ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення справи про банкрутство

24.02.2017р. № 917/256/17
Суддя Ореховська О.О., розглянувши документи

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Комплект-Ліга" (, місцезнаходження: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 59-А, поштова адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 77, а/с № 146)

про порушення справи про банкрутство відповідно до вимог ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Комплект-Ліга" (надалі в тексті - ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Комплект-Ліга" - боржник) в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1 звернулось до господарського суду Полтавської області із заявою від 22.02.2017р. за вих. № 28 (вх. № 286/17 від 22.02.2017р.) про визнання товариства банкрутом відповідно до ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Дана заява мотивована тим, що згідно Протоколу № 2/2016 Загальних зборів учасників ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Комплект-Ліга" від 06.12.2016р. прийнято рішення про припинення товариства шляхом ліквідації та призначення ліквідаційної комісії. Під час здійснення ліквідаційної процедури ліквідаційною комісією встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у зв'язку з відсутністю у нього майнових активів. На позачергових загальних зборах учасників 20.02.2017р. затверджено проміжний ліквідаційний баланс ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Комплект-Ліга" та прийнято рішення про звернення до суду із заявою про порушення справи про банкрутство товариства.

Дослідивши подані матеріали заяви про порушення справи про банкрутство, суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненню без розгляду , виходячи з наступного.

За приписами ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), яка визначає особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Такий порядок визначений ст.ст. 105, 110, 111 ЦК України, норми яких містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи (суб'єкта господарювання).

Враховуючи приписи чинного законодавства, необхідними передумовами для звернення із завою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, зокрема, є: письмове повідомлення учасниками юридичної особи, які прийняли рішення про припинення юридичної особи, протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення орган, що здійснює державну реєстрацію (ч.1 ст.105 Цивільного кодексу України); визначення строку заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, що не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч.5 ст.105 Цивільного кодексу України); розгляд кожної окремої вимоги кредитора з прийняттям відповідного рішення про результати розгляду, яке направляється кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання такої вимоги (ч.6 ст.105 Цивільного кодексу України); вжиття всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості та письмове повідомлення кожного з боржників про припинення юридичної особи (ч.1ст.111ЦК України); повідомлення ліквідаційною комісією (ліквідатором) учасників юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, про її участь в інших юридичних особах та/або надання відомостей про створені нею господарські товариства, дочірні підприємства (ч.2 ст.111 Цивільного кодексу України); закриття рахунків, відкритих у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи (ч.3 ст.111 Цивільного кодексу України); вжиття заходів щодо інвентаризації юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявлення та вжиття заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб; у випадках, встановлених законом, забезпечення ліквідаційною комісією (ліквідатором) проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється (ч.4 ст.111 Цивільного кодексу України); своєчасне надання органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, реєстрів бухгалтерського та податкового обліку для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування (ч.7 ст.111 Цивільного кодексу України); складення ліквідаційною комісією (ліквідатором) після закінчення строку для пред"явлення вимог кредиторами проміжного ліквідаційного балансу, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред"явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду; затвердження проміжного ліквідаційного балансу учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи (ч.8 ст.111 Цивільного кодексу України).

Дотримання визначених вимог та сукупність вказаних дій із доданням доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому, суд зауважує, що необхідною та обов'язковою передумовою порушення провадження у справі про банкрутство, на підставі ст. 95 Закону про банкрутство, є надання належних доказів на підтвердження наявності всіх передумов для порушення провадження, згідно з цією статтею, саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Вимоги до заяви про порушення справи про банкрутство (в тому числі, і до заяви, яка подається боржником в порядку ст. 95 Закону про банкрутство) встановлені ст. 11 Закону про банкрутство.

Враховуючи положення Закону про банкрутство, господарський суд, при вирішенні питання щодо можливості порушення провадження у справі, повинен встановити дотримання боржником, як загальних вимог Цивільного кодексу України, які встановлюють порядок ліквідації підприємства за рішенням власника, так і дотримання боржником вимог Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Частиною 4 статті 111 Цивільного кодексу України встановлено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Проведення інвентаризації майна підприємства регулюється Положенням про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014р. № 879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014р. за № 1365/26142 (надалі - Положення).

Пунктом 6 Положення встановлено, що суцільною інвентаризацією охоплюються всі види зобов'язань та всі активи підприємства незалежно від їх місцезнаходження, у тому числі предмети, що передані у прокат, оренду або перебувають на реконструкції, модернізації, консервації, у ремонті, запасі або резерві незалежно від технічного стану. Також інвентаризації підлягають активи і зобов'язання, які обліковуються на позабалансових рахунках, зокрема цінності, що не належать підприємству, але тимчасово перебувають у його користуванні, розпорядженні або на зберіганні (об'єкти оперативної (операційної) оренди основних засобів, матеріальні цінності на відповідальному зберіганні, переробці, комісії, монтажі), умовні активи і зобов'язання (непередбачені активи та зобов'язання) підприємства (застави, гарантії, зобов'язання тощо), бланки документів суворої звітності, інші активи.

Вищезазначене Положення встановлює, що інвентаризація активів та зобов'язань включає в себе інвентаризацію основних засобів, матеріальних активів, незавершених капітальних інвестицій, запасів, біологічних активів, готівки, грошових коштів та їх еквівалентів, бланків документів суворої звітності, дебіторської та кредиторської заборгованості, витрат і доходів майбутніх періодів.

З представлених заявником документів вбачається, що головою ліквідаційної комісії не було вжито усіх необхідних заходів щодо виявлення майна ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Комплект-Ліга", яке не визначено на балансі товариства. Зокрема, в матеріалах заяви відсутні докази направлення головою ліквідаційної комісії запитів до митних органів щодо наявності у боржника товарів, які знаходяться на складах регіональних митниць, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті щодо наявності зареєстрованих за боржником водних транспортних засобів, філії "Українського центр інноватики та патентно - інформаційних послуг" ДП "Український інститут промислової власності" щодо наявності об'єктів промислової власності"; Державного космічного агентства України щодо наявності об'єктів власності у сфері космічної діяльності та ПАТ "Укрзалізниця" щодо наявності зареєстрованих вагонів, локомотивів, рухомого складу, іншої залізничної техніки; Державної служби інтелектуальної власності щодо володіння правами інтелектуальної власності ( див. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 р. по справі № 917/1423/16).

На підтвердження проведення інвентаризації заявником надано ОСОБА_1 контрольної перевірки інвентаризації цінностей на ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Комплект-Ліга" станом на 20.02.2017, а також Книгу реєстрації контрольних перевірок інвентаризацій ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Комплект-Ліга".

Документальні докази проведення інвентаризації готівки, грошових коштів та їх еквівалентів, бланків документів суворої звітності, фінансових інвестицій, дебіторської та кредиторської заборгованості, витрат і доходів майбутніх періодів суду до заяви не надано.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали заяви не містять доказів належного проведення головою ліквідаційної комісії інвентаризації майна боржника - ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Комплект-Ліга" у відповідності до Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014р. № 879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014р. за № 1365/26142, що свідчить про недотримання ліквідатором приписів частини 4 статті 111 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.4 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат , якщо інше не передбачено законом.

Згідно п.12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)" ( зі змінами та доповненнями) слід мати на увазі, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат (частина четверта статті 11 Закону). У визначенні таких витрат слід враховувати необхідність виплати винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі та судового збору, сплаченого кредиторами. У разі відсутності майна, достатнього для покриття судових витрат, господарський суд повинен повернути заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам, зазначеним у Законі.

Заявником не надані належні та допустимі докази щодо наявності у боржника майна, достатнього для покриття судових витрат (згідно частини четвертої статті 11 Закону).

Враховуючи вищевикладені в ухвалі обставини в сукупності, заява ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Комплект-Ліга" про визнання банкрутом не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Згідно із ч. 2 ст. 15 Закону про банкрутство повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись ст. 15, 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Комплект-Ліга" про порушення справи про банкрутство згідно ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повернути без розгляду.

Додаток: заява та додані матеріали до неї, в т.ч. оригінал квитанції від 17.02.2017р. № 21Р17471 про сплату судового збору в сумі 16 000,00грн.

Суддя О.О. Ореховська