ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2017 р.Справа № 916/2803/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Лисенко В.А.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 16.01.2017)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 16.12.2016)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс

на рішення господарського суду Одеської області від 19 грудня 2016 року

по справі № 916/2803/16

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Порше Мобіліті

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс

про стягнення 227 627,57 грн.

В С Т А Н О В И В :

17.10.2016 ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Порше Мобіліті (далі по тексту-позивач) звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс (далі по тексту-відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 227 627,57 грн., з яких 3 % річних у сумі 15 859,65 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 205 767,92 грн. та збитки у сумі 6000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов укладеного між сторонами 06.08.2011 року Кредитного договору № 50001685, в частині невиконання зобовязань щодо своєчасного повернення кредитних коштів та процентів, які були стягнуті у примусовому порядку на виконання рішення суду, у звязку з чим позивач простить стягнути 3 % річних, інфляційні нарахування та збитки.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.12.2016 року по справі № 916/2803/16(суддя Т.Г.Дяченко) позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Транс-Сервіс на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Порше Мобіліті 3% річних у розмірі 15859 (пятнадцять тисяч вісімсот пятдесят девять) грн. 65 коп., інфляційні втрати у розмірі 205767 (двісті пять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 92 коп. та витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 3324 (три тисячі триста двадцять чотири) грн. 41 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Такий висновок суду мотивований тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобовязань за Кредитним договором, а тому позовні вимоги про нарахування відсотків річних та інфляційних нарахувань є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо відмови у стягненні збитків, місцевим господарським судом зазначено, що заявлені позивачем збитки у розмірі 6000 грн. за послуги юридичної фірми за своєю правовою природою є судовими витратами, а тому не можуть бути стягнуті судом як збитки.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, ТОВ Транс-Сервіс звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Порше Мобіліті відмовити у повному обсязі.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в звязку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Апелянт зазначає, що відповідно до позиції Верховного суду України, правовідносини які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватись норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання.

Позивачем надано до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу ТОВ Транс-Сервіс без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим та відповідаючим матеріалам справи.

15.02.2017 від представника ТОВ Транс-Сервіс надійшли пояснення в порядку ст.22 ГПК України, відповідно до яких в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, додаткові пояснення, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.35 ГПК України, обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування. Факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Більш того, для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб'єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі сторони, що й у справі, яка розглядається. Отже, повна тотожність суб'єктного складу спору є обов'язковою умовою преюдиціальності щодо сторін. Якщо у справі беруть участь ті самі сторони, однак інші треті особи, то факти, встановлені рішенням у такій справі, матимуть преюдиціальне значення.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.09.2014 року у справі №916/2483/14, позов ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" основну заборгованість у розмірі 413188,59 грн., збитки у розмірі 50382,34 грн., штраф у розмірі 217081,78 грн., 3 % річних у розмірі 3390,88 грн. та судовий збір у розмірі 13680,87 грн., позовні вимоги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про стягнення з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" пені у розмірі 4061,21 грн. залишено без розгляду, в решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2014р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс задоволено частково, рішення господарського суду Одеської області від 08 вересня 2014 року у справі №916/2483/14 скасовано частково, викладено резолютивну частину цього рішення в наступній редакції: „Позовні вимоги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Порше Мобіліті задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" 413188,59 грн. основного боргу, 50382,34 грн. збитків, 10000 грн. штрафу, 4061, 21 грн. пені, 3390,88 грн. 3% річних та 9620,62 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На виконання Постанови Одеського апеляційного господарського суду 01.12.2014 у справі №916/2483/14, місцевим господарським судом 11.12.2014 виданий відповідний наказ.

Як вже було встановлено, зазначеними вище судовими рішеннями, господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 08 червня 2011 року між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (Компанія) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 50001685 (надалі Договір № 50001685 від 08.06.2011р.), відповідно до умов якого сума кредиту складає: 595043,75 грн., еквівалент суми кредиту в Євро 50750,00 євро, строк кредиту 48 місяців. Процента ставка: фіксована за ставкою 15,00 % річних. Цільове призначення: на придбання автомобіля марки Porsche, модель Panamera, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 3605 куб. см., рік випуску 2011. Перший внесок за власні кошти в оплату автомобіля здійснено в еквіваленті 50750,00 євро. Ціна автомобіля відповідно до договору з дилером в еквіваленті - 101500,00 євро. Спосіб надання кредиту: перерахування на рахунок № 01 у банку ТОВ "Комерсбанк", МФО 339339.

Між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (Компанія) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" (Позичальник) були укладені Загальні умови кредитування, як додаток до кредитного договору № 50001685 від 08.06.2011р., відповідно до пп. 1.1, 1.2 яких, Компанія зобовязується надати Позичальнику кредит (надалі за текстом Кредит) у сумі, визначеній у Кредитному договорі, в українських гривнях (далі за текстом Сума кредиту). В Кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент Суми кредиту у іноземній валюті, прийнятій для сторін. Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати і повернути Компанії Кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання Кредиту та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.7 Загальних умов кредитування, повернення заборгованості: за домовленістю сторін будь-які кошти, отримані Компанією від Позичальника, будуть зараховуватись у виконання зобовязань Позичальника у наступному порядку (незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником): у першу чергу пеня та штрафні санкції відповідно до ст. 8; у другу чергу прострочені комісії у такій черговості: 1) разова комісія за переказ коштів; у третю чергу сплачені Компанією страхові платежі в порядку, передбаченому пунктом 5.6 цього Кредитного договору; у четверту чергу прострочені проценти; у пяту чергу строкові комісії; у шосту чергу строкові проценти; у сьому чергу прострочена сума основного боргу; у восьму чергу - строкова сума основного боргу; у дев'яту чергу - інші вимоги та витрати Компанії.

Згідно з п. 2.1 Загальних умов кредитування, за використання Кредиту у межах встановленого терміну кредитування Позичальник сплачує Компанії проценти за процентною ставкою (фіксованою або змінною), визначеною у Кредитному договорі.

Пунктом 8.5 Загальних умов кредитування передбачено, що збитки, заподіяні у звязку з неналежним виконанням Кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

Згідно графіку погашення кредиту, що є додатком до кредитного договору № 50001685 від 08.06.2011р., встановлений графік відповідного погашення у період з 15.07.2011р. по 15.06.2015р.

Постановою від 05.01.2015 про відкриття виконавчого провадження №ВП 45959945 старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Одеської області від 11.12.2014р. №916/2483/14 та Постановою від 05.01.2015р. про арешт коштів боржника старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках та належать ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс".

Постановою від 05.01.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було накладено арешт на майно боржника у межах звернення стягнення 486582,43 грн.

Так, 12.04.2016 на рахунок Позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" в рамках виконавчого провадження було сплачено частину боргу у розмірі 442339,05 грн. та 17.08.2016р. на рахунок Позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" в рамках виконавчого провадження було сплачено частину боргу у розмірі 44243,37 грн., що підтверджується Кредитними повідомленнями від 12.04.2016р. та від 17.08.2016р., копія яких наявна в матеріалах справи. (а.с. 62).

Таким чином, у звязку з простроченням відповідачем виконання основного зобовязання по поверненню кредитних коштів, що підтверджується постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 у справі № 916/2483/14, позивач і вернувся до суду з вимогами про стягнення відсотків річних та інфляційних нарахувань відповідно до норм чинного законодавства за період з 02.12.2014 року по 12.04.2016 року (дата перерахування коштів відповідачем в рамках виконавчого провадження).

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" та вважає, що доводи, заперечення і вимоги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс, які викладені в апеляційній скарзі, підлягають залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Положеннями ст.ст.627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 509. 510. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням з правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, статуту товариства, Закону України „Про господарські товариства, інших законодавчих актів.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (статті 525, 625 Цивільного кодексу України).

Як було встановлено, підставою звернення позивача до суду є стягнення відсотків річних та інфляційних нарахувань з відповідача у звязку з несвоєчасним поверненням останнім кредитних коштів.

Як було зазначено вище, в межах провадження при розгляді господарської справи №916/2483/14 встановлено факт неналежного виконання ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" прийнятих на себе зобовязань за умовами Кредитного договору №50001685 від 08.06.2011р., у звязку з чим, рішенням господарського суду Одеської області від 08.09.2014 у справі №916/2483/14, яке було скасовано частково Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2014р., встановлено, що за відповідачем рахується, зокрема, заборгованість зі сплати основного боргу у розмірі 413188,59 грн.

Відповідно до п. 1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання і одночасно способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов'язанням сплатити кошти (п. 6.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань).

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" в рамках виконавчого провадження 12.04.2016 було сплачено позивачу частину боргу у розмірі 442339,05 грн. та 17.08.2016р. на рахунок Позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" в рамках виконавчого провадження було сплачено ще частину боргу у розмірі 44243,37 грн., що підтверджується Кредитними повідомленнями від 12.04.2016р. та від 17.08.2016р., копія яких наявна в матеріалах справи. (а.с. 62).

Однак у звязку з несвоєчасним виконанням своїх зобовязань, позивачем було здійснено нарахування відповідачу 3% річних та інфляційних втрат, за період з 02 грудня 2014 року по 12 квітня 2016 року. Колегія суддів апеляційної інстанції перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% у сумі 15859,65 грн. за період з 02.12.2014 по 12.04.2016 та інфляційні втрати у розмірі 205767,92 грн. за період з 02.12.2014 по 12.04.2016 вважає їх розрахунки вірними та правомірними.

Відповідно до Постанови Верховного суду України у справі № 6-2759цс15 від 20.001.2016 року, на яку посилається скаржник як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, не може бути прийнята до уваги, оскільки у даній постанові йдеться про те, що відповідальність передбачена ст.625 ЦК України, не поширює свою дію на трудові відносини. В даному випадку відповідачем порушені умови Кредитного договору, у звязку з чим відповідно позивач і звернувся до суду за захистом свого порушеного права до положень ст.625 ЦК України, якою саме передбачено сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновки суду першої інстанції про відмову у стягненні з відповідача збитків у розмірі 6000 грн., а саме вартість юридичних послуг, у звязку з тим, що зазначені витрати не є збитками відповідно до положень ст.224 ГК України та ст.22 ЦК України, не входять до складу ціни позову та не є збитками.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 19.12.2016 року у справі № 916/2803/16 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Одеської області від „19 грудня 2016 року по справі № 916/2803/16 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „17 лютого 2017 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя В.А. Лисенко