РІШЕННЯ

14 лютого 2017 року Справа № 913/62/17

Провадження №5/913/62/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬВЕДЕН-3000, м. Київ,

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Укрінком, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення 1215123 грн. 29 коп.

Господарський суд Луганської області у складі судді Віннікова С.В.

Секретар судового засідання Рвачов О.О.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 12.01.2017 б/н;

від відповідача представник не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача процентів по депозиту в сумі 1215123 грн. 29 коп. за договором банківського вкладу «Стандарт» №197349/ГО-1231 від 02.10.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 1058, 1060, 1061, 1066, 1070, 1073 Цивільного кодексу України та тим, що відповідач в порушення умов договору банківського вкладу «Стандарт» від 02.10.2014 № 197349/ГО-1231 не сплатив проценти за користування депозитом клієнта (позивача у справі).

До початку розгляду справи по суті від позивача 01.02.2017 через канцелярію суду надійшла заява про зміну предмету позову від 27.01.2017 №27/01/17-1, в якій позивач, посилаючись на частину 4 ст.22 ГПК України та ст.1212 ЦК України, просить стягнути з відповідача на його користь суму 1215123 грн 29 коп., яка є частиною від суми 4000000 грн. 00 коп., розміщеної на умовах договору банківського вкладу «Стандарт» №197349/ГО-1231 від 02.10.2014 на строк до 01.07.2016.

Позивач надав докази надіслання цієї заяви на юридичну адресу відповідача, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши вказану заяву позивача суд прийняв її до розгляду, оскільки вона не суперечить вимогам статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, предметом судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 1215123 грн 29 коп., яка є частиною від суми 4000000 грн. 00 коп., розміщеної на умовах договору банківського вкладу «Стандарт» №197349/ГО-1231 від 02.10.2014 на строк до 01.07.2016.

Відповідач правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Отримання ухвал суду відповідачем підтверджується підписом його представника на рекомендованих повідомленнях про поштові вручення, які долучені до матеріалів справи.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою.

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 2.1 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (зі змінами) передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідач не надав до матеріалів справи відзиву на позовну заяву та інші витребувані судом документи, що не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд розглядає справу за наявними матеріалами, враховуючи наступне: сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду цієї справи; будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від позивача та відповідача станом на дату та час проведення судового засідання не надходило; явка сторін не була визначена судом обовязковою; незявлення відповідача у засідання не перешкоджає вирішенню цього спору.

Дослідивши обставини справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Між ОСОБА_1 акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альведен-3000», як вкладником, 02.10.2014 укладено договір банківського вкладу «Стандарт» № 197349/ГО-1231 (а.с.9-11).

Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» 13.07.2016 було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Укрінком» (), яке є правонаступником всіх прав та обовязків ПАТ «Український інноваційний банк» (а.с.17).

Предметом вказаного договору є правовідносини, за якими вкладник перераховує банку безготівкові кошти в сумі 9000000 грн. 00 коп., а банк приймає та зараховує їх на вкладний (депозитний) рахунок № 0327 та зобовязується виплатити вкладнику суму депозитного вкладу та проценти на неї в строк, в порядку та на умовах, встановлених цим договором.

Позивач 02.10.2014 перерахував банку грошові кошти в сумі 9000000 грн. 00 коп. згідно із банківською випискою по особовому рахунку (а.с.13).

Відповідно до п.1.2 договору банк нараховує та виплачує вкладникові проценти на фактичну суму депозитного вкладу із розрахунку 22% річних.

Згідно із п. 2.1 договору проценти за депозитним вкладом нараховуються від дня наступного за днем наступного за днем зарахування суми депозитного вкладу на депозитний рахунок вкладника у банку до дня, який передує дню повернення депозитного вкладу, що вказаний в п.3.1 цього Договору.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що вкладник передає банку депозитний вклад на строк з 02.10.2014 по 01.01.2015. Днем повернення депозитного вкладу вважається 01.01.2015.

В день повернення депозитного вкладу банк перераховує суму вкладу та проценти, нараховані за останній період нарахування процентів на поточний рахунок вкладника. При цьому, депозитний рахунок закривається, а дія цього договору припиняється. Якщо день повернення депозитного вкладу з депозитного рахунку вкладника разом з нарахованими процентами припадає на вихідний (неробочий) день, то перерахування переноситься на перший наступний за ним операційний день, без нарахування процентів за додатковий час перебування вкладу на депозитному рахунку в банку (п. 3.2 договору).

У відповідності до п. 8.2 договору, зокрема, його дія припиняється при закінченні строку зберігання вкладу у відповідності до ст. 3 договору (п.п.8.2.2).

До вказаного договору було підписано декілька додаткових угод.

Додатковою угодою №6 від 23.09.2015 сторони домовилися продовжити строк дії договору до 01.07.2016. Днем повернення депозитного вкладу встановлено 01.07.2016 та визначено, що починаючи з 23.09.2015 банк нараховує та виплачує вкладникові проценти на фактичну суму депозитного вкладу, виходячи з процентної ставки 28% річних.

Враховуючи те, що закінчився строк зберігання вкладу, відповідачем допущене прострочення повернення депозиту в сумі 4000000 грн. 00 коп., яка є залишком коштів на депозитному рахунку №0327, відкритому згідно депозитному договору банківського вкладу «Стандарт» №197349/ГО-1231 від 02.10.2014 на строк до 01.07.2016.

При цьому, відповідачем вимога позивача, викладена в претензії від 13.10.2016 №13/10/16-4, залишена без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідачем умови депозитного договору не виконані, відповідні кошти не повернуті, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів до суду.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий, позовні вимоги не оспорені.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Нормами частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

У пункті 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" роз'яснено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Так, відповідно до частини першої статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 Цивільного кодексу України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

За умовами пункту 3.1 укладеного між сторонами договору банківського вкладу, строк дії вкладу до 01.07.2016.

Судом встановлено, що дія договору припинилася, проте грошові кошти за депозитним вкладом не були повернені відповідачем позивачу.

Так, відповідачем ніяким чином не спростовано позовні вимоги. Доказів повернення грошових коштів за депозитним вкладом не надано та в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти в сумі 1215123 грн. 29 коп.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача в сумі 18226 грн. 85 коп.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬВЕДЕН-3000 до ОСОБА_1 акціонерного товариства Укрінком про стягнення 1215123 грн. 29 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Укрінком, 93404, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Сметаніна, буд.3-А, ідентифікаційний код 05839888, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬВЕДЕН 3000, 04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 82-А, ідентифікаційний код 37616719, грошові кошти в сумі 1215123 грн. 29 коп. та судовий збір в сумі 18226 грн. 85 коп. Видати наказ.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.02.2017.

Суддя С.В.Вінніков