УХВАЛА

20.02.2017№ 910/244/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/244/17

за позовом публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ,

до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

про стягнення 1 143 613 230,68 грн.,

за участю представників:

позивача - Бєлячкової О.В. (довіреність від 10.01.2017 № 6-48);

відповідача - Сидорченка В.В. (довіреність від 13.05.14 № 14-130);

Федорової Т.В. (довіреність від 07.09.2015 № 14-101),

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - ПАТ "Укртрансгаз") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Компанія): 154 157 334 грн. заборгованості з оплати послуг транспортування природного газу магістральними трубопроводами, що утворилася в зв'язку неналежним виконанням відповідачем умов договору від 31.01.2014 №-ТН на транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - Договір); 595 509 817,61 грн. пені; 53 107 835,30 грн. 3 % річних та 340 838 243,77 грн. втрат від інфляції, а всього 1 143 613 230,68 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.01.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 20.02.2017.

20.02.2017 позивач подав суду довідку про відсутність аналогічного спору.

Компанія 20.02.2017 подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила таке:

- Компанія не порушувала ні порядку, ані строків внесення плати за фактично надані послуги транспортування природного газу магістральними газопроводами;

- відповідач як замовник послуг, який має статус гарантованого постачальника, згідно з підпунктом 5.6 пункту 5 Договору зобов'язався здійснювати оплату послуг з транспортування природного газу магістральними газопроводами в місяці, у якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок ПАТ «Укртрансгаз» у порядку, встановленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; при цьому, остаточний розрахунок Компанією за виконані послуги з транспортування природного газу магістральними газопроводами здійснюється лише після отримання Компанією повних (100%) розрахунків за використаний газ підприємствами, що надають послуги з опалення та гарячого водопостачання населенню;

- гарантований постачальник отримує кошти за весь обсяг природного газу, спожитого підприємствами, що здійснюють виробництво теплової енергії, шляхом перерахування вказаними підприємствами цих коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання; після надходження коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання здійснюється розподіл цих коштів згідно з відповідним алгоритмом виключно на поточний рахунок газотранспортного підприємства, на поточний рахунок газорозподільного підприємства та на поточний рахунок гарантованого постачальника;

- станом на 01.01.2017, тобто після подання ПАТ «Укртрансгаз» позовної заяви, заборгованість суб'єктів господарювання, які виробляють теплову енергію для населення, за спожитий у 2014-2015 роках природний газ, перед Компанією складала 2 632 979 935,91 грн.; на сьогодні заборгованість вказаних підприємств залишається непогашеною;

- тобто 29.12.2016, коли ПАТ «Укртрансгаз» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості, строк, встановлений підпунктом 5.6 пункту 5 Договору, для здійснення Компанією остаточного розрахунку за фактично надані послуги транспортування природного газу магістральними трубопроводами, не настав;

- будь-яка послуга, в тому числі і послуга транспортування, може бути надана лише за завданням замовника; чинне законодавство не передбачає примусового надання послуг - без відповідного волевиявлення замовника послуги; в даному спорі таке волевиявлення має бути здійснено в порядку, передбаченому підпунктом 2.1 пункту 2; лише в разі якщо замовник надав завдання, як передбачено підпунктом 2.1 пункту 2, та за умови надходження газу замовника в магістральні трубопроводи в обсягах, про які йдеться у підпункті 2.1 пункту 2, у газотранспортного підприємства могли б бути підстави забезпечити вихід газу з газотранспортної системи через газорозподільні станції, як це прямо передбачено підпунктом 2.7 пункту 2 Договору;

- Компанія не замовляла згідно з щомісячними плановими (розрахунковими) балансами надходження та розподілу газу послугу транспортування газу в обсягах, зазначених у непідписаних актах, перерахованих на сторінках 6-7 позовної заяви;

- У Компанії немає достовірних відомостей стосовно транспортування позивачем обсягів газу, наведених у непідписаних Компанією актах, якщо ж ПАТ «Укртрансгаз» транспортувало вказані обсяги газу, то робило це без дотримання вимог підпунктів 2.1 та 2.7 пункту 2 Договору, не за завданням замовника, а на власний розсуд, тобто за відсутності підстав для такого транспортування; в такому разі таке транспортування здійснювалось за межами Договору і не може вважатись послугою, наданою замовнику;

- дійсно, якщо б позивач надав послугу транспортування відповідачу, то сам лише факт відмови ПАТ «Укртрансгаз» від підписання актів про надані послуги не звільняв би його від зобов'язання оплатити такі послуги; в даному випадку послугу транспортування Компанії не було надано і саме тому не підписано відповідні акти про надання послуг, саме це є причиною для відмови позивачу у сплаті коштів.

У судовому засіданні 20.02.2017 суд розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача наголосили на доводах відзиву, долученого до матеріалів справи, проти задоволення позовних вимог заперечили.

Разом з тим, представники сторін подали суду клопотання про продовження строку розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 69 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, проте частиною третьою вказаної статті передбачено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Частиною третьою статті 77 ГПК України встановлено, що суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Судом в розгляді даної справи оголошено перерву до 20.03.2017 об 11 год. 10 хв.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 69, 77, 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи.

2. Продовжити строк розгляду спору.

Суддя О. Марченко