ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р. Справа № 925/1586/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Ткаченку А.О., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявилися, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська спілка соціального розвитку» до субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення 9 776 грн. 62 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Українська спілка соціального розвитку» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 131114 від 13.11.2014 року, 4601 грн. 92 коп. заборгованості по орендній платі та відшкодування комунальних послуг, 3 435 грн. 98 коп. пені, 1 503 грн. 64 коп. інфляційних втрат, 235 грн. 3% річних, що разом складає 9 776 грн. 62 коп., та відшкодування судових витрат.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28, шляхом направлення ухвали суду за адресою, зазначеній в позовній заяві.

Представник позивача позовні вимоги з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві підтримав і просив суд задовольнити повністю.

Наявні у справі матеріали суд вважає достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, тому, з урахуванням вимог ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

13.11.2014 року між суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2, як орендарем, та товариством з обмеженою відповідальністю «Українська спілка соціального розвитку», як орендодавцем, було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 131114 (далі - Договір), за яким орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове платне користування нежитлове приміщення кімнату № 205а площею 16.2 кв.м., розташовану на другому поверсі будівлі за адресою: м. Черкаси, вул. О. Дашковича, 20, оф.4 (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору розмір орендної плати складає 90 грн. за 1 кв.м., без ПДВ, всього за обєкт оренди 1 458 грн., без ПДВ, за один календарний місяць.

Вартість спожитих орендарем комунальних послуг, а також вартість з послуг прибирання приміщення, відеоспостереження, користування інтернетом та телефонним звязком не входить до складу орендної плати та підлягає відшкодуванню орендарем на підставі наданих орендодавцем рахунків протягом 5 робочих днів від дати їх виставлення.

Орендна плата підлягає внесенню орендарем щомісяця готівкою в касу або розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 15 числа місяця, за який здійснюється розрахунок.

Відповідно до п. 9.1. Договору у випадку несвоєчасного внесення орендної плати за використання обєкта оренди, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь час такого прострочення по фактичну дату погашення заборгованості.

На виконання умов договору сторонами 13.11.2014 року був підписаний акт прийому - передачі, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв обєкт оренди: нежитлове приміщення - кімнату № 205а площею 16.2 кв.м., розташовану на другому поверсі будівлі за адресою: м. Черкаси, вул. О. Дашковича, 20, оф.4.

Свої зобов'язання за договором відповідач виконав неналежним чином, орендну плату та компенсацію комунальних послуг за період з листопада 2014 року по березень 2015 року своєчасно та в повному обсязі не сплатив, розрахувався частково за Договором на суму 5 200 грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами № 129 від 21.11.2014 року на суму 2 700 грн., № 1 від 06.01.2015 року на суму 1500 грн. та № 33 від 03.03.2015 року на суму 1000 грн.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача по сплаті орендних платежів та відшкодування комунальних послуг за період листопад 2014 року - березень 2015 року у загальному розмірі становить 4 601 грн. 92 коп. грн., за прострочення сплати яких за період з 01.04.2015 р. по 13.12.2016 р. позивачем нараховано 3 435 грн. 98 коп. пені, 1 503 грн. 64 коп. інфляційних втрат за період з квітня 2015 р. по листопад 2016 р., 235 грн. 3% річних за період з 01.04.2015 р. по 13.12.2016 р.

14.05.2015 року за вих. № 11 позивачем направлено позивачу вимогу про сплату заборгованості по орендній платі та відшкодування вартості спожитих послуг до якої були додані рахунки на оплату та акти надання послуг за період з листопада 2014р. по квітень 2015р.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору оренди нежитлового приміщення № 131114 від 13.11.2014 року, вимоги позивача витікають із прав і обов'язків сторін за цим Договором.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобовязань найму (оренди), загальні положення про найм (оренду), як окремий вид зобовязань, визначені параграфом 1 глави 58 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Згідно з ч.1 ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 759 ч. 1, 760 ч. 3, 762 ч. 1, 3, 5, 763 ч. 1, ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом; за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором; договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 3 ст. 285 ГК України встановлено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на вищевикладені обставини справи та з урахуванням положень Договору і законодавства суд приходить до висновку, що спірна заборгованість по відшкодуванню орендної плати та компенсації за надані комунальні послуги на загальну суму - 4 601 грн. 92 коп., позивачем заявлена до стягнення обґрунтовано, її наявність і розмір відповідачем належними і допустимими доказами не спростовані, а тому вимога позивача в цій частині позову підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням спірного Договору, позивач заявив до стягнення з відповідача 3 435 грн. 98 коп. пені за період з 01.04.2015 р. по 13.12.2016 р. на підставі п. 9.1 Договору, 1 503 грн. 64 коп. інфляційних втрат за період з квітня 2015 р. по листопад 2016 р., 235 грн. 3% річних за період з 01.04.2015 р. по 13.12.2016 р. в порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних відповідає п. 9.1 Договору, ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», ч.6 ст. 232 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховані на суму фактичного прострочення за вказаний період, їх розрахунок судом перевірений, визнаний вірним, тому вказані вимоги підлягають задоволенню в заявленій сумі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобовязання щодо порядку розрахунків по орендній платі за період дії договору, і станом на 22.12.2016 року прострочив їх оплату, тому позовні вимоги про стягнення 4 601 грн. 92 коп. заборгованості, 3 435 грн. 98 коп. пені, 1 503 грн. 64 коп. інфляційних втрат та 235 грн. 3% річних судом визнаються обґрунтованими, доведеними і задовольняються повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, місце проживання: 20724, Черкаська обл., Смілянський район, с. Констянтинівка, вул. Леніна, буд. 253, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Українська спілка соціального розвитку», місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, буд. 20, , 4 601 грн. 92 коп. заборгованості, 3 435 грн. 98 коп. пені, 1 503 грн. 64 коп. інфляційних втрат, 235 грн. 3% річних та 1378 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 24.02.2015 року.

Суддя В.М. Грачов