КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2017 р. Справа№ 927/1031/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Сітайло Л.Г.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: Рожук Є.М. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Кожух В.О. - засновник;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Олександрівське"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2016р.

у справі №927/1031/16 (суддя Оленич Т.Г.)

за позовом Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства "Олександрівське"

про стягнення 34 000,00 грн. штрафу та 34 000,00 грн. пені,-

ВСТАНОВИВ:

Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Олександрівське" про стягнення у примусовому порядку 34 000,00 грн. штрафу, накладеного за порушення законодавства про захист економічної конкуренції рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №14-р/к від 23.02.2016р. у справі №3/12-161-15, та 34 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу, нарахованої за період прострочки у період з 31.05.2016р. до 01.11.2016р. включно.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2016р. у справі №927/1031/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства "Олександрівське" в доход Державного бюджету України 34 000,00 грн. штрафу, 34 000,00 грн. пені та стягнуто судові витрати за подання позову.

Не погодившись з мотивами та висновками суду першої інстанції, Приватне сільськогосподарське підприємство "Олександрівське" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою і просило скасувати прийняте відносно нього рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

У апеляційній скарзі заявник посилався на неповноту з'ясування судом першої інстанції усіх істотних обставин справи, на неправильність дослідження ним доказів. Так, на думку апелянта, суд залишив без належної правової оцінки доводи відповідача про відсутність доказів направлення відповідачу рішення АМКУ №14-р/к від 23.02.2016р. у справі №3/12-161-15, що є порушенням ч.1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» і підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2017р. вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Кропивної Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017р. апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Олександрівське" прийнято до розгляду та призначено на 01.02.2017р.

30.01.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його доводи апеляційної скарги заперечувалися і зазначалося про обґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення.

У судовому засіданні 01.02.2017р. оголошено перерву до 15.02.2017р.

У судовому засіданні, яке відбулось 15.02.2017р., апелянт свої доводи підтримав, просив апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове рішення, яким відмовити у позові. Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказував на законність рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційним господарським судом встановлено, що 23.02.2016р. адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Комітет) прийнято рішення №14-р/к у справі №3/12-161-15 (далі - Рішення) "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Визнано, що Приватне сільськогосподарське підприємство "Олександрівське" (далі - Відповідач, Підприємство), не подавши інформацію на вимогу голови територіального відділення №02-26/3-3729 від 12.08.2015р. у встановлений ним строк, вчинило правопорушення у сфері захисту економічної конкуренції, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за що Підприємство притягнуто до відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 34 000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення Антимонопольного органу надається для виконання шляхом надсилання, або вручення під розписку, чи доведення до відома в інший спосіб.

Позивач доказував, що копія рішення була надіслана разом із супровідним листом територіального відділення АМКУ №02-26/3-858 від 18.03.2016р. Приватному сільськогосподарському підприємству "Олександрівське" та отримана представником останнього Седень Н.В. 29.03.2016р., на що вказує відмітка про отримання на рекомендованому повідомленні №370, а повноваження особи, уповноваженої відповідачем на отримання адресованої йому кореспонденції підтверджується наданим позивачем суду - примірником укладеного між УДППЗ "Укрпошта" та ПСП "Олександрівське" договору від 12.01.2016р. про доставку поштових відправлень та періодичних друкованих видань.

Заперечуючи такі твердження позивача, з якими погодився суд першої інстанції, апелянт вказував, що у поштовому відправленні, про яке зазначав позивач, знаходилось не рішення, а вимога голови територіального відділення про надання інформації №02-26/3-603 від 24.02.2016р.

На думку скаржника, належним доказом направлення рішення суб'єкту спірних правовідносин має бути бланк опису вкладення у рекомендований лист.

Суд апеляційної інстанції з такими доводами відповідача погодитися не може .

Статтею 56 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» не встановлено обов'язок надіслання особі, яку притягнено до відповідальності у сфері захисту економічної конкуренції, прийняте рішення цінним листом з описом вкладення.

До того ж правомірність доводів позивача презюмується і має бути спростована відповідачем у справі, що випливає з положень статті 33 ГПК України та з принципу змагальності сторін.

Доводи позивача ґрунтувалися на наданому ним списку поштових відправлень рекомендованих листів, поданих 22.03.2016р. до відділення поштового зв'язку, у якому відмічено, що рекомендоване поштове відправлення №370 складається з копії рішення №14-р/к від 23.02.2016р. та супровідного листа №02-26/3-858 від 18.03.2016р., а

відповідно до списку поштових відправлень рекомендованих листів від 25.02.2016р. вимога голови територіального відділення про надання інформації №02-26/3-603 від 24.02.2016р. була направлена відповідачу 25.02.2016р.

Відповідач не представив доказів на підтвердження своїх доводів і на спростування обставин, на які посилався позивач. Тому отримавши рішення про притягнення його до відповідальності за вчинене правопорушення у сфері захисту економічної конкуренції, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідач повинен був добровільно виконати це рішення і сплатити штраф у двомісячний строк з дня його відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

В силу ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідач вправі був оскаржити рішення Комітету включно до 30.05.2016р., але не скористався своїм правом.

Доводи відповідача про незаконність притягнення його до відповідальності підчас розгляду справи про примусове стягнення з відповідача штрафу, вважаться неспроможними, з огляду на правову позицію пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" №15 від 26.12.2011р.

Відповідно до пункту 21 вказаної постанови господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

На момент прийняття судом першої інстанції рішення у справі, встановлений спеціальним законом строк для оскарження рішення Комітету закінчився, що виключає перевірку законності та обґрунтованості рішення у справі про його виконання. Зазначене рішення відповідачем не виконано, тому висновок місцевого господарського суду про задоволення позову і стягнення з відповідача штрафу у розмірі 34 000,00 грн. є обґрунтованим та законним.

Позивач просив стягнути з відповідача також 34 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу за період з 31.05.2016р. до 01.11.2016р. включно.

За змістом ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

З урахуванням заявленого позивачем періоду стягнення пені та законодавчого обмеження її максимального розміру стягнення її з відповідача у розмірі 34 000,00 грн. є обґрунтованим.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Олександрівське" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2016р. у справі №927/1031/16 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Олександрівське" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2016р. у справі №927/1031/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2016р. у справі №927/1031/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/1031/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

Л.Г. Сітайло