ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року Справа № 923/61/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Головльовій Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремтехкомплект", с. Грушівка, Куп'янського району Харківської області,

до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 коньяків "Таврія", м. Нова Каховка Херсонської області,

про стягнення 11 748 грн. 39 коп.,

за участю представників:

позивача - не прибув;

відповідача - ОСОБА_2, представник, дов. від 10.01.17р.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 8820,15грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 192,85грн. з урахуванням 3% річних, 2735,39грн. пені, відповідно до умов договору № 6 перевезення ваніажів автомобільним транспортом від 13.01.15. В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на положення ст. ст. 173, 174, 217, 232, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 625 ЦК України.

Представник позивача, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, надіславши клопотання про розгляд справи без участі його представника, у якому підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на наступні обставини. Станом на 05.01.2017 p., сума основного боргу у розмірі 6000,00 грн. Відповідачем погашена в повному обсязі (платіжне доручення № НОМЕР_1 від 05.01.2017 р.). Позивачем не вірно зроблений розрахунок пені, а саме: розрахунок пені проведений з порушенням вимог ч. 6 ст. 232 ГКУ та 258 Цивільного Кодексу України. Розмір пені, як штрафної санкції, повинен бути встановлений в договорі, що регулює той чи інший вид правовідносин. Розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ. Відповідно до п. 6.10. Договору від 13.01.2015 р. № 6, у випадку несвоєчасної оплати варторті послуг Замовник виплачує пеню у розмірі двух облікових ставок НБУ за кожен день прострочки. Відповідно до статті 258 ЦКУ до пені застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Право на стягнення всієї суми пені припиняється через один рік від дати невиконання зобов'язання по договору № 6 від 13.01.2015 року. Відповідно до п. 5.2 Договору № 6 від 13.01.2015 р. - оплата здійснюється в продовж 10 банківських днів. Рахунок на оплату наданий 18 березня 2015 року, тому, на думку відповідача, строк позовної давності сплинув першого квітня 2016 року. Відповідач також не погоджується з сумою розрахунку боргу з урахуванням індексу інфляції. Так, Позивачем здійснений розрахунок інфляційних втрат у розмірі 8820,15грн. При цьому, не зрозуміло яким чином та по якій формулі він був складений, оскільки інфляційне збільшення боргу відбулось на 1960,20 грн., а сума основного боргу з інфляцією складала би 7960,20 грн., де сукупний індекс інфляції за період розраховується за формулою: II ср. = (ІІ1/100) х (ІІ2/100) ...х (ІІХ/100) де II1 - індекс інфляції за перший місяц заборгованності; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ - індекс інфляції за оснанній місяц заборгованості. На виконання рекомендацій Верховного Суду України (Лист Верховного Суду України від 03.04.97 г. N 62-97р "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ") вважається, що сума, яка внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. Анологічно, якщо погашення заборгованості відбулось з 1 по 15 число відповідного місяця, інфляційна зміна розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 число місяця - інфляційна зміна розраховується з урахуванням цього місяця, (наприклад якщо заборгованість виникла з 20 січня 2016 року, а погашена 21 кітня 2016 року при розрахунку інфляційного збільшення враховується індекси інфляції за лютий, березень, квітень. Якщо заборгованість виникла з 12 січня 2016 року, а погашена 5 квітня 2016 року при розрахунку інфляційного збільшення враховується індекси інфляції за січень, лютий, березень). Таким чином, як стверджує відповідач, при розрахунку інфляційного збільшення за період з березня 2015 р по листопад 2016 рік, як це вказує позивач, березень місяць не повинен враховуватися, оскільки зобов'язання виникло 01.04.2015 р. (10 банківських днів з моменту надання рахунку). За розрахунком відповідача, інфляційні втрати складають 1960.20 грн. Також відповідач просить застосувати до вимог про стягнення пені позовну давність в один рік.

У судовому засіданні 23.02.17 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

13 січня 2015 р. між ТОВ «Ремтехкомплскт» (надалі за текстом рішення - Позивач) та ПАО «ОСОБА_1 коньяків «Таврія» (надалі за текстом рішення - Відповідач) був укладений договір № 6 перевезення ваніажів автомобільним транспортом (надалі за текстом рішення - Договір).

Відповідно до умов п. 5.1. Договору вартість робіт Преревізника визначається на підставі узгоджених і діючих тарифів і вказується в Заявці по організації перевезення.

Відповідно до п. 5.2. Договору оплата здійснюється в продовж 10-ти банківських днів на підставі наданих перевізником оригіналів наступних документів.

а) рахунок на оплату

б) товарно-транспортних накладних на веі здійсненні перевезення з відмітками?вантажоотримувача про отримання вантажу

в) розхідна накладна на вантаж,

г) акт прийняття - здачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 6.9. Договору в разі порушення строків надання документів відповідно п. 3.9. документи для закриття звітного періоду не приймаються, оплата не проводиться. Наявні документи повинні бути переоформлені на поточний період (рахунки на оплату, акт прийнягтя-здачі виконаних робіт) згідно вимог п. 5.2. проводиться оплата.

ТОВ «Ремтехкомплскт» на підставі договору № 6 від 13.01.2015р. були здійсненні перевезення за маршрутом: м. Нова Каховка - м. Кривий Ріг - м. Кіровоград, після чого 18.03.15 сторонами був підписаний акт виконаних робіт № 249 і на адресу замовника ПАО «ОСОБА_1 коньяків «Таврія» направлений рахунок на оплату № 249 від 18 березня 2015р. на суму 6000 грн.

Таким чином, у відповідача виникло грошове зобов'язання зі сплати позивачу 6000,00грн. основного боргу у строк до 29.03.2016 р.

Зазначена сума основного бргу Відповідачем погашена в повному обсязі з простроченням (платіжне доручення № НОМЕР_1 від 05.01.2017 р.).

Відповідно до умов договору (п. 6.1. Договору) за неналежне виконання умов договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до умов п. 6.10. Договору від 13.01.2015 р. № 6 у випадку несвоєчасної оплати варторті послуг Замовник виплачує пеню у розмірі двух облікових ставок НБУ за кожен день прострочки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань": "платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтями 1 та 2 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу, та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня".

Відповідно до статті 232 (ч. 6) Господарського кодексу України: "нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано".

За поданим позивачем розрахунком, розмір пені, нарахований за 394 дні становить 2735,39грн.

Отже, період нарахування пені позивачем перевищує шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, тому судом визнається невірним розрахунок пені, здійснений позивачем.

Крім того, відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України: "загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки".

Статтею 258 Цивільного кодексу України для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік.

Відповідно до частини 1 ст. 259 ЦК України: "позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін".

Відповідно до положень частин 3 та 4 ст. 267 ЦК України: "позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові".

Відповідну заяву відповідач зробив у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 261 ЦК України "за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання".

Виконання вказаного вище гошового зобов'язання прострочено відповідачем починаючи з 30.03.15 відповідно, річний строк позовної давності щодо стягнення пені сплинув 30.03.16.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України: "боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом".

За розрахунком позивача, розмір сум з урахуванням встановленого індексу інфляції і 3 % річних становить 8820,15грн. та 192,85грн., відповідно.

Судом не приймається до уваги розрахунок суми інфляційних, здійснений позивачем, оскільки за розрахунком суду, доданим до справи, розмір суми з урахуванням встановленого індексу інфляції, з урахуванням того ж періоду та суми основного боргу, становить 1960,42грн.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України: "зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині, щодо стягнення 1960грн.42коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 192грн.85коп. з урахуванням 3% річних, а заперечення відповідача проти вказаної частини позовних вимог не приймаються судом до уваги.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині, щодо стягнення 6859,73грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції (у зв'язку з невірним розрахунком) та 2735,39грн. пені (у зв'язку зі спливом річного строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України: "судові витрати покладаються на відповідача та позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог".

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 коньяків "Таврія" (ідентифікаційний код - 00413475, адреса - 74905, Херсонська обл., м. Нова Каховка, просп. Дніпровський, 299) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремтехкомплект" (ідентифікаційний код 313140480, адреса 63701, Харківська обл.. Купянський р-н., с Грушівка, вул. Садова, 98-А) 1960грн.42коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 192грн.85коп. з урахуванням 3% річних, 293грн.25коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 27 лютого 2017 р.

Суддя Ю.В. Гридасов