номер провадження справи 35/157/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017 Справа № 908/3427/16

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_1, довіреність № 22/18 від 13.01.2017 р.

Від відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя

до Приватного підприємства «Інфосервіс», Запорізька область, м. Дніпрорудне

про стягнення заборгованості з орендної плати, пені та неустойки на загальну суму 21710,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

22.12.2016р. до господарського суду Запорізької області звернулось Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області з позовом до Приватного підприємства Інфосервіс про стягнення за Договором оренди від 05.08.2013р. № 3141/д заборгованості з орендної плати в сумі 159,38 грн., пені в сумі 110,25 грн. та 21 710,79 грн. неустойки.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що 05.08.2013р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (Орендодавець) та Приватним підприємством «Інфосервіс» (Орендар) укладено Договір № 3141/д оренди нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі Державного навчального закладу «Дніпрорудненський професійний ліцей», згідно умов п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно частину покрівлі будівлі гуртожитку (Літ. А-9), реєстровий номер 02543845.1.ЧРИАЯГ002 (далі - ОСОБА_2), загальною площею 43,14 кв.м., розміщене за адресою: м. Дніпрорудне, пр. Ентузіастів, буд. 15.

Згідно з п. 10.1 Договору, останній укладено строком на 1 рік, що діє з 05.08.2013р. по 04.08.2014р. включно. Пунктом 1.1. договору про зміни від 27.08.2015р., термін дії Договору продовжено до 04.08.2016р. включно.

У звязку з відсутністю заяви Орендаря щодо продовжено терміну дії Договору, регіональне відділення листом від 05.08.2016р. № 11-13-04373 проінформувало Орендаря про припинення дії Договору та необхідність повернути ОСОБА_2 шляхом підписання відповідного акта прийому-передачі.

Відповідно до п. 10.10 Договору у разі припинення або розірвання цього Договору, Майно протягом трьох робочих днів, з дати розірвання (припинення), повертається Орендарем ОСОБА_2.

Майно за Договором було повернуто ОСОБА_2 з порушенням строку, а саме - 23.11.2016р., про що свідчить акт приймання-передавання, у звязку з чим за період з 05.08.2016р. по 23.11.2016р. Орендарю нарахована неустойка в сумі 21710,79 грн. на підставі п. 10.11 Договору.

Крім того, станом на 08.12.2016р. за Орендарем залишається несплаченою за Договором заборгованість з орендної плати за липень 2016р. в сумі 159,38 грн., а також за несвоєчасне та неналежне виконання зобовязання щодо сплати орендних платежів до Державного бюджету України нарахована пеня за період з 16.02.2016р. по 04.08.2016р. у розмірі 110,25 грн.

18.10.2016р. позивач направив відповідачу претензію № 11-22-05720, в якій вимагав належним чином виконати обовязки за Договором та сплатити наявну заборгованість. Вимоги претензії по сплаті заборгованості залишились без відповіді що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

22.12.2016 року автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.12.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 908/3427/16, присвоєно справі номер провадження 35/157/16 та призначено розгляд справи на 26.01.2017р. о 10 год. 00 хв.

В судовому засіданні 26.01.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить суд позов задовольнити та надав копію реєстру відправлення кореспонденції від 10.08.2016р. про відправлення на адресу відповідача листа № 11-13-04373 на 5-ти аркушах.

Представник відповідача в судове засідання 26.01.2017р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 23.12.2016р. не виконав.

Ухвалою суду від 26.01.2017 р. розгляд справи № 908/3427/16 відкладено на 15.02.2017 р.

Представник позивача в судовому засідання 15.02.2017 р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання 15.02.2017 р. не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

В матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду справи та неявка відповідача не перешкоджає вирішенню даного спору.

В судовому засіданні 15.02.2017 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, документи, надані позивачем додатково, судом встановлено наступне.

05.08.2013 р. між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Запорізькій області (надалі - Орендавець) та Приватни підприємством «Інфосервіс» (надалі - Орендар) був укладений Договір оренди нерухомого майна № 3141/д, що належить до державної власності та перебуває на балансі Державного навчального закладу «Дніпрорудненський професійний ліцей» (ОСОБА_2).

Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно частину покрівлі будівлі гуртожитку (Літ. А-9), реєстровий номер 02543845.1.ЧРИАЯГ002 (далі - ОСОБА_2), загальною площею 43,14 кв.м., розміщене за адресою: м. Дніпрорудне, пр. Ентузіастів, буд. 15. Орендоване майно перебуває на балансі Державного навчального закладу «Дніпрорудненський професійний ліцей» (ОСОБА_2) (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору встановлено, що Орендар вступає у користування майном одночасно з підписанням сторонами Договору та Акта прийому-передачі орендованого майна (Додаток 2).

Обовязок щодо складання акта приймання-передавання покладається на Орендодавця (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору встановлено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку червень 2013 р. 1662,65 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць розраховується Орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Згідно розрахунку заборгованості по орендній платі та пені у ПП «Інфосервіс» міститься заборгованість по орендній платі за липень 2016 р. в розмірі 159,38 грн., пені в розмірі 110,25 грн. за період з 16.02.2016 р. по 04.08.2016 р. та 21710,79 грн. неустойки за період з 05.08.2016 р. по 23.11.2016 р.

Предмет оренди було передано відповідачу 05.08.2013 р., про що свідчить акт приймання-передавання, копія якого міститься в матеріалах справи.

Пунктом 10.1 Договору № 3141/д встановлено, що Договір укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 05.08.2013 р. по 04.08.2014 р. включно.

Договором про зміни № 2 від 27.08.2015 р. до Договору оренди доповнено п. 10.1 Договору наступним: термін дії Договору оренди продовжено до 04.08.2016 р. включно.

Чинність цього Договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (п. 10.6 Договору).

В звязку з відсутністю заяви Орендаря щодо продовження терміну дії Договору, Регіональне відділення листом № 11-13-04373 від 05.08.2016 р. проінформувало Орендаря про припинення дії Договору та необхідності повернути майно ОСОБА_2, шляхом підписання відповідного акта прийому-передачі.

23.11.2016 р. майно було повернуто ОСОБА_2 за актом приймання-передавання державного нерухомого майна, належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію № 11-22-05720 від 18.10.2016 р. про повернення майна, сплату заборгованості з орендної плати, пені та неустойки. Матеріали справи не містять відповіді відповідача на вказану вище претензію.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази та вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 вказаного Закону орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частинами 1, 3 ст. 19 Закону визначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що Орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та ОСОБА_2.

Орендодавець свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши в оренду приміщення.

Натомість, Орендар свої зобов'язання, у встановлені Договором строки виконав частково, орендну плату сплачував не в повному обсязі та не своєчасно, про що свідчить розрахунок заборгованості наданий позивачем, в звязку з чим за відповідачем залишилась несплачена сума боргу з орендної плати в розмірі 159,38 грн. (враховуючи суму завдатку в розмірі 831,33 грн., що був зарахований за останній місяць оренди).

Пунктом 5.10 Договору передбачено, що в разі припинення або розірвання Договору Орендар зобовязується повернути ОСОБА_2 орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати ОСОБА_2 збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

Згідно з п. 10.10 Договору встановлено, що в разі припинення або розірвання цього договору ОСОБА_2 протягом трьох робочих днів, з дати розірвання (припинення) повертається Орендарем ОСОБА_2. Майно вважається поверненим ОСОБА_2 з моменту підписання Сторонами відповідного акту приймання-передавання Обовязок по складанню Акту приймання-передавання про повернення ОСОБА_2 покладається на Орендаря.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення неустойки в сумі 21710,79 грн. за період користування майном після закінчення терміну дії Договору за період з 05.08.2016 р. по 23.11.2016 р.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 10.11 Договору встановлено, якщо Орендар не виконує обовязку щодо повернення майна в термін, визначений в п. 10.10 Договору, Орендар сплачує Орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання Договору до підписання акта приймання-передавання, який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

З наведеного вище вбачається, що майно вважається повернутим саме ОСОБА_2 з моменту підписання сторонами акту прийому-передавання.

З даного акту вбачається, що Орендарем повернуто майно 23.11.2016 р.

Перевіривши нараховану позивачем суму неустойки, судом встановлено, що позивачем не враховано положення п. 10.10 Договору щодо повернення майна протягом трьох робочих днів з дати розірвання (припинення) Договору та заявлено більший період до нарахування неустойки.

Перерахувавши суму неустойки, судом встановлено, що до стягнення підлягає сума в розмірі 20748,14 грн. за період з 10.08.2016 р. по 23.11.2016 р., згідно п. 10.11 Договору.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в сумі 110,25 грн. за період з 16.02.2016 р. по 04.08.2016 р.

Приписами п. 3.6 Договору передбачено, що орендна плата перераховується не пізніше 15 числа місяця, відповідно до пропорцій розподілу, установлений Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 3.7 Договору встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету та ОСОБА_2 у визначеному в п. 3.6 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, на дату нарахування пені, від суми заборгованості, за кожний день прострочення, укладаючи день оплати.

Згідно з вимогами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 ст. 343 ГК України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» № 14 від 17.12.2013 р. передбачено, що за приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Здійснивши перерахунок суми пені за допомогою інформаційної системи «Законодавство», судом встановлено, що розмір її позивачем нарахований не вірно, загальна сума пені, яка підлягає стягненню за період з 16.02.2016 р. по 04.08.2016 р. становить 110,05 грн.

Таким чином, враховуючи порушення відповідачем своїх зобовязань щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів та своєчасного повернення орендованого майна, відсутність доказів повної оплати боргу, позов задовольняється частково.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Інфосервіс» (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Центральна, буд. 9, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50, ) заборгованість з орендної плати в розмірі 159 (сто пятдесят девять) грн. 38 коп., пеню в розмірі 110 (сто десять) грн. 05 коп., неустойку в розмірі 20748 (двадцять тисяч сімсот сорок вісім) грн. 14 коп. та суму судового збору в розмірі 1317 (одна тисяча триста сімнадцять) грн. 63 коп. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 20.02.2017 р.

Суддя О.А. Топчій