КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2017 р. Справа№ 911/2320/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Заверуха Р.В. - представник, дов. б/н від 20.07.2016;

від відповідача: Корчинський Б.І. - представник, дов. № 555/09.26 від 27.07.2016;

від третіх осіб: 1. Жеребцов В.В. - голова;

2. Семенков М.В. - представник, дов. № 22 від 09.07.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Гаражного кооперативу „Новий"

на рішення Господарського суду Київської області від 28.11.2016

у справі № 911/2320/16 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом Гаражного кооперативу „Новий"

до Васильківської міської ради

терті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

1. Васильківська районна державна адміністрація;

2. Глевахівська селищна рада;

про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області звернувся Гаражний кооператив „Новий" з позовом до Васильківської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення 54 сесії Васильківської міської ради Київської області 5 скликання від 20.08.2010 № 09.212-54-V „Про затвердження проекту із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки під існуючими гаражами автогаражному кооперативу „Новий" на території військового містечка № 11" та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного 05.08.2011 між позивачем та відповідачем, зареєстрованого Відділом Держкомзему у місті Василькові 05.11.2011, з моменту укладення.

Ухвалою від 23.08.2016 Господарський суд Київської області залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Васильківську районну державну адміністрацію.

Ухвалою від 29.09.2016 Господарський суд Київської області залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Глевахівську селещну раду.

Рішенням від 28.11.2016 Господарський суд Київської області в задоволенні позову відмовив повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ГК „Новий" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 28.11.2016 у справі № 911/2320/16 повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2016 апеляційну скаргу Гаражного кооперативу «Новий» на рішення Господарського суду Київської області від 28.11.2016 у справі № 911/2320/16 прийнято до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 26.01.2017 у судовому засіданні за участю повноважних представників сторін.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 розгляд справи № 911/2320/16 відкладено на 16.02.2017.

В судовому засіданні 16.02.2017 представник позивача апеляційну скаргу у даній справі підтримав, просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, з підстав, викладених, зокрема, у апеляційній скарзі.

Представники відповідача та третіх осіб у судовому засіданні 16.02.2017 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили рішення Господарського суд Київської області від 28.11.2016 у справі № 911/2320/16 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі; в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши докази, що є у справі, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третіх осіб, обговоривши доводи апеляційної скарги, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням 54 сесії Васильківської міської ради Київської області 5 скликання № 09.212-54-V від 20.08.2010 «Про затвердження проекту із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки під існуючими гаражами автогаражному кооперативу «Новий» на території військового містечка № 11» затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду позивачу на території військового містечка № 11 під існуючими гаражами; передано позивачу в оренду земельну ділянку, кадастровий № :03:007:0036, загальною площею 1,3161 га на території військового містечка № 11 під існуючими гаражами терміном на 10 років; доручено міському голові укласти договір оренди земельної ділянки згідно із чинним законодавством.

На виконання рішення 54 сесії Васильківської міської ради Київської області 5 скликання (відповідача) № 09.212-54-V від 20.08.2010, між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки від 05.08.2011, відповідно до п. 1 якого, відповідач, за договором орендодавець, надав а позивач, за договором орендар, прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (кадастровий номер № :03:007:0036), яка знаходиться на території військового містечка № 11 в м. Василькові Київської області, згідно із рішенням 54 сесії Васильківської міської ради Київської області 5 скликання № 09.212-54-V від 20.08.2010.

Згідно із п.п. 2, 6, 7 договору від 05.08.2011 в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,3161 га; договір укладено терміном на 10 років; орендна плата вноситься позивачем у грошовій формі на розрахунковий рахунок відповідача у розмірі 4,0 відсотка нормативної грошової оцінки, що становить 30 203,21 грн. на рік.

05.08.2011 між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі земельної ділянки.

Позивач, з метою виконання вимог ст. 289 ПК України, листа ДФС України від 19.01.2016 № 1656/7/99-99-17-04-02-16 «Про зміни до Податкового кодексу України та індексацію нормативної грошової оцінки земель», відповідно до вимог п. 10 договору від 05.08.2011, звернувся до Управління Держгеокадастру у Васильківському районі із заявою про надання витягу із технічної документації з нової нормативно-грошової оцінки орендованої ділянки.

У відповіді на заяву позивача, Управлінням Держгеокадастру у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, стосовно надання Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 1,3161 га, кадастровий номер :03:007:0036, під існуючими гаражами, повідомлено, що оскільки вищезазначена земельна ділянка розташована за межами існуючої межі м. Васильків, надання витягу з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки можливий за умови включення її в межі м. Васильків у встановленому законом порядку.

У зв'язку із вищевикладеним, позивач стверджує, що відповідач, приймаючи рішення сесії та укладаючи договір від 05.08.2011, не мав відповідних повноважень.

Згідно із ст. 122 Земельного кодексу України, в редакції, станом на 05.08.2011, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб; Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування із відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб; районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини шостої цієї статті, крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті; обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті; Київська та Севастопольська міські державні адміністрації передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті; Рада міністрів Автономної Республіки Крим на території Автономної Республіки Крим передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст та за їх межами для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті, а також погоджує передачу таких земель у власність або у користування районними державними адміністраціями на їх території для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо); Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтями 149, 150 цього Кодексу.

Як зазначає відповідач, спірна земельна ділянка до 1975р. знаходилась у межах села Западинка Васильківського району Київської області.

Згідно із Указом Президії Верховної Ради Української РСРС «Про утворення районів у містах і віднесення деяких міст Української РСР до категорії міст обласного значення» від 03.03.1975 за № 3568-VIII було «Включено село Западинка Васильківського району Київської області в межі міста Василькова.

Порядок оформлення витягів з кадастру, його видачі та форма вилучення з державного земельного кадастру регулюється постановою Кабміну № 1051 від 17.10.2012, яким передбачено, що витяг з Державного земельного кадастру підтверджує внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку.

Відповідно до витягу Держземкадастру про земельну ділянку від 06.09.2016 № НВ 016 спірна земельна ділянка розташована в Київській області, м. Васильків, на території в/м № 11, документом на підставі якого відведена земельна ділянка, є рішення Васильківської міської ради від 20.08.2010 № 09.212-54-05 «Про затвердження проекту із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки під існуючими гаражами автогаражному кооперативу «Новий» на території військового містечка № 11».

Спірна земельна ділянка знаходиться на території військового містечка № 11 в межах Васильківської міської ради, що не заперечується ані позивачем, ані відповідачем та не спростовується матеріалами справи.

29.07.1996 рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради народних депутатів № 164 «Про прийняття на баланс фонду комунального майна міста військового містечка № 11 м. Василькова» було затверджено акт від 24.07.1996 про прийняття на баланс фонду комунального майна військового містечка № 11 м. Василькова та акт приймання-передачі земельної ділянки, інженерних мереж, комунальних споруд, житлових будинків та об'єктів соцкультпобуту військового містечка № 11 Міністерства оборони України до комунальної власності Васильківської міської ради від 24.07.1996.

Також, 30.03.2001 Глевахівська селищна рада рішенням № 244-15 «Про затвердження генерального плану розвитку селища Глеваха та погодження меж міста Васильків» затвердила генеральний план розвитку селища з виключенням житлового масиву в/м №11 з території селища та звернулася до міської ради з клопотанням про погодження меж селищної ради.

12.06.2001 Васильківська міська рада ухвалила рішення № 8-14 «Про погодження меж міста Василькова», яким погодила межі м.Василькова та смт. Глеваха загальною площею 3100 га.

Рішенням Васильківської міської ради від 09.02.2007 № 08.78-16 «Про погодження межі м. Василькова та смт. Глеваха», погоджено межу м. Василькова та смт. Глеваха з включенням житлового масиву в/м № 11 площею 91,3 га до території м. Василькова.

13.03.2007 року актом прийому-передачу спільні комісії Васильківської міської ради та Глевахівської селищної ради земельна ділянка житлового масиву в/м №11 була прийнята в межі Васильківської міської ради.

Отже, на момент передачі в оренду спірної земельної ділянки позивачу за договором від 05.08.2011, землі в/м № 11 були передані Васильківській міській раді і знаходились в межах населеного пункту м. Василькова, що не заперечується ані відповідачем, ані третіми особами у справі.

Доказів на спростування вищевикладеного позивачем не надано, не містять таких доказів із матеріали справи № 911/2320/16.

Як визначено ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси; суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Також ст. 155 ЗК України передбачає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що наведені норми законодавства пов'язують, як можливість звернення до суду, так і скасування акту місцевого самоврядування не лише з фактом його суперечності законодавству, а й з фактом порушення цивільних прав або інтересів відповідної особи.

Отже, підсумовуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що обставини справи у їх сукупності свідчать про безпідставність і необґрунтованість заявленого позову, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення відповідачем вимог законодавства щодо надання позивачу в оренду спірної земельної ділянки, а також позивачем не визначено яке його порушене право підлягає захисту, тому погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відмову у його задоволенні в повному обсязі.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржника не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Гаражного кооперативу „Новий" на рішення Господарського суду Київської області від 28.11.2016 у справі № 911/2320/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 28.11.2016 у справі № 911/2320/16 залишити без змін.

3. Справу № 911/2320/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

С.А. Гончаров