ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2017 р.Справа № 922/4754/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (м. Львів)
до Приватного підприємства "Скиф" (м. Харків)
про стягнення 10 383,29 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №8683 від 16.06.2016);

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Кредобанк", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства "Скиф" на свою користь заборгованість, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про надання овердрафту №119/11-2015 від 17.11.2015. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 10383,29 грн., з яких 7695,00 грн. - неповернута сума овердрафту, 2489,75 грн. - сума прострочених відсотків за користування овердрафтом, 14,54 грн. - сума нарахованих відсотків за користування овердрафтом, 184,00 грн. - розмір пені, нарахованої за період з 01.05.2016 по 31.10.2016. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання передбачені договором про надання овердрафту №119/11-2015 від 17.11.2015 щодо своєчасного повернення кредитних коштів.

06.02.2017 за вх.№3882 до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів згідно додатку.

Суд, дослідивши заяву представника позивача про долучення до матеріалів справи документів згідно додатку, вирішив за можливе задовольнити її.

Представник позивача в судовому засіданні 06.02.2017 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 06.02.2017 не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучене судом до матеріалів справи.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовною заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

17.11.2015 між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" та Приватним підприємством "Скиф" було укладено договір про надання овердрафту №119/11-2015.

Відповідно розділу 1 договору "Предмет договору", банк зобов'язується надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Згідно розділу 2 договору "Загальні умови кредитування", банк надає позичальнику овердрафт, а позичальник приймає його на наступних умовах:

п. 2.1. максимальний ліміт заборгованості по овердрафту (максимальна сума, в межах якої позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) 20000,00 грн., встановлюється на поточний рахунок позичальника; 917 у відділенні вул. Данилевського, 18 ПАТ "Кредобанк" у м. Харків;

п. 2.2. процентна ставка - річна процентна ставка встановлюється в залежності від строку безперервного дебетового сальдо по поточному рахунку позичальника (строку використання овердрафту), а саме: розмір річної процентної ставки - 32% річних.

П. 2.4. Кредитного договору передбачається дата остаточного повернення ОСОБА_2 - 16 листопада 2016р.

Відповідно п. 3.2 договору, проценти за користування овердрафтом нараховуються на суму заборгованості по овердрафту з методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою 32% річних з урахуванням строку користування овердрафтом, з моменту надання овердрафту до терміну, вказаному у п. 2.4. кредитного договору, а саме - до дати остаточного повернення ОСОБА_2.

П. 3.3. визначено, що відповідач сплачує проценти при поступленні коштів на поточний рахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані ці проценти.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору відповідач зобов'язаний повернути позивачу овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені кредитним договором та/або додатками до нього.

Судом встановлено, що зобов'язання позивача за кредитним договором були виконані в повному обсязі, що підтверджується випискою щодо руху коштів по рахунку відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, овердрафт в порядку і термін, передбачений кредитним договором не повернув, відсотки за користуванням овердрафтом в повному обсязі не сплатив, у зв'язку з чим у відповідача станом на 03.11.2016 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 10 199,29 грн., з яких: 7695,00 грн. - неповернута сума овердрафту, 2489,75 грн. - сума прострочених відсотків за користування овердрафтом, 14,54 грн. - сума нарахованих відсотків за користування овердрафтом, 184,00 грн. - розмір пені, нарахованої за період з 01.05.2016 по 31.10.2016.

Таким чином, позивач змушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) Відповідачеві у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Відповідач зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

ОСОБА_2 - форма короткострокового кредиту в межах встановленого Позивачем ліміту, що дозволяє здійснювати розрахунки, коли у клієнта на поточному рахунку недостатньо коштів. За умов кредитування Позивачем розрахункового рахунку клієнта здійснюється для оплати розрахункових документів при нестачі або відсутності на розрахунковому рахунку клієнта-позичальника коштів. Позивач списує кошти з рахунку клієнта в повному обсязі, тобто автоматично надає клієнту кредит на суму, що перевищує залишок коштів. Відрізняється від звичайного кредиту тим, що для погашення заборгованості спрямовуються всі кошти, що надходять на рахунок клієнта.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених законом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги вимоги ст. 526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення 7695,00 грн. неповернутої суми овердрафту, 2489,75 грн. суми прострочених відсотків за користування овердрафтом, 14,54 грн. суми нарахованих відсотків за користування овердрафтом, правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Стосовно заявленої до стягнення у позові пені в сумі 184,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.ст.193, 198 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

П. 3.6. Кредитного договору передбачено, що у випадку неповернення Відповідачем ОСОБА_2 в термін, визначений п. 2.4. Кредитного договору, Позивач має право застосувати до Відповідач а санкції, передбачені, зокрема, п. 6.1. Кредитного договору.

Так, п. 6.1., Кредитного договору визначається, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення ОСОБА_2, оплати процентів, комісій, інших платежів за Кредитним договором) Позивач має право стягнути з Відповідач а пеню в розмірі визначеному п. 2.6 Кредитного договору.

П. 2.6. Кредитного договору встановлює розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором у розмірі 0.03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача пені в сумі 184,00 грн. підлягає задоволенню як правомірна.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Скиф" (Місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Військова, буд. 37, кімната 12; Код ) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (Місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78; Код ; рахунок ПАТ "Кредобанк" 57, відкритий в ЦФ ПАТ "Кредобанк", МФО 325365) неповернуту суму овердрафту в розмірі 7695,00 грн.; сума прострочених відсотків за користування овердрафтом в розмірі 2489,75 грн.; сума нарахованих відсотків за користування овердрафтом в розмірі 14,54 грн., розмір пені, нарахованої за період з 01.05.2016 по 31.10.2016 в розмірі 184,00 грн. та судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_3