статті 104 Господарського процесуального кодексу України та докази направлення відповідного уточнення апеляційної скарги на адресу позивача.

08.02.2017р. від апелянта надійшли уточнення вимог апеляційної скарги (вх.№1425), в яких він вказує на те, що судом не повно встановлена обставина утворення боргу за договором.

17.02.2017р. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в господарському суду міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в), у звязку з тим, що він не має змоги направити свого представника до Харківського апеляційного господарського суду. Вказане клопотання було направлено до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв'язку 15.02.2017р. Також, позивач просить суд у випадку відмови в задоволенні вказаного клопотання здійснити розгляд справи без участі представника позивача; просить залишити рішення суду в силі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2017р. відмовлено в задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

20.02.2017р. позивач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№1911), в якому просить суд апеляційної інстанції скаргу відповідача залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду без змін. В обґрунтування своєї позиції по справі, позивач зазначає, що акти, на які посилається апелянт були підписані з боку відповідача; крім того, 06.11.2014р. між сторонами було підписано акт звіряння розрахунків, яким враховано виконані роботи по вказаним апелянтом актам, що додатково підтверджує визнання цих обставин та необґрунтованість доводів апеляційної скарги. Щодо посилань апелянта на те, що суд першої інстанції не врахував нібито не здійснення позивачем сервісних робіт, і, як наслідок, їх вартість і вартість комплектуючих для виконання сервісних робіт, позивач зазначає, що при цьому апелянт не надав доказів нездійснення вказаних робіт з боку позивача, та не вказує, яким чином зазначене впливає на його обов'язок оплачувати виконані роботи з друку відбитків певного формату.

Представник позивача в призначене судове засідання не з'явився.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, зважаючи на те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, представник позивача надав клопотання про розгляд справи без часті його представника, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представник позивача у справі.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду представник апелянта підтримав вимоги своєї скарги, просив задовольнити її в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

13.03.2014р. між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено договір №CF1303/14/01 про повне сервісне обслуговування.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт з повного сервісного обслуговування на таких умовах, зокрема, тип обладнання - XEROX D95A; серійний номер - НОМЕР_1; місцезнаходження обладнання - м. Харків, вул. Чернишевського, 28-А.

Повне сервісне обслуговування включає в себе: виконання профілактичних та ремонтних робіт; заміну, в разі необхідності, вузлів, деталей та витратних матеріалів (за виключенням скріпок та паперу); upgrade програмного забезпечення до нових версій (п. 1.2 договору).

Вартість повного сервісного обслуговування на місяць складається із вартості зроблених замовником за цей місяць відбитків. Вартість зроблених замовником за цей місяць відбитків: ціна відбитку формату А3 на дату підписання цього договору "13" березня 2014 року становить 0,0724 гривень без ПДВ. Відбитки формату А3 враховуються згідно показам лічильника 11х17" & А3. Ціна відбитку формату А4 на дату підписання цього договору - "13" березня 2014 року - становить 0,0446 гривень без ПДВ. Відбитки формату А4 враховуються згідно показів лічильника Total та 11х17" & А3. Поточні покази лічильника А4 дорівнюють різниці між поточними показами лічильника Total та лічильника 11х17 & А3. Попередні покази лічильника А4 дорівнюють різниці між попередніми показами лічильника Total та лічильника 11х17 & А3. Надані розцінки діють для щомісячного обсягу друку не менше між 200000 відбитків. Якщо обсяг місячного друку буде менш ніж 100000 відбитків, виконавець має право на перегляд розцінок (п. 2.1, 2.1.1 договору).

Оплата за надане повне сервісне обслуговування здійснюється в гривнях на прикінці кожного місяця шляхом внесення оплати за кількість копій, зроблених замовником за поточний місяць, за розцінками, що випливають з п. 2.1 цього договору та помножуються на коефіцієнт зміни курсу гривні, який визначається як відношення офіційного курсу гривні стосовно долара США на дату виставлення рахунку-фактури до її офіційного курсу на дату підписання договору 9,2823 гривень за 1 долар США, з додаванням ПДВ. Оплата за наведене повне сервісне обслуговування здійснюється замовником згідно з наданими виконавцем рахунками-фактури на протязі 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання рахунку-фактури. Оплата робіт та/або матеріалів, які не включені до повного сервісного обслуговування у відповідності з цим договором, здійснюється додатково згідно з наданими виконавцем рахунками-фактурами (п.п. 2.2, 2.3, 2.4 договору).

Замовник надає по запиту виконавця покази лічильника. В іншому випадку виконавець виставляє рахунок-фактури на основі приблизної оцінки показів лічильника. Виконавець відкоригує взаєморозрахунки з замовником після отримання точних показів лічильника (п. 3.1 договору).

Згідно п.5.6 договору, замовник зобов'язується підписати Акт здачі-приймання виконаних робіт протягом 5 календарних днів з моменту отримання, і один примірник повернути підписаним виконавцю, або повернути не підписаним з викладенням у письмовому вигляді причин не підписання. Якщо після закінчення 10 календарних днів з моменту отримання замовником акта виконавець не отримає ні підписаний замовником примірник акта, ні письмово вмотивованої відмови замовника від підписання, акт буде вважатися підписаним замовником без претензій, а обов'язки з надання повного сервісного обслуговування у відповідному місяці будуть розглядатися як виконані належним чином, в повному обсязі і підлягають оплаті в розмірі, передбаченому договором та додатками до нього. Замовник зобов'язується повернути виконавцю підписані акти виконаних робіт протягом 5 робочих днів з дати отримання.

Строк дії договору: початок 13.03.2014р., закінчення 13.03.2015р. Строк дії договору автоматично продовжується на наступний рік (але не більше п'яти років з моменту інсталяції), якщо жодна із сторін не заявила протилежне в письмовій формі до кінця поточного року (п. 6.1 договору).

Як вказує позивач у позовній заяві, він свої зобов'язання за договором №CF1303/14/01 про повне сервісне обслуговування від 13.03.2014р. виконав у повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами здачі-приймання виконаних робіт: №F18473 від 29.05.2015р. на суму 30241,57 грн.; №F18530 від 30.06.2015р. на суму 22594,51 грн.; № F18663 від 31.07.2015р. на суму 17758,80 грн., які підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

01.08.2016р. позивачем було направлено на адресу відповідача лист в якому позивач просив, зокрема сплатити заборгованість за спірним договором у розмірі 70594,88 грн., крім того, разом з вказаним листом було направлено, зокрема, рахунок F18473 від 29.05.2015р. на суму 30241,57 грн.; рахунок F18530 від 30.06.2015р. на суму 22594,51 грн.; рахунок F18663 від 31.07.2015р. на суму 17758,80 грн., вказані документи було отримані представником відповідача 13.08.2016р., що підтверджується витягом з відстеження пересилання поштових відправлень. Втім, як вказує позивач у позовній заяві відповідачем лише частково здійснено оплату заборгованості, у загальному розмірі 10758,80 грн., що й стало підставою для позивача звернутися з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення від 11.01.2017р. у справі №922/4119/16 визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 59836,08 грн. заборгованості за договором №CF1303/14/01 про повне сервісне обслуговування від 13.03.2014р. обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що відповідно підлягають задоволенню.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, змовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Строк договору про надання послуг, відповідно до статті 905 Цивільного кодексу України, встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Матеріалами справи підтверджено, що спірний договір недійсним не визнавався, у передбачений законодавством або умовами договору спосіб не розривався, заяв про відсутність наміру продовження його дії сторони один одному не подавали, а тому цей договір на час звернення позивача з позовом до суду і на час розгляду справи був чинним, тобто відповідач має всі належні підстави для виконання своїх зобов`язань за договором та надання послуг позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем були підписані акти виконаних робіт №F18473 від 29.05.2015р. за виконання робіт в період від 31.03.2015р. 29.05.2015р. на суму 30241,57 грн.; №F18530 від 30.06.2015р. за виконання робіт в період з 29.05.2015р. по 30.06.2015р. на суму 22594,51 грн.; №F18663 від 31.07.2015р. за виконання робіт в період з 30.06.2015р. 31.07.2015р. на суму 17758,80 грн.

Докази того, що вказані акти здачі-приймання виконаних робіт з боку відповідача не підписувались та печаткою не скріплювались або докази того, що відповідачем були надані відповідні зауваження на вказані акти, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу України не були надані ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

Також, колегія суддів зазначає, що рахунки на оплату: №F18473 від 29.05.2015р. на суму 30241,57 грн.; №F18530 від 30.06.2015р. на суму 22594,51 грн.; №F18663 від 31.07.2015р. на суму 17758,80 грн. (загалом на суму 70594,88 грн.) були отримані відповідачем 13.08.2016р., що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з відстеження пересилання поштових відправлень. Вказаний факт відповідачем спростований не був. В суді апеляційній інстанції представник відповідача, також, не заперечував проти факту отриманні в серпні вказаних рахунків.

Як вже зазначалось вище, згідно п. 2.4. договору оплата за наведене повне сервісне обслуговування здійснюється замовником згідно з наданими виконавцем рахунками-фактури на протязі 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання рахунку-фактури.

Отже, вказані рахунки підлягали оплаті до 17.08.2016р. (включно).

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем у справі, ТОВ "Смугаста типографія" було здійснено наступні платежі за такими призначеннями:

по рахунку №F18473 на суму 30241,57 грн.: 15.07.2015р. на суму 1000,00 грн., 02.09.2015р. на суму 1000,00 грн.;

по рахунку №F18663 на суму 17758,80 грн.: 20.09.2016р. на суму 2758,80 грн., 22.09.2016р. на суму 2000,00 грн., 27.09.2016р. на суму 2000,00 грн., 28.09.2016р. на суму 1000,00 грн., 30.09.2016р. на суму 1000,00 грн.

Таким чином, станом на дату подання позову у даній справі до суду несплаченою залишилась сума в розмірі - 59836,08 грн.

Отже, колегія суддів зазначає, що зважаючи на підписані акти виконаних робіт, отримані рахунки-фактури, проведення часткової сплати по рахункам №F18473 та №F18663 (що свідчить також про їх визнання), умови договору, укладеного між сторонами та вимоги чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що рахунки по актам від 29.04.2014р. №F17397 та від 30.05.2014р. №F17484 відповідачем не отримувались є необґрунтованими оскільки, вказані акти не є предметом розгляду у даній справі.

Встановивши, що позов підлягає задоволенню, колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що рішення господарського суду Харківської області від 11.01.2017р. у справі №922/4119/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, керуючись ст.ст.49, 99 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню відповідачу.

Керуючись ст.ст.49, 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смугаста типографія" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 11.01.2017р. у справі №922/4119/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий