номер провадження справи 32/166/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017 Справа № 908/3203/16

За первісним позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7)

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Південь -Буд (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 103/2)

про зобовязання укласти договір на користування складовими газорозподільної системи в редакції, запропонованій позивачем

за зустрічним позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Південь -Буд (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 103/2)

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7)

про визнання укладеним договору на користування складовими газорозподільної системи в редакції, запропонованій позивачем за зустрічним позовом

Суддя Колодій Н.А.

За участю представників сторін:

Від позивача (за первісним позовом): ОСОБА_3 ( дов. ДР-1-0117 від 11.07.17)

Від відповідача (за первісним позовом): ОСОБА_4 (дов. № б/н від 30.07.16)

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз до ТОВ Південь -Буд про зобовязання укласти договір на користування складовими газорозподільної системи в редакції, запропонованій позивачем.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.12.2016р. порушено провадження у справі № 908/3203/16, судове засідання призначено на 25.01.2017р.

Ухвалою суду від 25.01.2017р. на підставі ст. 69 ГПК України строк розгляду спору у справі № 908/3203/16 продовжено на пятнадцять днів до 14.02.2017р., цією ж ухвалою розгляд справи відкладено на 08.02.2017р.

25.01.2017р. до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ Південь -Буд до ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз про визнання укладеним договору на користування складовими газорозподільної системи в редакції, запропонованій позивачем за зустрічним позовом.

Ухвалою господарського суду від 25.01.2017р. зустрічну позовну заяву прийнято до сумісного розгляду з первісною позовною заявою, судове засідання призначено на 08.02.2017р.

08.02.2017р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Представник позивача за первісним позовом підтримав позовні вимоги, зазначивши, зокрема, про наступне. На підставі ліцензії № 1227 від 09.04.2015р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ПАТ «Запоріжгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу, а отже є оператором ГРМ. У відповідності до приписів Кодексу газорозподільних систем Оператори ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобовязані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі продажу). Таким чином, в порядку чинного законодавства, власники такої газорозподільної системи, зобовязані укладати відповідні договори з Оператором ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи. Листом від 16.08.2016р. № 06/1007 позивач за первісним позовом звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір на користування складовими газорозподільної системи «Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району Запорізької області», у формі визначеній додатком 5 Кодексу ГРМ. Листом № 54 від 16.09.2016р. ТОВ «Південь-Буд» відмовився від підписання договору, у формі визначеній регулятором. У звязку з чим, ПАТ «Запоріжгаз» на підставі ст.ст. 179-181, 187 Господарського кодексу України просить зобовязати ТОВ «Південь-Буд» укласти договір на користування складовими газорозподільної системи, в своїй редакції.

Відповідач за первісним позовом заперечив проти позову ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз, вважає, що договір на користування складовими газорозподільної системи є укладеним з 11.10.2016р., в редакції ТОВ Південь -Буд. Крім того, відповідач посилається на те, що Кодексом газорозподільних систем визначено декілька видів типових договорів, які укладаються між власником газопроводу та його оператором, втім позивач наполягає саме на укладання договору на господарське відання складовими газорозподільної системи. Позивачем було проігнаровано пропозицію щодо укладання договору купівлі-продажу газопроводу, що надіслана йому листами від 16.09.2016р. № 54 та 04.01.2017р. № 1. На думку відповідача, примушення власника, навіть у судову порядку, укласти договір безоплатного користування газопроводом попри інтереси та бажання власника, є прямим та грубим порушенням норм ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст. 321 ЦК України.

Позивач за зустрічним позовом підтримав свої зустрічні позовні вимоги, з наступних підстав. З моменту отримання декларації про ведення газопроводу «Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району Запорізької області» в експлуатацію, а саме: 06.06.2016р., у ТОВ «Південь-Буд» виникло право власності на даний газопровід. На даний час газопроводом користується відповідач, без жодної правової підстави, отримуючи прибуток від постачання газу споживачам. Листом від 08.07.2016р. № 46 позивач за зустрічним позовом звернувся до відповідача із пропозицією придбати газопровід або укласти договір оренди. У відповідь відповідач звернувся з супровідним листом від 16.09.2016р. № 06/1007 з пропозицією про укладання договору на користування складовими газорозподільної системи, де передбачає безоплатне користування газопроводом строком на 49 років. В свою чергу, позивач за зустрічним позовом супровідним листом від 16.09.2016р. № 54 надіслав відповідачу протокол розбіжностей до проекту договору, в якому запропоновано зробити договір користування оплатним, за ціною оренди нижчою за амортизаційні відрахування. Листом від 26.10.2016р. позивач звернувся до відповідача з проханням повідомити про прийняте відповідачем рішення щодо підписання протоколу розбіжностей. В листі від 15.11.2016р. позивач зазначив, що вважає договір користування газопроводу укладеним в редакції ТОВ «Південь-Буд». На підставі ст. 181 ГК України просить визнати укладеним договір на користування складовими газорозподільної системи, у своїй редакції.

Відповідач за зустрічним позовом у своїх запереченнях зазначив, що в додатку до листа ТОВ «Південь-Буд» № 54 від 16.09.2016р. міститься лише протокол розбіжностей до проекту договору № 1 на користування складовими газорозподільної системи від 06.06.2016р. Сам договір, що є предметом зустрічного позову, у встановлений законом строк, не було підписано сторонами та надіслано іншій стороні господарського зобовязання. В контексті нормативних положень глави 20 ГК України, саме господарські договори породжують господарські зобовязання, надісланий на адресу сторони екземпляр протоколу розбіжностей не має відповідного зобовязання навантаження. Враховуючи викладене, просить в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

За приписами ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до I-III категорій складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність обєкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

06.06.2016р. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за номером № ЗП 49, зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності. Даною декларацією введено в експлуатацію обєкт: газопровід довжиною 15360 м., пункт газорегуляторний шкафной ПГО 60-2-01-У-G250-80-0,6-У1 з двома регуляторами тиску газу РДГ-50, коректором ТАНДЕМ і лічильником газу ультразвуковим КУРС-01 (газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району, І черга будівництва, код обєкту 2222,1, категорія складності ІІІ). Замовник, генеральний підрядник, генеральний проектувальник ТОВ «Південь -Буд».

08.08.2016р. ТОВ «Південь -Буд» звернувся до ПАТ Запоріжгаз з листом за вих. № 49 від 08.07.2016р. з пропозицією скласти з власником цього міжселищного газопроводу ТОВ «Південь -Буд», договір купівлі-продажу з ціною 3987,142 тис.грн., або договір оренди на умовах 5% річних з урахуванням помісячного індексу інфляції.

Листом за вих. № 06/1007 від 16.08.2016р. Токмацьке управління з експлуатації газового господарства «Запоріжгаз», посилаючись на п. 2 глави 1 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, направив ТОВ «Південь-Буд» два примірники проекту договору на користування складовими газотранспортними системами обєкту «Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району, І черга будівництва. Міжселещний газопровід високого та середнього тиску», з пропозицією підписати договори та один примірник повернути на адресу ПАТ «Запоріжгаз» Токмацьке УЕГГ.

Відповіддю за вих. № 54 від 16.09.2016р. щодо пропозиції підписати договір безоплатного користування газопроводом «Південь-Буд» запропонував легалізацію користування газопроводом шляхом укладання договору купівлі-продажу газопроводу на умовах, що були викладені у листі № 49 від 08.07.2016р., або прийняти редакцію договору користування газопроводом, що викладена у протоколі розбіжностей. Цей лист разом з протоколами розбіжностей до проекту договору № 1 на користування складовими газорозподільної системи від 06.06.2016 було адресовано Токмацькому УЕГГ ПАТ «Запоріжгаз» та ПАТ «Запоріжгаз».

Оскільки лист № 54 від 06.09.2016р. залишився без відповіді, ТОВ «Південь-Буд» направило Токмацькому УЕГГ ПАТ «Запоріжгаз» та ПАТ «Запоріжгаз» лист № 70 від 26.10.2016р. з проханням повідомити до 06.11.2016р. включно про прийняте рішення щодо підписання протоколу розбіжностей.

Листом за вих. № 75 від 15.11.2016р. ТОВ «Південь-Буд» направив ПАТ «Запоріжгаз» підписаний зі свого боку договір на користування складовими газорозподільної системи № 1 від 06.06.2016р. у 2-х екземплярах та протоколи розбіжностей до договору на користування складовими газорозподільної системи № 1 від 06.06.2016р. у 2- екземплярах, та просив підписати данні документи, повернувши по одному екземпляру на адресу ТОВ «Південь-Буд».

Оскільки сторони не прийшли до згоди в позасудовому порядку щодо умов договору, ПАТ «Запоріжгаз» звернувся з позовом про зобовязання укласти договір на користування складовими газорозподільної системи, у своїй редакції. ТОВ «Південь-Буд», в свою чергу, подав в зустрічну позовну заяву, про визнання укладеним договору на користування складовими газорозподільної системи, у своїй редакції.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори (ч 2 ст. 179 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно ж до ч. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: - вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; - примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; - типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

Загальний порядок укладання господарських договорів передбачений статтею 181 ГК України.

Згідно зі ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Беручи до уваги наведені приписи чинного законодавства, обов'язковою умовою щодо спонукання в судовому порядку укласти господарський договір є, зокрема, обов'язковість для сторін укладення договору. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. Тобто, спонукання до укладення договору можливе тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов'язаною його укласти через пряму вказівку закону, на підставі державного замовлення. У тому випадку, коли договір, що укладається, не ґрунтується на обов'язковому для суб'єктів господарювання державному замовленні або не є обов'язковим для укладення через пряму вказівку закону, спір про спонукання до укладення договору може бути предметом розгляду у суді у разі взаємної згоди сторін, або якщо сторони зобов'язались укласти договір на підставі існуючого між ними попереднього договору.

Згідно з пунктами 3.2, 3.3 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015р. № 285, власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України, а також відповідає за технічний стан і безпечне користування, зокрема газопроводами.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».

На виконання норм Закону України «Про ринок природного газу» було прийнято Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем».

Вказаною постановою затверджено Кодекс газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із субєктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими субєктами ринку природного газу.

Відповідно до розділу ІІ Кодексу газорозподільних систем, експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.

Пунктом 2 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що власники газової мережі, яка згідно з розділом ІІ цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобовязані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу).

Договори експлуатації, господарського відання та користування укладаються за формами, визначеними у додатках 3-5 цього Кодексу (крім газових мереж, що є державним майном).

У пункті 4 Кодексу газорозподільних систем, визначені значення термінів, які вживаються у цьому Кодексі. Так, Кодексом газорозподільних систем визначено, що власник це юридична особа, або фізична особа, або фізична особа-підприємець, яка на законних підставах володіє та користується обєктом, зокрема газовими мережами або обєктом газорозподільної системи.

Враховуючи приписи зазначених вище статей, законодавцем визначено альтернативність у визначені змісту правовідносин (надання послуг, оренди господарського відання чи користування з передачею на баланс, або відчуження шляхом купівлі-продажу), при цьому, договірні правовідносини щодо газорозподільних систем мають вергулювуватися лише між Оператором ГРМ та власником газорозподільних систем.

На підставі Ліцензій № 1227 від 09.04.2015р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Публічне акціонерне товариства «Запоріжгаз» здійснює діяльність розподілу природного газу.

Згідно з ч. 1 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.

Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - є субєкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Отже, Публічне акціонерне товариства «Запоріжгаз» є оператором газорозподільної системи.

Згідно з ч. 2 ст. 41, ст.13 Конституції України право власності набувається в порядку, визначеному законом. Держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом.

Статтями 316, 317, 319 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ст. 328 ЦК Украйни).

Частиною 1 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ж до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У відповідності до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Обєкти трубопровідного транспорту, в силу Закону України «Про трубопровідний транспорт», - це магістральні та промислові трубопроводи, включаючи наземні, надземні і підземні лінійні частини трубопроводів, а також об'єкти та споруди, основне і допоміжне обладнання, що забезпечують безпечну та надійну експлуатацію трубопровідного транспорту.

За приписами ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» об'єкти магістрального трубопровідного транспорту, побудовані за кошти комунальних підприємств або приватних суб'єктів господарювання, належать таким комунальним підприємствам або приватним суб'єктам господарювання на праві власності.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт» до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних трубопроводів.

Як вбачається з Декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрований 06.06.2016р., під час проведення підрядних робіт з реконструкції обєкта «Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району, І черга будівництва, код обєкту 2222,1, категорія складності ІІІ), були виконані земельні роботи по монтажу підземного поліетиленового газопроводу, монтаж шафової надземної установки.

Зі змісту проектів договору, як в редакції ПАТ «Запорпіжгаз», так і в редакції ТОВ «Південь-Буд», також вбачається, що газопровід є підземним.

Тобто, газопровід довжиною 15360 м., пункт газорегуляторний шкафной ПГО 60-2-01-У-G250-80-0,6-У1 з двома регуляторами тиску газу РДГ-50, коректором ТАНДЕМ і лічильником газу ультразвуковим КУРС-01 «газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району» нерозривно повязаний з землею, не може бути переміщеним без його знецінення та зміни призначення, отже відповідає ознакам нерухомого майна.

В силу ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч. 2 ст. 331 ЦК України).

Враховуючи викладене, право власності, в тому числі право розпорядження (укладання договору на користування складовими газорозподільної системи) газопроводом довжиною 15360 м., пункт газорегуляторний шкафной ПГО 60-2-01-У-G250-80-0,6-У1 з двома регуляторами тиску газу РДГ-50, коректором ТАНДЕМ і лічильником газу ультразвуковим КУРС-01 «газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району», набувається після державній реєстрації цього газопроводу, у встановленому законом порядку.

Слід зазначити, що рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 30.11.2015р. у справі № 328/4240/15-ц ТОВ «Південь-Буд» відмовлено в частині позовних вимог про визнання права власності на обєкт будівлі-газопровід, що не введений в експлуатацію: «Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району, І черга будівництва. Міжселищний газопровід високого та середнього тиску».

В мотивувальній частині рішення Токмацький районний суд Запорізької області зазначив, що право власності на нерухоме майно, яким є газопровід, ТОВ ТОВ «Південь-Буд» може набути лише після прийняття зазначеного обєкту в експлуатацію у встановленому законом порядку та здійснення державної реєстрації майна.

Відповідно до приписів ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження набуття права власності міжселищного газопроводу сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району» довжиною 15360 м., у відповідності до ст. 331 ЦК України, ТОВ «Південь-Буд» належних документів в матеріали справи не надано. Як зазначив представник ТОВ «Південь-Буд», станом на час розгляду даної справи, державна реєстрація газопроводу не здійснена.

Таким чином, право власності на газопровід сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району» довжиною 15360 м. за ТОВ «Південь-Буд» не підтверджено належними та допустимими доказами.

Як вже було зазначено, в силу Кодексу газорозподільних систем та відповідно до умов спірного договору, договір на користування складовими газорозподільними системами укладається між Власником газопроводу та Користувачем (Оператором ГРМ).

Враховуючи в сукупності всі встановлені обставини, суд приходить до висновку, що станом на час розгляду даної справи, ТОВ «Південь-Буд» не може бути стороною (в якості власника газопроводу) спірного договору на користування складовими газорозподільної системи, у звязку з відсутностю правових підстав для таких правовідносин.

За таких обставин, в задоволенні первісних позовних вимог та зустрічних позовних вимог слід відмовити.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судовий збір сплачений за первісним позовом покладаються на позивача з первісним позовом, судовий збір сплачений за зустрічним позовом покладається на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову про зобовязання укласти договір на користування складовими газорозподільної системи, в редакції ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову про визнання укладеним договору на користування складовими газорозподільної системи, в редакції ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Південь -Буд відмовити.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.02.2017р.

Суддя Н.А.Колодій