ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2017 р. Справа № 914/2828/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Бонк Т.Б.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 м.Сан-Франциско ОСОБА_3 Штати Америки б/н від 26.12.2016р.

на рішення господарського суду Львівської області від 12.12.2016р.

у справі № 914/2828/16

за позовом: ОСОБА_2 м.Сан-Франциско, ОСОБА_3 Штати Америки

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «БЛОК-М» с.Милятичі, Пустомитівський район, Львівська область

про - визнання недійсними рішень, прийнятих загальними зборами учасників ТзОВ «БЛОК-М» 08.12.2013р., оформлені протоколом №08/12-2013 від 08.12.2013р.;

- визнання недійсними змін до Статуту ТзОВ «БЛОК-М», затверджені загальними зборами учасників ТзОВ «БЛОК-М» від 08.12.2013р. і зареєстровані державним реєстратором.

за участю представників сторін від:

позивача: не зявився;

відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю б/н від 22.08.2016 р.; ОСОБА_5 керівник.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.12.2016 р. (суддя Ю.О.Сухович) відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду мотивоване тим, що присутність на оспорюваних загальних зборах представника позивача п.Серебрянного Ю.Л., який діяв на підставі довіреності, виданої позивачем, підтверджує факт обізнаності останнього про проведення спірних загальних зборів. При цьому, представник позивача на загальних зборах учасників товариства ОСОБА_6 не висловлював жодних заперечень чи зауважень щодо порядку денного чи повідомлення його або його довірителя про збори, як і про включення додаткових питань для голосування на зборах, що свідчить про те, що посилання позивача на порушення процедури скликання загальних зборів є безпідставним та таким, що не могло вплинути на прийняті загальними зборами рішення.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що висновок місцевого господарського суду про те, що ОСОБА_7 мав повноваження реєструватися та приймати участь у загальних зборах товариства 08.12.2013 р. зроблено без урахування того, що довіреність на представництво містить обмеження представника у здійсненні ним повноважень та повязує можливість приймати участь у зборах та голосувати на них з попереднім обовязковим погодженням таких дій з довірителем. Крім цього, скаржник зазначає, що відповідач не виконав обовязку щодо належного повідомлення в передбачений законом та статутом строк та спосіб ОСОБА_2 про час, місце та порядок денний загальних зборів.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що чинне законодавство не встановлює особливих вимог до форми чи змісту довіреності на участь в загальних зборах господарського товариства. Обмеження повноважень представника щодо вчинення конкретних дій мають бути обумовлені в довіреності. Оскільки довіреність на ім'я ОСОБА_6 прямо передбачала відсутність необхідності доведення факту погодження дій представника із довірителем, то таке погодження презюмується та не потребує додаткового встановлення товариством (що прямо зазначено в довіреності). Більше того, довіреність прямо передбачає, що умови, на яких представник може підписувати документи та вчиняти інші дії відомі представнику.

В судовому засіданні представником відповідача викладено заперечення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представника відповідача у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, громадянин ОСОБА_3 Штатів Америки ОСОБА_2 станом на 08.12.2013р. був учасником ТОВ «БЛОК-М» з часткою у статутному капіталі 6,67%.

08.12.2013р. відбулись загальні збори учасників ТОВ «БЛОК-М», оформлені протоколом №08/12-2013, з наступним порядком денним зборів:

1. Про відступлення (відчуження) часток (частини частки) у статутному капіталі та повязану з цим зміну у складі учасників ТОВ «БЛОК-М»;

2. Про перерозподіл часток учасників у статутному капіталі товариства;

3. Про внесення змін до статуту товариства;

4. Про доручення вивчення питання щодо зміни в розділі 15 статуту товариства;

По питанню першому порядку денного загальні збори учасників товариства вирішили: надати згоду та затвердити відчуження і передачу частки ОСОБА_8, а саме 6,66% статутного капіталу товариства, що складає 666,00 грн. громадянину ОСОБА_9; вивести ОСОБА_8 зі складу учасників товариства;

Надати згоду та затвердити відчуження частини належної ОСОБА_6 частки статутного капіталу товариства, а саме у розмірі 3,34% статутного капіталу товариства;

Надати згоду та затвердити відчуження частини належної ОСОБА_10 часткистатутного капіталу товариства, асаме у розмірі 5% статутного капіталу товариства, що складає 500,00 грн. громадянину ОСОБА_5;

Надати згоду та затвердити відчуження частини належної ОСОБА_11 частки статутного капіталу товариства, а саме у розмірі 5% статутного капіталу товариства, що складає 500,00 грн. громадянину ОСОБА_5;

По питанню другому порядку денного загальні збори учасників товариства вирішили: затвердити наступний розподіл часток учасників у статутному капіталі товариства:

ОСОБА_5І - сума чатки 5000,00 грн., що становить 50% статутного капіталу;

ОСОБА_6 - сума частки 333,00 грн., що становить 3,33% статутного капіталу;

ОСОБА_11- сума частки 2000,00 грн., що становить 20% статутного капіталу;

ОСОБА_10 сума частки 2000,00 грн., що становить 20% статутного капіталу;

ОСОБА_2 сума частки 667,00 грн., що становить 6,67 % статутного капіталу.

По питанню третьому порядку денного загальні збори учасників товариства вирішили: внести зміни до статуту товариства, повязані зі змінами у складі учасників товариства та перерозподілу їх часток, шляхом підписання змін до статуту товариства; затвердити запропоновані зміни до статуту товариства;

уповноважити ОСОБА_12 здійснити усі необхідні дії щодо реєстрації змін статуту товариства та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

По питанню четвертому порядку денного загальні збори учасників товариства вирішили: доручити ОСОБА_6 та ОСОБА_13 вивчити питання щодо можливості спадкування правонаступниками (спадкоємцями) учасників їхніх часток у статутному капіталі товариства, а також можливості внесення змін у розділі 15 статуту товариства з чітким формулюванням про те, що товариство не праві відмовити правонаступникам (спадкоємцям) вступити до товариства.

Як встановлено судом першої інстанції, на загальних зборах учасників ТОВ «БЛОК-М» 08.12.2013р. були присутні учасники, що володіють 100% голосів, а саме: ОСОБА_11 25% голосів; ОСОБА_10 25% голосів; ОСОБА_5 30% голосів; ОСОБА_6 6,67% голосів; ОСОБА_2 (через свого представника по довіреності ОСОБА_6Л.) -6,67 % голосів; ОСОБА_8 6,66% голосів.

Підставою позовних вимог є те, що перелічені рішення були прийняті на зборах з порушенням вимог чинного законодавства України щодо їх організації та проведення, внаслідок чого порушено право позивача на участь та здійснення ним своїх прав відносно управління товариством. Крім цього, позивач вважає, що він не передавав ОСОБА_6 прав самостійно приймати участь у загагльних зборах товариства. Жодних усних чи письмових доручень ОСОБА_6 відносно його участі від імені ОСОБА_2 у загальних зборах ТОВ «БЛОК-М» 08.12.2013р. не давав, приймати будь-які рішення від його імені чи голосувати за такі рішення не уповноважував, про проведення загальних зборів ТОВ «БЛОК-М» 08.12.2013р. позивач був не повідомлений. Наведене, на думку позивача, підтверджується заявою ОСОБА_2 від 27.05.2016р., посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_14

При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з такого.

Згідно ч.1 ст.167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно ст.10 Закону України «Про господарські товариства», учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Аналогічні права перелічені у п.5.1 статуту товариства: учасники товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства, бути обраними до органів управління товариства; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); отримувати повну інформацію про діяльність товариства, ознайомлюватися з даними бухгалтерського обліку, звітності і іншої документації; здійснити відчуження часток у статутному капіталі товариства в порядку, встановленому цим статутом; вийти в установленому порядку з товариства.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про господарські товариства», п.12.1 статуту товариства встановлено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

При цьому, необхідно зазначити, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. ст. 43, 61 Закону України «Про господарські товариства». Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо (вказаної позиції дотримується Верховний Суд України у постанові пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»).

Згідно з приписами ст.61 Закону України «Про господарські товариства», загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Судова колегія звертає увагу на те, що обов'язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний). Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Як вбачається із протоколу загальних зборів учасників ТОВ «БЛОК-М» від 08.12.2013р. № 08/12-2013 на зборах були присутні всі учасники (особисто або через представників), які в сукупності володіли 100% голосів товариства. Так, від імені ОСОБА_2 по довіреності діяв п.Серебрянний Ю.Л., решта учасників (ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_8Г.) діяли особисто.

ОСОБА_6 на загальних зборах учасників ТОВ «БЛОК-М» 08.12.2013р. діяв від імені ОСОБА_2 на підставі посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_15 довіреності від 29.04.2011р., зареєстрованої в реєстрі за №279.

Відповідно до ст.58 Закону України «Про господарські товариства», п.12.2 статуту товариства, учасник товариства вправі передати свої повноваження на загальних зборах учасників іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства.

Таким чином, право участі в загальних зборах, що належить учаснику товариства, може бути делеговане представнику (в тому числі і на підставі довіреності), який діє від імені такого учасника.

Згідно ст.ст. 237, 244, ч.5 ст. 245(в редакції, що діяла на момент прийняття оспорюваних рішень загальних зборів) Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору,закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. За змістом цієї норми довіреністю є письмовий документ, що підтверджує повноваження представника діяти від імені довірителя у відносинах з третіми особами.

Довіреність на право участі та голосування на загальних зборах може посвідчуватися реєстратором, зберігачем, нотаріусом та іншими посадовими особами, які вчиняють нотаріальні дії, чи в іншому порядку, передбаченому законодавством.

Судом встановлено, що довіреність від 29.04.2011р. зареєстрована в реєстрі за №279 видана учасником товариства ОСОБА_2 іншому учаснику товариства ОСОБА_6 є вчинена й оформлена належним чином з дотриманням вимог цивільного законодавства щодо форми та інших необхідних реквізитів такого документу: довіреність завірена нотаріально, в ній вказаний строк дії три роки, дата її вчинення, місце вчинення, відомості про довірителя та повіреного, обсяг повноважень. За змістом і формою довіреність відповідає не тільки вимогам цивільного законодавства, але і глави 5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, чинного на момент видачі довіреності.

Як вбачається зі змісту довіреності від 29.04.2011р., якою п.Писаревський Б.І. уповноважує п. Серебрянного Ю.Л. діяти від його імені із наступним обсягом повноважень : «… управляти та розпоряджатися від його імені корпоративними правами, що належать йому як учаснику (засновнику) ТОВ «Блок-М»;

«… представляти інтереси довірителя на загальних зборах ТОВ «Блок-М», приймати рішення та голосувати від імені довірителя із будь-яких питань, що попередньо усно узгоджувалися з довірителем, проте без доведення факту такого узгодження третім особам, в тому числі з питань, що повязані з майновими правами як учасника товариства. Розпоряджатися належними довірителю корпоративними правами (часткою у статутному капіталі) товариства з обмеженою відповідальністю «Блок-М» у межах, що допускається чинним законодавством України та статутними документами товариства з обмеженою відповідальністю «Блок-М»;

«… підписувати протоколи зборів учасників товариства, підписувати нову редакцію Статуту…. підписувати заяви та /або інші правочини про продаж чи інше оплатне відступлення належної мені частки (або частини від цієї частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Блок М»;

«… розписуватися на будь яких документах, повязаних з цією довіреністю і стосуються управління та розпорядження корпоративними правами»;

«… виконувати всі дії в межах та обсязі, передбачених чинним законодавством для такого роду повноважень, які будуть необхідними для правильного й ефективного ведення справ та захисту інтересів як засновника ТОВ «Блок-М».

Довіреність видана на строк 3 роки, посвідчена належним чином приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу , ОСОБА_15 та зареєстрована у реєстрі за №279.

З огляду на вищевикладене, повірений - п.Серебрянний Ю.Л. мав повноваження на участь у загальних зборах ТОВ «Блок-М» від імені позивача, мав право на реєстрацію учасників ТОВ «Блок-М» при визначенні кворуму таких зборів, мав право голосувати при прийнятті оспорюваних рішень, а також голосувати за оспорювані зміни до статуту ТОВ «Блок-М».

Щодо тверджень апелянта про те, що ним до матеріалів справи долучену нотаріально посвідчену заяву від 27.05.2016р., у якій ОСОБА_2, підтверджуючи видачу ним 29.04.2011р. довіреність п.Серебрянному Ю.Л. на представлення його інтересів як учасника (засновника) ТОВ «Блок-М», повідомляє, що з дати видачі зазначеної довіреності ОСОБА_6 ні в усній, ані в письмовій формі, ані будь-яким іншим шляхом не узгоджував з ним жодних дій, які він (ОСОБА_2І.) уповноважував його виконувати від свого імені, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, вищевказана довіреність була належно оформлена та містила необхідні повноваження для прийняття оспорюваних рішень.

При цьому, колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду, що вищезазначена заява ОСОБА_2 не може бути прийнята судом як належний та допустимий доказ на підтвердження правомірності позиції позивача, оскільки заява датована 27.05.2016 р., загальні збори товариства відбулись 08.12.2013р., і з часу видачі довіреності до моменту проведення загальних зборів товариства, ОСОБА_2 не відкликав виданої п.Серебрянному Ю.Л. довіреності; не вжив заходів до призупинення або припинення її дії і позбавлення повіреного повноважень, які перелічені в довіреності. Разом з тим, ОСОБА_2 не оспорював факт представництва за цією довіреністю п.Серебрянного Ю.Л. та дії представника, повязані із участю у загальних зборах ТОВ «БЛОК-М» 08.12.2013р. та голосуванням по питаннях порядку денного.

Стосовно посилань позивача про неповідомлення його належним чином про проведення загальних зборів товариства, що відбулись 08.12.2013р. суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями п.12.14 статуту ТОВ «Блок-М» (в редакції, чинній на момент проведення спірних загальних зборів) про проведення загальних зборів учасники повідомляються письмово з зазначенням часу і місця проведення загальних зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів учасників. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на загальних зборах учасників.

Необхідно зазначити, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень. Вищий господарський суд України у постанові пленуму №4 від 25.02.2016 р. виділяє безумовні підстави для скасування рішень загальних зборів, та такі, які лише можуть бути підставою для скасування (ст.ст.59,60 Закону України «Про господарські товариства»).

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у звязку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення (вказаної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові пленуму №4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин»)

Одночасно, як встановлено судом першої інстанції та зазначено вище в рішенні, позивач фактично взяв участь в загальних зборах через свого представника.

При цьому, порушення процедури скликання загальних зборів, саме по собі, не є підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів, тим більше, за присутності всіх учасників особисто або через представників, які під час зборів не висували зауважень до порядку їх скликання та голосували «за» по всіх питаннях порядку денного, також не висували зауважень по суті питань порядку денного, в тому числі щодо відсутності в повірених права на підписання відповідних документів.

А отже, враховуючи те, що позивач брав участь на загальних зборах учасників товариства 08.12.2013р. через свого представника, правові підстави для задоволення позову про визнання недійсними рішень прийнятих на таких зборах відсутні.

Крім цього, доводи позивача про порушення порядку скликання та проведення загальних зборів, позбавлення його можливості підготуватися до розгляду питань порядку денного, внести свої пропозиції до порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах, не можуть слугувати належною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів чи статуту товариства.

Слід зазначити, що присутність на оспорюваних загальних зборах представника позивача п.Серебрянного Ю.Л., який діяв на підставі довіреності, виданої позивачем, також підтверджує факт обізнаності останнього про проведення спірних загальних зборів. Аналогічної правової позиції про те, що факт присутності представника особи на загальних зборах, учасником яких є ця особа, підтверджує факт обізнаності цієї особи про проведення загальних зборів, дотримується Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015р. у справі №910/11794/14.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсними змін до статуту ТОВ «БЛОК-М2, затверджені загальними зборами учасників ТОВ «БЛОК-М» від 08.12.2013р. і зареєстровані державним реєстратором, необхідно зазначити таке.

Згідно ст. 20 ГК України, статут юридичної є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Як підтверджується матеріалами справи, позивачем не наведено підстав та правового обґрунтування необхідності визнання недійсними змін до статуту товариства.

Водночас, судова колегія вважає правомірним рішення суду першої інстанції про те, що оскільки рішення загальних зборів учасників ТОВ «Блок-М» від 08.12.2013р., оформлені протоколом №08/12-2013, не підлягають визнанню недійсними з мотивів, на які посилається позивач та з вищенаведених судом підстав, то внесення змін до статуту на підставі цього рішення не може вважатися неправомірним, у зв'язку з чим, вимога позивача про визнання недійсними змін до статуту ТОВ «БЛОК-М», затверджені загальними зборами учасників ТОВ «БЛОК-М» від 08.12.2013р. і зареєстровані державним реєстратором, яка є похідною від вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства від 08.12.2013р., задоволенню не підлягає.

Також, колегією суддів враховується та обставина, яка вказує на відсутність фактичної зміни частки та відповідно корпоративних прав позивача, оскільки оспорюваними рішеннями і внесеними змінами до статуту перерозподіл часток здійснювався між іншими учасниками товариства, а частка позивача та обсяг його корпоративних прав залишились незмінними.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення прийняте із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 12.12.2016 р. у справі

№ 914/2828/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.02.2017 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Бонк Т.Б.

ОСОБА_1