ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

"23" лютого 2017 р. Справа № 911/520/17

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-ІВ»

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4

5. ОСОБА_5

6. ОСОБА_6

7. ОСОБА_7

8. ОСОБА_8

9. ОСОБА_9

10. ОСОБА_10

про визнання договорів недійсними, скасування записів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею

встановив:

20.02.2017 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-ІВ», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про:

- визнання недійсними договорів оренди землі, укладених між ТОВ «Агро-ІВ» та фізичними особами громадянами: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10;

- про скасування записів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею.

Перевіривши вищезазначені позовні матеріали суд дійшов висновку про відмову у прийнятті зазначеної позовної заяви з підстав п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України виходячи з нижченаведеного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Приписами ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», унормовано, що місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до приписів ст. ст. 12, 21 ГПК України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

41) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким предявлено позовну вимогу.

З огляду вищенаведених нормативних приписів, участь фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності допускається лише у випадках, передбачених законодавчими актами України. Такими випадками є:

- справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником, у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів;

- спори, повязані приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду);

- справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю).

Так, зі змісту поданої Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 позовної заяви слідує, що відповідачами у даній справі є, зокрема, фізичні особи не субєкти господарювання, які є орендодавцям за оскаржуваними договорами оренди земельних ділянок, у той час як спір про визнання недійсними відповідних договорів та скасування записів щодо зазначених правочинів за своєю правовою природою не є ані корпоративним, ані повязаним з приватизацією державного та комунального майна, ані спором між господарським товариством та його посадовою особою про відшкодування збитків, що свідчить про непідвідомчість даної справи господарським судам України у розумінні ст. 12 ГПК України.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, виходячи з аналізу суб'єктного складу та характеру правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-ІВ», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про визнання договорів недійсними, скасування записів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею в порядку п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 21, 86, п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, суд

ухвалив:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-ІВ», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про визнання договорів недійсними, скасування записів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею.

Суддя В.А. Ярема