ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.01.2017 Справа №905/3266/13

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

суддів Мельниченко Ю.С., Кротіновій О.В.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14 грудня 2015 року ВП49558846 в межах справи №905/3266/13 за позовом прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя в інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про звільнення нежитлового приміщення,

за участю представників сторін:

від скаржника (боржника): не з'явився,

від позивача (стягувача): не з'явився,

від ВДВС: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Приватного акціонерного товариства «Втормет» про стягнення заборгованості за кредитним договором №12.03-358 від 23.05.2012 в розмірі 7639775, 39 грн., з яких сума заборгованості за кредитом - 4459525, 06 грн., сума заборгованості за непогашеними відсотками за користування кредитом - 1177405, 70 грн., пеня за порушення боргових зобов'язань - 1880207, 72 грн., штраф в розмірі 122636, 91 грн. - задоволені частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Втормет» на користь Публічного акціонерного товариства «перший український міжнародний банк» суму заборгованості за кредитом - 4459525, 06 грн., заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом - 1177405, 70 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 53921, 34 грн.

На виконання вищевказаного рішення господарським судом Донецької області 23 жовтня 2015 року видано відповідний наказ по справі №905/1847/15.

11 січня 2016 року через канцелярію господарського суду Донецької області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на дії ВППР Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, визнання недійсної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 07 грудня 2015 року, зобов'язання вчинити певні дії.

Разом із скаргою надано заяву про поновлення строку на подання скарги. В обґрунтування скарги зазначив, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження мотивована неможливістю виконання органами ДВС на тимчасово неконтрольованій території, зокрема у місті Донецьку, де відбувається активна фаза антитерористичної операції, своїх повноважень - здійснення виконавчих дій. Правовою підставою для винесення вказаного рішення Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зазначає вимоги Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Скаржник вважає, що вказана постанова прийнята з порушенням норм статті 26 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначив, що виконавчі дії можуть бути проведені і не окупованій території, а тому постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження є безпідставною.

Ухвалою суду від 07 вересня 2016 року відновлено пропущений процесуальний строк для подачі скаргу на постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції.

Скаржник у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, але надав через канцелярію суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, просив її задовольнити.

Представник Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду скарги був повідомлений належним чином.

10 січня 2017 року від Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області через канцелярію суду надійшли заперечення на скаргу, в яких просив відмовити в задоволенні скарги. В обґрунтування зазначив, що 03 грудня 2015 року до Центрального відділу виконавчої служби м. Маріуполь надійшла заява від Маріупольської міської ради про прийняття до виконання наказу господарського суду Запорізької області №905/3266/13 від 17 листопада 2015 року про примусове виконання додаткової постанови Харківського апеляційного господарського суду від 08 червня 2015 року у справі №905/3266/13 про зобов'язання повернути Департаменту міського майна Маріупольської міської ради сплачений судовий збір в розмірі 802, 90 грн. за подання касаційної скарги на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2013 року з ОСОБА_1.

04 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року №905/3266/13 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 802, 90 грн. 14 грудня 2015 року винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. 14 грудня 2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Опис та оцінка майна боржника не проводилась.

Зазначив, що на виконанні у Центральному ВДВС м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває на примусовому виконанні зведене виконавче провадження №49673886, в якому об'єднанні наступні виконавчі документи про стягнення боргу з ОСОБА_1: №905/6723/13 від 19.11.2013, №905/948/15 від 11.09.2015, №905/948/15 від 11.09.2015, 905/3266/13 від 13.03.2015, 2/263/199/2013 від 25.03.2014, №263/12182/13-ц від 20.05.2014, №263/12182/13-ц від 22.05.2014. Загальна сума боргу за зведеним виконавчим провадженням №49673886 складає 20355, 73 грн.

Доказів оплати за вищевказаними виконавчими документами у зведеному виконавчому провадженні не надходило.

Разом із запереченнями надав заяву про розгляд справи без участі його представника, рішення по справі залишив на розсуд суду. Також надав наступні постанови: про відкриття виконавчого провадження від 04.12.2015, про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.12.2015, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 14.12.2015, про звернення стягнення на заробітну плату (інші доходи) боржника від 14.12.2015, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015.

05 жовтня 2016 року та 25 січня 2017 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення Департаменту міського майна Маріупольської міської ради в яких просив відмовити в задоволенні скарги та розглянути скаргу у відсутність представника.

23 січня 2017 року від Донецького окружного адміністративного суду надійшли засвідчені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №49558846.

Відповідно до ч.2 ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. З урахуванням викладеного, скарга розглядається за відсутності представника стягувача.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.06.2013р. у справі №905/3266/13 задоволено позовні вимоги прокурора Орджонікідзевського району м. Маріуполя в інтересах територіальної громади в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача звільнити нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Орджонікідзе,54, загальною площею 52,6кв.м, та передати вказане приміщення за актом приймання-передачі; зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 звільнити приміщення за адресою: м. Маріуполь, вул. Орджонікідзе,54, загальною площею 52,6кв.м протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили та передати вказане приміщення за актом приймання-передачі; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1147,00грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.07.2013р. у справі №905/3266/13 задоволено апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1; скасовано рішення господарського суду Донецької області від 18.06.2013р. у справі №905/3266/13; позов прокурора Орджонікідзевського району м. Маріуполя в інтересах територіальної громади в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача звільнити нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Орджонікідзе,54, загальною площею 52,6кв.м, та передати вказане приміщення за актом приймання-передачі залишено без розгляду; стягнуто з Управління міського майна Маріупольської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 573,50грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2013р. у даній справі касаційну скаргу Управління міського майна Маріупольської міської ради задоволено частково; постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31.07.2013р. у справі №905/3266/13 скасовано; справу передано до Донецького апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_1

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.03.2014р. у справі №905/3266/13 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення; рішення господарського суду Донецької області від 18.06.2013р. у справі №905/3266/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.07.2014р. у даній справі рішення господарського суду Донецької області від 18.06.2013р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.03.2014р. у справі № 905/3266/13 залишено без змін, а касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - без задоволення.

17 березня 2015 року Харківським апеляційним господарським судом винесено додаткову постанову про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту міського майна Маріупольської міської ради 802,90грн. судового збору за подання касаційної скарги на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2013р. у справі №905/3266/13.

Постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 04.12.2015 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №905/3266/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту міського майна ММР 802,90 грн. судового збору за подання касаційної скарги, виданого господарським судом Запорізької області 17.11.2015.

10.12.2015 постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 80,29 грн.

14.12.2015 постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції стягнено з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій в сумі 31 грн.

Постановою державного виконавця від 14.12.2015 на підставі статей 68-70, 74 Закону України «Про виконавче провадження» звернено стягнення на заробітну плату (інші доходи) боржника.

Постановою від 14.12.2015 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 20355, 73 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинної на момент винесення оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Арешт на майно боржника може бути накладений як під час відкриття виконавчого провадження, так і в процесі здійснення інших виконавчих дій в тому числі шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем в тому числі шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

У відповідності до частини 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №49558846 від 14.12.2015, якою арештовано все рухоме та нерухоме майно боржника винесена при примусовому виконанні наказу №905/3266/13 від 17.11.2005, виданого господарським судом Запорізької області щодо стягнення на користь Департаменту міського майна ММР 802,90 грн. судового збору за подання касаційної скарги. Але накладено арешт на майно у межах суми звернення стягнення 20355, 73 грн.

Між тим, арешт може бути накладений у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій на все майно боржника або на окремі предмети.

Згідно із наданими поясненнями Центральним відділом державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, які містяться в письмових запереченнях (вх.№501/17 від 10.01.2017) на виконанні окрім виконавчого провадження №49558846 перебуває зведене виконавче провадження №49673886 по стягненню з ОСОБА_1 заборгованості в загальному розмірі 20355, 73 грн.

Доказів приєднання виконавчого провадження №49558846 до зведеного виконавчого провадження матеріали справи не містять, державним виконавцем суду не надані.

Тобто, державним виконавцем порушено норму Закону України «Про виконавче провадження», яка чітко визначає межі накладення арешту на майно боржника - у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження.

За приписами ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Державний виконавець про оцінку арештованого майна повідомляє сторони, які мають право оскаржити оцінку майна до суду в 10-денний строк з дня отримання повідомлення.

Доказів проведення оцінки арештованого майна до матеріалів справи не надано, з огляду на що посилання скаржника на неправомірність дій державного виконавця в цій частині є передчасними.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015 недійсною в частині накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 19552,83 грн.

Відповідно до пункту 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Як зазначено в інформаційному листі Вищого господарського суду від 29.06.2010р. № 01-08/369 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» водночас вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акту органу ДВС за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. Тому у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тієї причини, що в ній зазначається про скасування відповідної постанови (акта), а не про визнання його недійсним.

На підставі викладеного, керуючись 86, ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14 грудня 2015 року ВП49558846 в межах справи №905/3266/13 за позовом прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя в інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про звільнення нежитлового приміщення - задовольнити частково.

Визнати постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015 ВП №49558846 недійсною в частині накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 19552,83 грн.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя О.О. Кучерява

Суддя Ю.С. Мельниченко

Суддя О.В. Кротінова