ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р. Справа № 911/4289/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Орієнтир-Буделемент», м.Бровари

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай-Тем», м.Бровари

про стягнення 61049,67 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Орієнтир-Буделемент» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай-Тем» (далі відповідач) про стягнення 61049,67 грн.

Провадження у справі №911/4289/16 порушено відповідно до ухвали суду від 29.12.2016 року та призначено справу до розгляду на 19.01.2017 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 19.01.2017 року не зявився та 17.01.2017 року надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався до 02.07.2017 року.

В судовому засіданні 07.02.2017 року позивач позовні вимоги підтримав. Однак, відповідач в судове засідання 07.02.2017 року не зявився, 06.02.2017 року до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, яке було відхилено судом. Зокрема, обидва клопотання відповідача не обґрунтовані та не підтверджені жодними доказами. Перше клопотання було задоволено судом та відкладено розгляд справи, однак, відповідач повторно надіслав не підтверджене клопотання, жодних пояснень чи заперечень по суті спору без поважних причин не надав.

Згідно з п. п. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У звязку з неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, суд розглядає справу у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 21.06.2016 року позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, було укладено Договір № 6/16 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець зобов'язується виготовити та поставити у власність замовника металеві вироби, деталі, механізми (надалі товар) на підставі наданих замовником креслень, та/або надати замовлені замовником послуги (роботи), а замовник прийняти та оплатити Товар та/ або Послуги (роботи) в асортименті, кількості та за цінами, викладеним у Додатках до цього Договору, які є невід'ємною його частиною.

На виконання пункту 1.1. Договору сторонами було підписано специфікацію №1 від 01.06.2016 року, за умовами якої виконавець зобовязується згідно креслень замовника виготовити та поставити у власність замовника Сектор вінця зірочки (ГС190-22-02.01.001) в кількості 16 шт. на загальну суму 53 600,00 грн. з ПДВ.

Умовами специфікації №1 визначено, що строк поставки складає 14 календарних днів здати зарахування передплати, умови поставки DDP бульвар Незалежності 28-А, м. Бровари, Київської обл. склад Замовника, згідно з положеннями Інкотермс 2000 також зазначено, що невідємним додатком до цієї специфікації є креслення «Сектор венца звездочки ГС190-22-02.01.001».

22.06.2016 року позивач платіжним дорученням №4665 сплатив на рахунок відповідача 53 600,00 грн. з призначенням платежу плата за сектор вінця зірочки.

Однак, відповідач не виконав своїх зобовязань із виготовлення та поставки товару, у звязку із чим позивач звернувся до відповідача із вимогою №499/1 про сплату боргу в розмірі 53 600,00 грн. та пені в розмірі 5640,48 грн., в порядку ст. 530, ст. 612, п. 6.3. Договору № 6/16.

Відповідач листом від 01.12.2016 року Вих. №01/12 повідомив позивача про визнання боргу в розмірі 53 600,00 грн. та пені в розмірі 5640,48 грн., та про те, що зобовязується здійснити оплату боргу в повному обсязі у строк до 20.12.2016 року. Однак, у запропонований відповідачем строк кошти не були сплачені.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України, передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України, передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2, ч.3. ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на норму ч. 2, ч.3. ст. 693 Цивільного кодексу України здійснена позивачем передплата в сумі 53600 грн. підлягає поверненню позивачу, оскільки в порушення умов Договору, відповідач не здійснив поставку товару на передплачену суму.

Відповідно до ст.615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Частиною 3 ст.612 Цивільного кодексу України визначено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Аналогічні положення передбачені ч.2 ст.220 ГК України, яка передбачає, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Враховуючи, що відповідач спірні кошти в сумі 53600 грн. не повернув, товар на відповідну суму не поставив, розмір заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи, факт отримання коштів та їх безпідставного утримання відповідачем належним чином не спростовано, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 53600 грн. є правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою та підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 6.1. Договору, сторони несуть відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання зобовязань, прийнятих відповідно до умов цього Договору.

Неустойку та її розміри було передбачено пунктом 6.3. Договору, а саме, за несвоєчасну поставку товарів або надання послуг виконавець за письмовою вимогою замовника сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється до моменту виконання виконавцем своїх зобовязань.

У зв'язку з чим, позивач в позові просить стягнути з відповідача 7449,67 грн. пені за прострочення зобовязання щодо поставки товару.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Таким чином, враховуючи, що сторонами в п. 6.3. Договору погоджено неустойку за прострочення виконання зобовязання з поставки товару у господарських відносинах, така неустойка відповідає ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Враховуючи, що неустойка нараховується за порушення не грошового зобовязання і її стягнення врегульовано ст. 231 Господарського кодексу України, до такої неустойки не застосовуються обмеження згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Враховуючи передбачену п.6.3 Договору відповідальність та факт прострочення виконання зобовязань з поставки товару, вимога про стягнення неустойки є обґрунтованою і правомірною.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі виходячи з суми судового збору, яка підлягає сплаті з заявлених та задоволених позовних вимог, а саме 1378 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

Вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ-ТЕМ» (07400, Київська обл., м. Бровари, б-р Незалежності, 31, оф. 207, код 40058999) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЄНТИР-БУДЕЛЕМЕНТ» (07400, Київська обл., м. Бровари, б-р Незалежності, 28-А, код 36108100) 53 600,00 (пятдесят три тисячі шістсот) грн. передплати, 7449,67 (сім тисяч чотириста сорок девять) грн. пені та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 15.02.2017 р.