ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

21.02.2017 Справа № 904/11218/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чус О.В.,

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю сторін:

від ДПІ у Шевченківському районі м.Дніпра: Никитенко Є.В., представник, довіреність №1755/04-620-10-062 від 07.02.2017 р.,

від ліквідатора: Пархоменко Т.В., представник, довіреність №б/н від 10.01.2017 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2016 р. у справі

за заявою ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Марінтіс ЛТД", м.Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Марінтіс ЛТД", м.Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2016 р. у даній справі (суддя Владимиренко І.В.) товариство з обмеженою відповідальністю "Марінтіс ЛТД" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 6 місяців; ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії (арбітражного керуючого) Черненченко Д.А.; кандидатуру арбітражного керуючого Бакуліна І.С. відхилено.

Згадана постанова обґрунтована посиланням на те, що згідно поданих документів господарським судом встановлено, що вартості майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, при цьому до звернення ліквідатора до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, було дотримано вимоги цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Арбітражним керуючим Бакуліною І.С., кандидатура якої обрана за допомогою застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України не надано суду договору страхування професійних ризиків арбітражного керуючого та свідоцтво про здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Не погодившись з даною постановою, Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову господарського суду скасувати, провадження у справі припинити.

Скаржник зазначає, що ліквідатор (ліквідаційна комісія) не забезпечив надання документів на перевірку контролюючому органу. Відсутні докази надання ліквідатором (ліквідаційною комісією) документів підприємства, у тому числі первісних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

Скаржник вважає, що господарським судом не було з'ясовано, яким належними та допустимими доказами, що мають бути долучені до заяви про порушення провадження у справі, підтверджується відсутність у боржника будь-яких майнових активів. Не досліджувалося судом також питання наявності доказів корпоративних прав, відособлених структурних підрозділів, реєстрації майна, документів дозвільного характеру, надання первісних документів для перевірки контролюючим органам. В матеріалах справи відсутні належні докази здійснення інвентаризації майна боржника.

Оскаржувана постанова не містить інформації про здійснення ліквідатором відповідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор банкрута просить припинити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, оскільки податковим органом не доведено, що господарський суд оскаржуваною постановою вирішив питання про права та обов'язки скаржника, у зв'язку з чим податкова інспекція не мала права апеляційного оскарження даної постанови.

Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві також подано апеляційну скаргу, в якій заявник просить постанову господарського суду скасувати, провадження у справі припинити.

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а саме. ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, на думку скаржника, при зверненні з заявою про визнання банкрутом товариством з обмеженою відповідальністю "Марінтіс ЛТД" не було дотримано вимог ст.ст.33,34 ГПК України та не надано достатніх доказів відсутності платоспроможності боржника.

Контролюючим органом було здійснено заходи спрямовані на аналіз господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Марінтіс ЛТД".

Внаслідок аналізу податковим органом встановлено, що до звернення до суду із заявою про визнання банкрутом, товариство з обмеженою відповідальністю "Марінтіс ЛТД" здійснювало активно господарську діяльність на рівні попереднього року, який передував банкрутству, тобто показники податкової звітності вказують на відсутність об'єктивності щодо ознаки неплатоспроможності боржника.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор просить припинити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві, у зв'язку з тим, що скаржник не є стороною чи учасником у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Марінтіс ЛТД". Крім того, Державна податкова інспекція Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві не є контролюючим органом товариства з обмеженою відповідальністю "Марінтіс ЛТД", оскільки боржник не перебуває на обліку у зазначеній податковій інспекції.

Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у поданому клопотанні просила замінити її на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у зв'язку із змінами повного найменування.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.02.2017 р. проведена державна реєстрація Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

За ч.1 ст.25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Водночас, колегія суддів враховує, що від процесуального правонаступництва слід відрізняти випадки, коли під час розгляду справи змінюється найменування сторони.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни найменування скаржника - Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві не забезпечила в судове засідання явку повноважного представника, у поданому клопотанні просить розглянути апеляційну скаргу за відсутністю його представника.

Колегія суддів вважає, що неявка представника Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у даній справі підлягає припиненню, враховуючи таке.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Марінтіс ЛТД" за процедурою передбаченою ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Спрощена процедура банкрутства, яка передбачена ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (банкрутство боржника, що ліквідується власником), випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

Необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Такі передумови полягають у наступному: прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою. Проведення аналізу активів боржника у вигляді проведення інвентаризації наявного майна (у тому числі переданого у заставу майна), його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника. Аналіз пасивів боржника шляхом публікації оголошення згідно з вимогами ч. ч. 2, 5 ст. 105 ЦК України. Проведення аналізу активів та пасивів боржника є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до п. 3 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

11.05.2016 р. учасником товариства з обмеженою відповідальністю "Марінтіс ЛТД" прийнято рішення про припинення діяльності товариства, шляхом ліквідації та призначено голову ліквідаційної комісії Швеця О.В.

На виконання вимог ст.105 ЦК України, ліквідатор боржника письмово повідомив орган, що здійснює державну реєстрацію про припинення товариства з обмеженою відповідальністю "Марінтіс ЛТД" шляхом ліквідації.

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за № станом на 24.11.2016 р. містить запис про внесення 12.05.2016 р. відомостей про припинення юридичної особи за рішенням засновників.

Згідно ст.10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством. Згідно пункту 12 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000р. №419, проведення інвентаризації обов'язкове у разі ліквідації підприємства.

В обґрунтування недостатності майна для погашення вимог кредиторів, ліквідатором було надано копії висновків про вартість основних засобів (нерухоме майно) боржника загальна вартість яких становить 13 246 015,91 грн. Оцінка вартості основних засобів, яку було здійснено суб'єктом оціночної діяльності (сертифікат № 13733/12 від 21.08.2012 р.) становить 12 717 972,91 грн., а також проведено оцінку земельних ділянок, вартість яких була визначена суб'єктом оціночної діяльності (ліцензія ФДМУ № 622/15 від 07.08.2015 р.) та яка становить 528 043,00 грн.

Зазначені об'єкти у 2015 році публічним акціонерним товариством "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів" були продані на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Санд Трейд" за загальною вартістю 13357417,97 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "Марінтіс ЛТД" придбало зазначене майно та земельні ділянки у товариства з обмеженою відповідальністю "Санд Трейд" за суму 13 252 363,97 грн., що підтверджується відповідними договорами купівлі-продажу.

Відповідно до вимог ч.8 ст.111 ЦК України, за результатами розгляду пред'явлених кредиторських вимог до боржника, проведеної інвентаризації активів і зобов'язань, ліквідатором складено проміжний ліквідаційний баланс боржника станом на 24.11.2016 р., який було затверджено рішенням учасника товариства (протокол № 1/11/16 від 24.11.2016 р.)

Проміжний ліквідаційний баланс свідчить про те, що кредиторська заборгованість становить 38 878 590,26 грн.; дебіторська заборгованість - 2 417 000,00 грн., грошові кошти - 200,00 грн., нематеріальні активи та основні засоби 13 175 100,00 грн., товарно-матеріальні цінності - відсутні.

З урахуванням наведеного, господарським судом правомірно встановлено, що вартості майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, при цьому до звернення ліквідатора до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, було дотримано вимоги цивільного законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на судовий захист.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст.14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон).

Статтею 9 Закону встановлено, що справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 91 ГПК України передбачено, що апеляційну скаргу мають право подати також особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Згідно ч.6 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі.

В силу особливостей процедури банкрутства, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи з метою попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

За ст. 1 Закону учасниками провадження у справі про банкрутство є: сторони (конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут)), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Виходячи зі змісту наведеної правової норми, скаржники не можуть мати іншого правового статусу, окрім статусу кредитора боржника, тобто - сторони у справі про банкрутство.

В силу ч.3 ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство, з урахування особливостей та в порядку передбаченому ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство, лише після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

Частиною 1 статті 210 ГК України встановлено, що правами кредиторів щодо неплатоспроможних боржників користуються також визначені законом органи справляння податків, зборів (обов'язкових платежів).

Наведена правова норма не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство. Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається через вказані вище процедури.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві в порядку ч.3 ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не зверталися із заявами до господарського суду з вимогами до боржника, у зв'язку з наявністю заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів).

Доказів наявності грошових вимог до боржника скаржниками не надано і суду апеляційної інстанції.

Отже, скаржники не набули статусу кредиторів боржника, а тому не мають правових підстав для звернення до суду з даними апеляційними скаргами.

Колегія суддів звертає увагу скаржників, що факт прийняття постанови про визнання боржника банкрутом не обмежує право контролюючого органу щодо проведення податкової перевірки банкрута.

Крім того, податковий орган не позбавлений права оскаржувати у подальшому прийняті у даній справі судові акти, у разі визнання у встановленому законом порядку його кредиторських вимог до боржника.

Згідно п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України", якщо апеляційну скаргу подано, зокрема, особою, яка не має права її подавати, то у таких випадках апеляційний господарський суд повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу з посиланням на статті 91 або 106 ГПК України. У разі помилкового порушення апеляційного провадження в зазначених випадках суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України.

Враховуючи викладене, з метою усунення процесуального порушення при прийнятті до провадження апеляційних скарг Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві, колегія суддів вважає за необхідне припинити апеляційні провадження за згаданими скаргами.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, 86, ст.ст. 91, 99 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні провадження за скаргами Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2016 р. у справі № 904/11218/16 припинити.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді Ю.Б.Парусніков

О.В.Чус