КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2017 р. Справа№ 910/17051/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Мартюк А.І.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

прокурор: Чумаченко А.А. за посвідченням;

позивача: Брунь Ю.І. за довіреністю;

відповідача: Фрідман О.О. за довіреністю, Гриценко Д.В. за довіреністю;

третьої особи 1: ОСОБА_5 за довіреністю;

третіх осіб 2-6: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016

у справі № 910/17051/16 (головуючий суддя Усатенко І.В.)

за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні, відповідача - 1) ОСОБА_6; 2) ОСОБА_7; 3) ОСОБА_8; 4) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Т.А.; 5) Державне підприємство "Сетам"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - 6) Дніпровська районна в місті Києві рада

про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 4 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" 75/100 частини нежитлового приміщення в літ. А № 127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 у справі №910/17051/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Заступник прокурора міста Києва, подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального (ст. 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)) та процесуального права (ст.ст.4-2, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)), та судом не застосовано до спірних правовідносин ст.ст.321, 658 Цивільного кодексу України, оскільки матеріалами справи підтверджується, що спірне приміщення є власністю територіальної громади міста Києва, незаконно вибуло з комунальної власності, а тому підлягає витребуванню у відповідача. Належність спірного майна територіальній громаді також підтверджується рішенням господарського суду міста Києва від 30.08.2011 у справі №30/194.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Мартюк А.І., Ткаченка Б.О.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 20.02.2017.

08.02.2017 відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення, посилаючись на те, що спірне майно не належало та не належить територіальній громаді міста Києва, будь-які правовстановлюючі документи у Київській міській раді на спірне майно відсутні. Третьою особою 1 (ОСОБА_7.) на прилюдних торгах було придбані нежитлові приміщення площею 995,6 кв.м., в подальшому 75/100 часток в спірному майні були придбані у нього відповідачем за 29 000 000 грн., отже відповідач є добросовісним набувачем і майно не може бути витребувано ні у відповідача, ні у третьої особи 1. Щодо посилань прокурора на рішення суду у справі №30/194, то відповідно до вказаного рішення в оренду ПП "Лотос Життя" були надані приміщення площею 732,38 кв.м. і відсутні докази, які б свідчили про те, що вказані приміщення входили до складу спірних нежитлових приміщень.

20.02.2017 третя особа 4 - приватний нотаріус Скульська Т.А. подала письмові пояснення, у яких вказала, що при посвідченні договору купівлі-продажу нежитлового приміщення в літ.А №127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв.м., який укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, нею були витребувані всі необхідні документи і у неї не було підстав для відмови у посвідченні вказаного договору.

Треті особи 2-6 явку представників у судове засідання не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

З метою не порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними в справі документами та за відсутності представників третіх осіб 2-6.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу прокурора, просила її задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити оскаржуване рішення без змін.

Представник третьої особи 1 у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін, вказав, що ОСОБА_6 придбав приміщення на прилюдних торгах, сплатив всю суму, а в подальшому продав 75/100 частин приміщень відповідачу.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін та третьої особи 1, дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

07.03.2014 між ОСОБА_7 (третя особа 2), як продавцем, та ОСОБА_8 (третя особа 3), як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив, належне продавцю на праві приватної власності нежитлове приміщення в літ.А, №127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв.м. , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п.1.2 вказаного Договору купівлі-продажу документом, що підтверджує право власності продавця на відчужуване майно, є рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24.07.2007 року, справа №2-2872/2007р., зареєстроване Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 29.08.2007 року за №56321, в книзі №638-132. Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №18767930, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, виданий державним реєстратором Скульською Т.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 07 березня 2014 року.

Відповідно до пункту 2.1 Договору за погодженням сторін продаж майна вчинено за 4 900 000 грн. Зазначена сума сплачена покупцем в безготівковій формі на поточний рахунок продавця, відкритий в АТ "Комерційний банк "Стандарт" в день підписання цього Договору.

Пунктом 2.4 Договору встановлено, що ринкова вартість майна становить 4 974 781,00 грн., відповідно до Звіту про оцінку майна, складеного 24 лютого 2014 року оцінювачем - ТОВ "Захід-Тест" (Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, виданий Фондом держмайна України №15520/13 від 30 жовтня 2013 року).

Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. (третя особа 4) 07.03.2014, зареєстровано в реєстрі за №981. Нотаріусом встановлено особи сторін, їх дієздатність, а також перевірено належність ОСОБА_7 нежитлового приміщення літ.А, №127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання умов Договору ОСОБА_8 сплатив ОСОБА_7 4 900 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 07.03.2014.

На підставі вказаного Договору за ОСОБА_8 зареєстровано право власності на зазначений об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 4918933.

05.01.2015 головним державним виконавцем Макаренком С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП №45957521 на примусове виконання виконавчого напису №5264 виданого 15.12.2014 щодо звернення стягнення на нежитлове приміщення №127 загальною площею 995,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, боржнику ОСОБА_8. За рахунок коштів отриманих від реалізації задовольнити вимоги ОСОБА_12 в сумі 300 000 грн.

04.02.2015 головним державним виконавцем Макаренком С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. 05.02.2015 було складено Акт опису й арешту мана.

03.12.2015 ДП "СЕТАМ" (третя особа 5) провело електронні прилюдні торги з реалізації нежитлового приміщення №127 загальною площею 995,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на яких прийняло участь одинадцять учасників. Стартова ціна становила 4 149 406,80 грн., ціна продажу - 5 560 205,12 грн. Переможцем прилюдних торгів визнано ОСОБА_7 (третя особа 1).

09.12.2015 ОСОБА_6 перерахував на рахунок відділу ДВС грошові кошти в сумі 5 282 194,92 грн.

Розпорядженням №45957521 від 11.12.2015 державний виконавець вирішив за рахунок коштів отриманих від реалізації майна перерахувати 300 000 грн. стягувачу - ОСОБА_12, 4 951 999 грн. боржник - ОСОБА_8, 30 000 грн. виконавчого збору, 200 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

Платіжними дорученнями від 11.12.2015 вказані грошові кошти були перераховані на відповідні рахунки.

21.12.2015 головним державним виконавцем Макаренком С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції було складено Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, згідно якого переможцем прилюдних торгів визнано ОСОБА_6

На підставі вказаного Акту ОСОБА_7 видано Свідоцтво про належність на праві власності нежитлового приміщення в літ.А, №127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв.м. , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., а право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер 50640158).

19.02.2016 між ОСОБА_7 (третя особа), як продавцем, та ТОВ "Ріал Істейт" (відповідач), як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу 75/100 часток нерухомого майна, відповідно до якого продавець продає, а покупець приймає у власність наступне нерухоме майно (з усіма його приналежностями, в тому числі інженерними мережами і комунікаціями): 75/100 часток з нежитлового приміщення в літ.А, №127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 1.2, 1.3 Договору майно належить продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва виданого 23.12.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим № 3235; право власності продавця на майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.12.2015 державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., номер запису про право власності 12705248, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 50640158 від 23.12.2015; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00.

Відповідно до п. 2.2 Договору за домовленістю сторін ціна продажу майна складає 29 000 000 грн.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рибалкою Г.Г., зареєстровано в реєстрі за №80.

На виконання умов Договору відповідач сплатив третій особі 1 грошові кошти в сумі 29 000 000 грн., що підтверджується платіжними дорученням №397 від 23.02.2016 та №398 від 23.02.2016.

На підставі вказаного Договору за відповідачем зареєстровано право власності на 75/100 часток з нежитлового приміщення в літ.А, №127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Прокурор обґрунтовує подання позову наявністю підстав для витребування майна від відповідача згідно ст.ст. 387, 388 ЦК України, що надають власнику майна право витребувати його від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Позивачем за таким позовом може бути неволодіючий власник, а відповідачем має бути незаконний володілець майна власника.

На підтвердження свої вимог прокурор посилається на те, що Київською міською радою 23.03.2000 року за № 76/797 прийнято рішення, згідно з п. 1 якого вирішено:

- прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Києва житловий фонд разом із службовим житлом і виробничою базою та передати до комунальної власності Ватутінської, Дарницької, Дніпровської, Залізничної, Жовтневої, Подільської, Старокиївської та Шевченківської районних рад у місті Києві згідно з додатками 1, 2, 5.

Додатком № 1 до вказаного рішення є Перелік відомчого житлового фонду, який приймається до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передається до комунальної власності Ватутінської, Дарницької, Дніпровської, Залізничної, Жовтневої, Подільської, Старокиївської, Шевченківської районних рад у місті Києві.

Згідно вказаного переліку (позиція 3 в переліку по Дніпровському району) від Державного підприємства "Арсенал" до комунальної власності територіальної громади міста Києва по Дніпровському району прийнято житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 10 016 кв.м., в тому числі вбудовані нежитлові приміщення: 553,6 кв. м. (закріплені на праві оренди за фірмою "Банком-зв'язок"); 78,0 кв.м. (закріплені на праві оренди за фірмою "Підряд"); 175,2 кв.м. (закріплені на праві оренди за фірмою "Людмила"); 23, 9 кв.м. (закріплені на праві оренди за фірмою "Сігма-профі").

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, загальна площа отриманих від ДП "Арсенал" вбудованих нежитлових приміщень по житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, щодо яких прийнято зазначене рішення Київською міською радою складає 830,7 кв.м. (553, 6 + 78 + 175,2 + 23,9), тоді як 75/100 частини нежитлового приміщення в літ. А № 127 (група приміщень з 1 по 45), щодо яких виник спір у даній справі визначено з групи нежитлових приміщень загальною площею 995,6 кв.м.

Згідно з преамбулою, рішення № 76/797 від 23.03.2000 воно прийнято відповідно до статей 26, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.11.95 № 891 "Про затвердження Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.98 № 2074 "Про поетапну передачу у комунальну власність територіальних громад великих міст (з населенням понад 100 тисяч чоловік) об'єктів теплопостачання споживачів житлово-комунальної сфери".

В силу положень п. 51 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції на час прийняття рішення від 23.03.2000) до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено надання згоди на передачу об'єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об'єктів з комунальної у державну власність.

Згідно з ч. 2 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передачу до комунальної власності територіальних громад відповідних районів у місті Києві, у володіння та користування інших органів об'єктів відомчого житлового фонду разом з вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями… у відношенні об'єктів, які розташовані на території міста Києва, а також об'єктів соціальної сфери незалежно від місця їх розташування надано рішенням від 30.11.2000р. № 106/1083 Київської міської ради "Про впорядкування прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва відомчого житлового фонду та інженерних мереж".

У відповідності з ч. 2 зазначеного рішення Київради доручено виконавчому органу Київради (Київській міській державній адміністрації) за погодженням з постійною комісією Київради з питань власності вирішувати питання, пов'язані з прийняттям та передачею об'єктів, зазначених у пункті 1 цього рішення, з укладанням відповідних угод про володіння та користування комунальним майном, в яких передбачати повноваження з приводу проведення будь-яких дій щодо комунального майна, спрямованих на ефективне використання та функціональне призначення, крім відчуження.

Також прокурором, щодо спірного об'єкту нерухомості, були надані наступні докази: розпорядження Київської міської державної адміністрації № 2521 від 26.11.2001р. з додатками, рішення Дніпровської районної у місті Києві ради депутатів № 37 від 28.12.2001р. з додатками, рішення Дніпровської районної у місті Києві ради № 239 від 26.06.2008р. "Про затвердження переліку об'єктів, що відносяться до власності територіальної громади Дніпровського району міста Києва, які підлягають приватизації у 2008 - 2009 роках, акти прийому-передачі затверджені розпорядженням КМДА від 28.12.2001р. № 290, рішення Київської міської ради від 01.11.2012р. № 291/8575 з додатком.

Однак, дослідивши зазначені докази, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказані документи не дозволяють ідентифікувати прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва чи передачу до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району нежитлових приміщень щодо яких виник спір у даній справі, а саме нежитлових приміщень в літ. А № 127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995, 6 кв.м., оскільки вони не містять посилання на інвентарні номери приміщень, які передавались, не ідентифікуються у відношенні площ нежитлових приміщень зазначених у рішеннях Дніпровської районної у місті Києві ради № 37 від 28.12.2001р. та розпорядженні КМДА № 2521 від 26.11.2001р. із площами по технічному паспорту.

Технічний паспорт із заведенням інвентаризаційної справи № 00127 по групі нежитлових приміщень у житловому будинку по АДРЕСА_1 (група приміщень з 1 по 45) виготовлено на замовлення ОСОБА_6 станом на 02.02.2016р., яким придбано приміщення з прилюдних торгів.

Відповідно до розпорядження КМДА № 2521 від 26.11.2001р. Головному управлінню з питань майна Київської міської державної адміністрації в установленому порядку доручено забезпечити прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передачу до комунальної власності територіальних громад Дніпровського та Печерського районів у місті Києві відомчого житлового фонду згідно з додатком 1.

У додатку № 1 міститься посилання на передачу від Державного підприємства "Арсенал" до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району міста Києва жилого будинку № АДРЕСА_1 із наступними вбудованими нежитловими приміщеннями: 49, 8 кв. м. (офіс на праві оренди ЗАТС УБП); 581, 5 кв. м. (магазин на праві оренди ТОВ "Сігма профі"); 78 кв. м. (право оренди - Виробничо-будівельний кооператив БУ-2 "Підряд"); 175, 25 кв. м. (право оренди ПП "Людмила" магазин); 23,9 кв. м. (право оренди ТОВ "Сігма профі" офіс); 426,7 кв. м.

Отже, місцевим господарським судом вірно встановлено, що загальна площа вбудованих нежитлових приміщень зазначених у вказаному Переліку по житловому будинку АДРЕСА_1 складає 1335,15 кв.м. (тоді як вказана сума площ 2215,6 кв.м. є опискою, очевидність якої підтверджується відображенням площі нежитлових приміщень 2215,6 кв.м. по наступному об'єкту, що передавався (житловий будинок АДРЕСА_2).

Рішенням Дніпровської міської ради депутатів № 37 від 28.12.2001р. прийнято від територіальної громади міста Києва до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва відомчі житлові будинки разом із службовим житлом, вбудованими нежилими приміщеннями та окремо стоячими нежилими будівлями, що раніше перебували у повному господарському віданні ВАТ "Радикал", Державного підприємства "Завод Арсенал", Територіального медичного об'єднання Дніпровського району та Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, згідно з додатками № 1, 2, 3.

У додатку № 1 до вказаного рішення по жилому будинку № АДРЕСА_1 передані наступні вбудовані нежитлові приміщення ДП "Арсенал": 49, 8 кв. м. (право оренди ЗАТ УБП офіс); 581, 5 кв. м. (право оренди ТОВ "Сігма профі" магазин); 78, 0 кв. м. (право оренди - Виробничо-будівельний кооператив БУ-2 "Підряд"); 175, 25 кв. м. (право оренди ПП "Людмила" магазин); 23,9 кв. м. (право оренди ТОВ "Сігма профі" офіс).

Площа прийнятих у комунальну власність територіальної громади Дніпровського району нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_1 складає 908,45 кв.м.

Про перебування в комунальній власності територіальної громади Дніпровського району та про надання в користування Дніпровською районною радою зазначених нежитлових приміщень, а саме: передачу в оренду нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_1 свідчать рішення Київської міської ради від 01.11.2012р. № 291/8575 "Про передачу в оренду без проведення конкурсу нежитлового приміщення комунальної власності територіальної громади м. Києва", протокол засідання постійної комісії Київради з питань власності від 07.07.2015р. (погоджено оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_17).

Так, згідно з п. 1 додатку № 1 до рішення від 01.11.2012р. № 291/8575 погоджено розміщення бюджетної установи (Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва) у нежитловому приміщенні площею 576,8 кв.м. строком оренди 2 роки 364 дні, пунктом 2 рішення Дніпровській районній в місті Києві державній адміністрації доручено укласти в установленому порядку договір оренди нежитлового приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що виходячи з дати прийняття вказаного рішення та погодженого строку оренди, в період до 29.10.2015р., нежитлові приміщення загальною площею 576,8 кв.м. (із загальної площі прийнятих у комунальну власність 908,45 кв.м. за рішенням Дніпровської міської ради депутатів № 37 від 28.12.2001р.) не вибували з володіння позивача, а також, не є приміщеннями щодо яких виник спір у даній справі (загальна площа нежитлових приміщень в літ. А № 127 (група приміщень з 1 по 45) 995,6 кв.м), оскільки останні знаходились під арештом накладеним державним виконавцем 04.02.2015р. в межах виконавчого провадження ВП № 45957521, а право власності на вказаний об'єкт нерухомості було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.03.2014р. за ОСОБА_8.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на час розгляду справи у суді першої інстанції власником спірного майна (75/100 частини нежитлового приміщення в літ. А № 127 (група приміщень з 1 по 45) яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1) є відповідач у справі - ТОВ "Ріал Істейт".

Державна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно із віднесенням до комунальної власності територіальної громади міста Києва чи територіальної громади Дніпровського району міста Києва не проводилась, що підтверджується відсутністю таких записів у реєстрі речових прав на нерухоме майно (інформаційні довідки залучені до справи) та листом Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за вих. № 1040 (И-2016) від 29.01.2016р.

Щодо посилань прокурора на рішення господарських судів у справі №30/194, про стягнення заборгованості з орендної плати з ПП "Лотос Життя", то відповідно до вказаних рішень в оренду ПП "Лотос Життя" були надані приміщення площею 732,38 кв.м. і відсутні докази, які б свідчили про те, що вказані приміщення входили до складу спірних нежитлових приміщень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги не були доведені прокурором та позивачем належними та допустимими доказами, як не було доведено вибуття спірного майна з власності територіальної громади міста Києва, що не підтверджує порушення прав та охоронюваних законом інтересів відповідачем в контексті спірних правовідносин.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно зі ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Отже, незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися, якщо набувач майна знав чи міг знати про відсутність у продавця повноважень на відчуження.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріали справи не містять належних доказів підтверджуючих, що відповідач ТОВ "Ріал Істейт" міг знати про те, що у договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 07.03.2014р. укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 міститься посилання на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24.07.2007р. у справі № 2-2872/2007р. яким не підтверджується право власності продавця. При придбанні 75/100 частин нежитлового приміщення відповідач не мав можливості здійснювати перевірку усіх угод які укладалися у відношенні цього об'єкту, таких прав не надано покупцю згідно чинного законодавства.

Використання підробленого документу при вчиненні правочину є кримінальним правопорушенням (ч. 4 ст. 358 та ст. 190 КК України (шахрайство), відповідальність за яке визначена Кримінальним кодексом України.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 1 ст. 128 КПК України).

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Проте, ні прокурором, ні позивачем не надано суду обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_7 щодо використання підробленого документу при вчиненні правочину 07.03.2014р. щодо відчуження на користь ОСОБА_8 нежитлового приміщення в літ А № 127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а відтак заяви прокурора з цього приводу не підтверджені належними доказами.

Жодних належних доказів вибуття спірного майна саме з власності територіальної громади м. Києва прокурором не представлено, тоді як рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення в літ. А № 127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995, 6 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта 00) на підставі договору купівлі-продажу від 07.03.2014р. є чинним, у встановленому законом порядку не скасоване.

Право власності відповідача на майно, щодо якого заявлено позов про витребування, набуто на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.2016р. укладеного між громадянином України ОСОБА_6 та ТОВ "Ріал Істейт". Вказаний договір також є чинним, право власності на спірне майно зареєстровано за відповідачем у встановленому законом прядку.

При цьому, як було зазначено вище, здійснення оплати відповідачем у відповідності з умовами встановленими договором від 19.02.2016 (п. 2.2, 2.3) підтверджено наданими до справи платіжними дорученнями № 397, № 398 від 23.02.2016.

Продавцем об'єкту нерухомості за договором від 19.02.2016 є ОСОБА_6, яким майно набуто в результаті проведених електронних торгів 03.12.2015 в межах виконавчого провадження ВП № 45957521 з реалізації предмета іпотеки за виконавчим написом нотаріуса № 5264 від 15.12.2014.

Торги з реалізації майна боржника було проведено згідно приписів Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014р. № 656/5, при вчиненні виконавчих дій які включають в себе опис та арешт майна, проведення оцінки майна, передачу його на реалізацію спеціалізованій установі, та оформлення результатів проведених торгів, шляхом затвердження державним виконавцем відповідних актів про проведення торгів/аукціону та проведення розрахунків.

Свідоцтво від 23.12.2015 про придбання майна з прилюдних торгів ОСОБА_6 не оспорювалось та не є скасованим, право власності на нежитлові приміщення посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. відповідно до ст. 62, 63 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 47 Закону України "Про іпотеку" та на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого державною виконавчою службою Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві 21.12.2015р..

Згідно приписів п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009р. № 9, відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується; якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Окрім цього, застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про те, що зазначені обставини справи підтверджують те, що відповідач не знав та не міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину з підстав можливого використання підробленого документу під час продажу майна боржнику, яке реалізовано в межах виконавчого провадження, а, отже, з урахуванням оплатності правочину, є добросовісним набувачем спірного майна.

Віндикаційний позов може бути задоволено лише за наявності доказів приналежності майна позивачу, факту вибуття цього майна із володіння, факту неправомірного перебування цього майна у володінні іншої особи, яка володіє ним без відповідної правової підстави.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, прокурором та позивачем, як особами на яких процесуальним законом покладено обов'язок доведення своїх вимог належними та допустимими доказами, в межах справи, що розглядається, не було доведено приналежності права власності на спірне майно при встановленні наступних обставин.

Також суд першої інстанції вірно встановив, що прокурором не надано належних доказів, що прибудовані нежилі приміщення у житловому будинку по АДРЕСА_1, які були передані ДП "Арсенал" до комунальної власності територіальної громади м. Києва та прийняті рішенням Київради (від 23.03.2000 року за № 76/797), розпорядженням КМДА № 2521 від 26.11.2001р., рішенням Дніпровської районної у місті Києві ради депутатів № 37 від 28.12.2001р. вибули з володіння територіальної громади міста Києва, або неправомірно були відчужені третіми особами.

Перебування майна, у тому числі приміщень, будинку на балансі Комунального підприємства "Керуюча компанія по утриманню житлового фонду Дніпровського району м. Києва", яке перебуває у сфері управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не є безспірною ознакою його права власності, оскільки у будинку що перебуває на балансі обслуговуючої організації є жилі та нежилі приміщення, які можуть знаходитись у приватній власності фізичних та юридичних осіб.

Місцевим господарським судом обґрунтовано відхилені посилання прокурора на рішення Київської міської ради від 02.12.2010р. № 284/5096 "Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва", згідно п. 1 якого затверджено переліки об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва, розпорядження КМДА від 10.12.2010р. № 1112 "Про питання організації управління районами в місті Києві", оскільки вказане рішення жодним чином не підтверджує перебування чи передачу спірних нежитлових приміщень до комунальної власності територіальної громади міста Києва чи територіальної громади Дніпровського району. Доводи прокурора про те, що додатком № 4 до розпорядження КМДА № 1112 від 10.12.2010р. затверджено перелік підприємств, організацій та установ, майно яких віднесено до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, до якого включено і спірне майно спростовуються вказаним розпорядженням а також змістом листа Департаменту комунальної власності м. Києва за вих. 062/06/08-11595 від 17.11.2016р..

Так, відповідно до рішення Київської міської ради від 02.12.2010р. № 284/5096 "Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва" у додатку № 4 затверджено Перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, що розміщені в Дніпровському районі, за яким у позиції 932 закріплено жилий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 19443,81 кв.м. без визначених у цьому будинку нежитлових приміщень комунальної власності.

Аналогічно, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 10.12.2010р. № 1112 "Про питання організації управління районами в місті Києві" затверджено Перелік підприємств, організацій та установ, майно яких віднесено до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (додаток 4), за яким (таблиця 5 станом на 01.10.2010р.) згідно позиції 831 віднесено житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 19443, 81 кв.м. без визначених у цьому будинку нежитлових приміщень комунальної власності.

Щодо посилань прокурора на листи КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" №16937 (И-20150 від 28.12.2015 та №13094 (И-2016), згідно яких нежитлові приміщення №127 загальною площею 995,6 кв.м. не інвентаризувались та право власності за ОСОБА_7 бюро не реєструвало, то вказані листи не спростовують добросовісність набуття права власності на спірні приміщення відповідачем та третьою особою 1.

Таким чином є вірним висновок суду першої інстанції про те, що надані до матеріалів справи документи не підтверджують вибуття з комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_1 в літ. А № 127 (група приміщень з 1 по 45) площею 995,6 кв.м та спростовують в цій частині доводи прокурора.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, з урахуванням визначених прокурором меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 у справі № 910/17051/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 у справі №910/17051/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/17051/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

А.І. Мартюк