ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. Справа № 920/1062/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 18.10.2016р.),

відповідача ОСОБА_2 (договір б/н від 22.12.2016),

третя особа не зявилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу ТОВ Кидбудстрой 2005 (вх. №328 С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 11.01.2017 року у справі № 920/1062/16,

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Кидбудстрой 2005, м. Київ,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю НВІ Металоконструкцій та електротехніки, м. Київ,

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Фірма Інтер ОСОБА_4, м. Суми,

про стягнення 731085,60 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 11.01.2017 (суддя Коваленко О.В.) провадження у справі № 920/1062/16 зупинене до отримання результатів перевірки по факту виявлених дій, переслідуваних у кримінальному порядку, надіслано матеріали прокурору Сумської області для проведення відповідної перевірки.

ТОВ Кидбудстрой 2005 з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 11.01.2017 р. про зупинення провадження у справі та направити справу для подальшого розгляду до господарського суду Сумської області.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що суд першої інстанції вразі виявлення ознак кримінального правопорушення мав право надіслати повідомлення про це прокурору або органу досудового розслідування в порядку ст. 90 ГПК України без зупинення провадження у справі

Представник відповідача надав відзив (вх. №1633 від 14.02.2017), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Сумської області без змін.

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю НВІ Металоконструкцій та електротехніки свого представника у судове засідання не направило, хоча про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлено належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.96).

У судовому засідання 14.02.2017 р. представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, ухвалу місцевого суду без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, а також викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовом, мотивуючи його тим, що 18.01.2016 між ТОВ НВІ металоконструкцій та електротехніки і ТОВ Кидбудстрой 2005 був укладений договір №15 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор (ТОВ НВІ металоконструкцій та електротехніки) відступив новому кредиторові (ТОВ Кидбудстрой 2005), а останній набув належне первісному кредиторові відповідно до договору поставки №250315/Ф від 25.03.2015 року право вимоги від ТОВ Фірма Інтер-Арм-Інжинірінг (боржник): повернення попередньої оплати в розмірі 731085,60 грн. з ПДВ, отриманої від первісного кредитора згідно платіжних доручень №167 від 02.04.2015 року на суму 336000,00 грн. та №263 від 29.05.2015 року на суму 395085,60 грн. та сплати пені та річних в розмірі та на умовах, що передбачені договором поставки, а також відшкодування завданих у звязку з невиконанням положень договору поставки збитків (як прямих, так і упущеної вигоди).

В свою чергу, пунктом 1.1. договору поставки №250315/Ф 25 березня 2015 р., укладеного між ТОВ Фірма Інтер-Арм-Інжинірінг і ТОВ НВІ металоконструкцій та електротехніки встановлено, що відповідач взяв на себе зобовязання поставити, а третя особа прийняти і оплатити товар фільтри сітчаті муфтові та фланцеві.

Згідно п. 1.2. договору номенклатура, асортимент, комплектація, кількість та вартість товару вказуються у рахунку-фактурі продавця (третьої особи), а також у видаткових накладних, які є невідємними частинами договору.

Пунктом 2.1. договору поставки передбачено, що покупець (третя особа) протягом 10 робочих днів з дня укладення договору здійснює попередню оплату в розмірі 30% вартості товару, зазначеної в рахунку-фактурі продавця (відповідача). Решту 70% покупець (третя особа) оплачує протягом 60 календарних днів з дня здійснення оплати першої частини вартості товару.

Зі змісту п. 3.1. договору вбачається, що продавець здійснює виробництво та поставку товару протягом 60 календарних днів з дня отримання від покупця оплати першої частини вартості товару згідно п. 2.1. договору. У випадку нездійснення поставки протягом вказаного строку продавець зобовязаний повернути покупцю всю суму отриманої попередньої оплати протягом 5 робочих днів з дня закінчення вищевказаного строку поставки. Доставка товару здійснюється продавцем на адресу покупця, або в іншому порядку згідно домовленостей сторін.

Відповідно до п. 3.2. договору за результатами поставки товару в день її здійснення представники сторін підписують видаткові накладні, що підтверджують факт поставки товару.

Позивач наголошує на тому, що на виконання умов п. 2.1. договору поставки відповідач 25.03.2015 р. виставив третій особі рахунок-фактуру №СФ-0000023 від 25.03.2015 р. на суму 731085,60 грн., в т.ч. ПДВ 121847,60 грн., в наслідок чого третя особа 02.04.2015 р. здійснила попередню оплату на суму 336000,00 грн., в.т.ч. ПДВ 56000,00 грн. згідно платіжного доручення №167 від 02.04.2015 р.

29.05.2015 р. третя особа здійснила оплату решти вартості товару на суму 395085,60 грн., у т.ч. ПДВ 65847,60 грн. згідно платіжного доручення №263 від 29.05.2015 р.

Проте як зазначає позивач, відповідач не поставив товар до 01.06.2015 р., у звязку з чим позивач просить суд стягнути з нього 731085,60 грн. суму попередньої оплати по договору поставки.

В свою чергу, відповідач посилається на те, що між ТОВ Фірма Інтер-Арм-Інжинірінг і ТОВ НВІ металоконструкцій та електротехніки була досягнута домовленість, оформлена шляхом листування засобами електронного звязку з представником третьої особи ОСОБА_5 за електронною адресою: .

Так, 12.02.2015 р. з цієї електронної адреси на адресу відповідача надійшло замовлення як вказує відповідач, щодо можливості виготовлення та постачання обладнання фільтрів фланцевих за переліком, що був вкладений до цього електронного листа. За наслідками переговорів, відповідач надіслав на адресу покупця рахунок-фактуру №СФ-0000023 від 25.03.2015 р. Оскільки вказаний рахунок був оплачений покупцем, продукція була виготовлена та 21.05.2015 р. відповідач отримав електронний лист щодо поставки обладнання на адресу: м. Полтава, вул. Фрунзе, 173, отримувач ОСОБА_6, а надсилання документів щодо виготовленого обладнання на адресу ОСОБА_5 в м. Київ, вул. Івана Кудрі, 40, ОСОБА_7.

Після отримання електронною поштою копії довіреності №13 від 21.05.2015 р. на отримання частини виготовленого обладнання за рахунком №23 від 25.03.2015 р., обладнання було надіслано на імя ОСОБА_6 згідно товарно-транспортної накладної №026003250, виданої перевізником ТК SAT 22.05.2015 року.

22.05.2015 р. відповідачем було надіслано на електронну адресу рахунок-фактура №СФ-0000035 від 22.05.2015 р. за перевезення вищевказаного вантажу до м. Полтава, який було сплачено в повному обсязі.

В подальшому, відповідач здійснював поставки обладнання, виготовлені на замовлення, які були отримані електронною поштою, та надсилав товар на обумовлені у листах адреси, користуючись послугами транспортних компаній.

Таким чином, всього на виконання зазначеної домовленості ТОВ Фірма Інтер-Арм-Інжинірінг за оплаченим рахунком №23 від 25.03.2015 року, покупцеві було поставлено обладнання на суму 449925,60 грн.

Відповідач стверджує, що ані на час здійснення поставок обладнання, ані на час укладення між позивачем і третьою особою не існувало письмового укладеного та підписаного договору, яким були врегульовані спірні правовідносини.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в діяльності посадових осіб однієї зі сторін по справі наявне порушення законності, що містить ознаки кримінального правопорушення, виніс ухвалу про зупинення провадження у справі до отримання результатів по факту перевірки виявлених дій.

Також судом першої інстанції було в порядку ст. 90 направлено повідомлення в прокуратуру Сумської області із додатками.

Позивач, ТОВ «Кидбудстрой 2005» з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Розглянувши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасуванню ухвали господарського суду Сумської області від 11.01.2017 у справі № 920/1062/16, виходячи з наступного.

Зупинення провадження у справі це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд.

Відповідно до частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках, зокрема, надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування. У розумінні приписів наведеної норми Господарського процесуального кодексу України необхідною передумовою для застосування такого виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розглядові по суті заявлених позовних вимог.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо змісту ухвали у разі якщо господарський спір не вирішується по суті, зокрема, ухвала має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство, висновок з розглянутого питання.

Отже, ухвала про зупинення провадження у справі повинна відповідати вимогам, передбаченим статтею 86 вказаного Кодексу, а також містити викладення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі. Однак, суд першої інстанції не вмотивував, як саме вказані ним в ухвалі обставини можуть вплинути на обґрунтованість правових висновків суду, які саме істотні обставини не можуть бути встановлені судом.

Згідно з частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Тобто, факти, встановлені у порядку кримінального розслідування, можуть бути обов'язковими для господарського суду лише у випадках, коли предметом спору є цивільно-правові наслідки винних дій. Таким чином, місцевий господарський суд, безпідставно зупинив провадження у справі, оскільки наявність чи відсутність у відповідача обов'язку з повернення перерахованих йому ТОВ «НВІ Металоконструкцій та електротехніки» коштів за товар по договору № 250315/Ф від 25.03.2016, як і встановлення факту відправки товару і отримання його останнім, суд може зробити незалежно від наслідків того чи іншого кримінального розслідування на підставі оцінки наданих сторонами доказів (первинних документів, що засвідчують факт здійснення господарських операцій, в тому числі, з відпуску матеріальних цінностей).

Колегія суддів зазначає, що стаття 79 ГПК України передбачає право суду а не обовязок зупинення провадження по справі. З матеріалів справи вбачається наявність договору поставки № 250315/Ф від 25.03.2015, копії платіжних доручень, договір відступлення права вимоги від 18.01.2016, пояснення та відзиви сторін та третьої особи по даній справі, в яких сторони виклали свої позиції та обгрунтували їх. На переконання колегії суддів апеляційної інстанції передумови для зупинення провадження у даній справі відсутні.

Відповідно до п. 5.14. Постанови Пленуму ВГСУ №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» повідомлення з конкретних справ повинні надсилатись відповідним органам, як правило, одночасно з вирішенням спору, а повідомлення, що ґрунтуються на узагальнених матеріалах - негайно по закінченні узагальнення. У будь-якому разі вони підписуються суддею, який здійснював розгляд відповідних справ (у разі колегіального розгляду - суддею, що був доповідачем у справі чи у справах).

В повідомлені та оскаржуваній ухвалі господарський суд Сумської області не зробив обґрунтований висновок із посиланням на обставини та матеріали справи, що їх підтверджують, стосовно того, які ж ознаки кримінального правопорушення ним були виявлені при здійсненні провадження, та не обґрунтував, які ж обставини перешкоджають розгляду позову по суті до прийняття прокуратурою Сумської області відповідного рішення за результатами перевірки виявлених дій, переслідуваних у кримінальному порядку.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України в постановах по справі № 922/3383/15 від 25.02.2016, у справі № 910/30990/15 від 22.03.2016, у справі №916/4024/15 від 06.06.2016.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Сумської області від 11.01.2017 у справі № 920/1062/16 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 1 п. 4 ст. 104 ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кидбудстрой 2005» на ухвалу господарського суду Сумської області від 11.01.2017 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 11.01.2017 у справі № 920/1062/16 скасувати.

Справу направити для подальшого розгляду до господарського суду Сумської області.

Повний текст постанови складено 16.02.2017 р.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Шутенко І.А.