ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.02.2017 Справа № 917/1861/16

Господарський суд Сумської області, у складі судді Джепи Ю.А., при секретарі судового засідання Галашан І.В., розглянувши матеріали справи № 917/1861/16:

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

с. Тавільжанка, Дворічанський район, Харківська область,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "В'ятичі", м. Середино-Буда, Середино-Будський район, Сумська область,

про стягнення 161750 грн. 00 коп.,

за участю представників сторін в режимі відеоконференції:

від позивача: ОСОБА_3 (довіреність від 05.05.2016 № 599),

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 161750 грн. 00 коп. заборгованості за договором про виконання робіт із збирання врожаю від 12.10.2015 № б/н, укладеним між сторонами даного спору, а також 2426 грн. 25 коп. судового збору.

13.12.2016 ухвалою господарського суду Полтавської області справу №917/1686/16 передано за підсудністю до господарського суду Сумської області.

23.12.2016 матеріали даної справи надійшли до господарського суду Сумської області і відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями справа № 917/1861/16 перебуває у провадженні судді Джепи Ю.А.

Відповідно до ст. 741 Господарського процесуального кодексу України судове засідання від 21.02.2017 у справі № 920/1861/16 проходило в режимі відеоконференції.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити. Також ним поданий лист від 03.02.2017 № б/н відповідно до якого позивач надав для огляду оригінали таких документів як договір про виконання робіт із збирання врожаю від 12.10.2015 № б/н, акти приймання-передачі виконаних робіт від 03.11.2015 № 3/11 та від 23.10.2015 № 23/10, які просив суд повернути. Такі документи оглянути судом в судовому засіданні.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, відзиву на позов не подав.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Згідно витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, 03.02.2017 ухвала суду від 31.01.2017 № 917/1861/16 вручена відповідачу у даній справі, тому, враховуючи вище зазначене, Товариство з обмеженою відповідальністю «В'ятичі» про дату та час розгляду справи було повідомлене належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Згідно з частиною другою статті 43 Господарського процесуального кодексу України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку та встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та оцінивши надані докази, суд встановив:

12.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «В'ятичі» (замовник - відповідач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець - позивач) укладено договір про надання робіт із збирання врожаю (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, позивач зобов'язується виконати роботи по збиранню врожаю сільськогосподарських культур власною сільськогосподарською технікою на орендованих відповідачем земельних угіддях, а відповідач зобов'язується прийняти та сплатити виконані роботи.

Згідно п. 2.1. Договору відповідач зобов'язується підписати акт(и) виконаних робіт протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання від позивача, при умові відсутності претензії щодо якості та кількості виконаних робіт.

Згідно розділу 4 Договору ціни, загальна вартість робіт та порядок розрахунків вказуються в Специфікації(-ях). Розрахунки між відповідачем та позивачем проводяться в національній валюті - гривні шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок позивача, вказаний в цьому Договорі. Загальна вартість Договору складається з вартості робіт, виконаних виконавцем протягом строку дії Договору та підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт.

23.10.2015 між сторонами даного спору складений акт приймання-передачі виконаних робіт № 23/10, яким відповідач з позивачем підтвердили, що згідно Договору, позивачем були проведені роботи по збиранню кукурудзи відповідача в період з 12.10.2015 по 23.10.2015 на загальну вартість 100000 грн. 00 коп.

03.11.2015 сторонами даного спору був складений ще один акт приймання-передачі виконаних робіт № 3/11, відповідно до якого позивач виконав роботи по збиранню кукурудзи в період з 23.10.2015 по 03.11.2015 на загальну вартість 61750 грн. 00 коп.

Таким чином, загальна сума вартості наданих позивачем відповідачу виконаних робіт зі збирання врожаю становить 161750 грн. 00 коп.

12.10.2016, у зв'язку із відсутністю в Договорі та в актах виконаних робіт строку оплати виконаних робіт позивачем на адресу відповідача надіслана вимога в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України (а.с. 13-14), відповідно до якої позивач вимагав в 7-ми денний термін оплатити існуючу заборгованість в розмірі 161750 грн. 00 коп.

Як зазначає позивач у своєму позові, відповіді на його вимогу він не отримав, відповідач бог у семиденний термін з моменту отримання вимоги не сплатив, у зв'язку з чим 24.11.2016 позивач був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору, а згідно вимог статті 610 цього ж Кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог статей 43, 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна надати докази в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 161750 грн. 00 коп. заборгованості за надані послуги зі збирання врожаю кукурудзи суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, а саме, не своєчасної оплати за Договором, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 2426 грн. 25 коп. за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 44, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «В'ятичі» (41000, Сумська область, Середино-Будський район, м. Середина-Буда, вул. Індустріальна, буд. 4, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (62731, АДРЕСА_1, і.п.н. НОМЕР_1) 161750 грн. 00 коп. основного боргу за договором про виконання робіт із збирання врожаю від 12.10.2015, а також 2426 грн. 25 коп. судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.02.2017.

Суддя Ю.А. Джепа