ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" лютого 2017 р. Справа № 910/22941/16

За позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", 01001, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УТК", 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 221

про стягнення 112668,60 грн.

суддя Н.Г. Шевчук

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №062/15/1/03-19 від 04.01.2017);

від відповідача: не з'явився.

суть спору:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулось у господарський суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УТК" про стягнення 112668,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору № 08-С/444 про встановлення сервітуту від 01.08.2013 за період з грудня 2015 року по жовтень 2016 року в частині повної та своєчасної оплати.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника у судові засідання, письмового відзиву на позов, не подав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача суд

встановив:

01.08.2013 між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УТК» (сервітуарій) укладено Договір № 08-С/444 про встановлення сервітуту (надалі Договір, а.с. 9-12), предметом якого є обмежене право користування сервітуарієм житловими та нежитловими будівлями комунальної власності (об'єкти розміщення) для розміщення сервітуарієм своїх телекомунікаційних мереж, що знаходяться за адресами, зазначеними в додатку №1 до договору.

Відповідно до пункту 2.3. Договору загальна плата за даним договором становить 10 242,00 грн. за один календарний місяць, яка сплачується до 15 числа місяця за поточний місяць на повний обсяг обумовлених договором платежів.

Згідно з пунктом 3.1.1. Договору сервітуарій зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату, передбачену договором.

Додатком № 1 до Договору № 08-С/444 про встановлення сервітуту від 01.08.2013 року встановлено адресний перелік розміщення телекомунікаційних мереж (а.с. 14-15).

В подальшому сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 31.12.2014 до Договору № 08-С/444 про встановлення сервітуту від 01.08.2013 (а.с. 15-20), якою внесено зміни до Договору в частині розміру плати (10 242,60 грн. - щомісячна плата), строку дії договору та адресного переліку розміщення телекомунікаційних мереж.

За твердженнями позивача, відповідач належним чином умови Договору № 08-С/444 про встановлення сервітуту від 01.08.2013 в частині повної та своєчасної оплати за період з грудня 2015 року по жовтень 2016 року не виконав, у зв'язку за ним утворилась заборгованість в розмірі 112668,60 грн., яку і просить стягнути позивач.

Згідно з частиною першою статті 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України встановлено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Відповідно до частин першої, пятої статті 403 Цивільного кодексу України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Згідно з частин першою, третьою статті 404 Цивільного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Як встановлено судом, у відповідача виникло зобов'язання перед позивачем за Договором № 08-С/444 про встановлення сервітуту від 01.08.2013 щодо сплати 112668,60 грн. за період з грудня 2015 року по жовтень 2016 року.

Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України перпедбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач, в судове засідання не з'явився, доказів сплати передбачених умовами договору № 08-С/444 від 01.08.2013 платежів не надав, доводів позивача не спростував, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вимога позивача стягнення 112668,60 грн.є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судом покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УТК" (код 32932691) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (код 03366500) 112668 (сто дванадцять тисяч шістсот шістдесят вісім) грн. 60 коп. заборгованості та 1690 (одна тисяча шістсот девяносто) грн. 03 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 27.02.2017