ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2017 р. Справа № 925/1597/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Ткаченку А.О., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача - не зявились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фідленс Фармінг» до товариства з обмеженою відповідальністю «Чорнобайпродсервіс» про стягнення 227 062 грн. 22 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фідленс Фармінг» звернувся в господарський суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Чорнобайпродсервіс» (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору поставки на умовах відстрочення платежу № 22-3х від 12.10.2015 року, 155 000 грн. основного боргу, 38 600 грн. 97 коп. пені, 9 789 грн. 71 коп. інфляційних втрат, 23 671 грн. 54 коп. 20% річних, що разом складає 227 062 грн. 22 коп., та відшкодування судових витрат.

В засіданні суду позивач в особі свого представника позов з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду без поважних причин не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 75 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

12.10.2015 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фідленс Фармінг», як постачальник, і відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Чорнобайпродсервіс», як покупець, уклали договір поставки на умовах відстрочення платежу № 22-3х (далі Договір), за умовами якого постачальник продає, а покупець купує на умовах даного Договору товар, в кількості, асортименті, цінах та умовах поставки («ІНКОТЕРМС 2010»), що обумовлюється в додатках або специфікаціях або видаткових накладних, які є невідємною частиною цього Договору (п. 1.1 Договору).

Згідно п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору ціна на товар наведені у видаткових накладних, специфікаціях та рахунках-фактурах та включають вартість доставки товару покупцю, загальна вартість Договору визначається сумарною ціною всього товару, поставленого постачальником на виконання умов Договору, оплата вартості товару проводиться покупцем відповідно до умов: частину вартості товару в розмірі 20 % покупець оплачує не пізніше, ніж за 3 календарних дні до моменту відвантаження товару зі складу постачальника. Друга частина вартості товару в розмірі 80 %, оплачується покупцем на умовах відстрочення кінцевого розрахунку: протягом 10 календарних днів з дня відвантаження товару зі складу постачальника (дата зазначена у видатковій накладній).

Відповідно до п. 6.2 Договору у разі порушення покупцем строків оплати товару, він сплачує на користь постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка існувала в період прострочення та двадцять процентів річних за неправомірне користування грошовими коштами за весь час прострочення. Неустойка нараховується по день остаточного проведення розрахунку покупцем.

Договір набирає чинності в момент підписання його представниками сторін та скріпленням печатками його тексту і діє до 31.12.2015 року, а в частині зобовязань, які виникли під час дії Договору до повного їх виконання (п. 8.1 Договору).

На виконання зобовязань за Договором позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 318 635,64 грн., що підтверджується видатковою накладною № ФФВ00003210 від 20.04.2016 р. на суму 35 150,40 грн., видатковою накладною № ФФВ00003472 від 28.04.2016 р. на суму 52 725,60 грн., видатковою накладною № ФФВ00003855 від 12.05.2016 р. на суму 16 696,44 грн., видатковою накладною № ФФВ00004243 від 23.05.2016 р. на суму 52 725,60 грн., видатковою накладною № ФФВ00004474 від 27.05.2016 р. на суму 52 725,60 грн., видатковою накладною № ФФВ00005483 від 02.07.2016 р. на суму 108 612,00 грн.

Підписи уповноважених представників сторін на видаткових накладних підтверджують факт вчинення господарських операцій з поставок товару та прийняття товару у позивача без будь-яких зауважень до оформлення видаткових накладних.

Відповідач свої зобов'язання за Договором вчасно у повному обсязі не виконав, розрахувався частково на суму 163 635,64 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача за період з 01.06.2016р. до 13.12.2016р.

З метою досудового врегулювання спору, позивач 22.09.2016 року направив відповідачу претензію № 2381 від 20.09.2016 року з вимогою сплати боргу протягом 3 банківських днів. Проте, відповідач відповіді на претензію не надав, суму боргу не сплатив.

Згідно з розрахунком позивача, наведеним у позовній заяві, станом на дату подачі позову, заборгованість відповідача за поставлений по Договору товар складає 155 000 грн. (318 635,64 грн. - 163 635,64 грн.).

В ході розгляду спору, позивач на виконання вимог суду, надіслав відповідачу 04.02.2017 року ОСОБА_1 звірки взаєморозрахунків (докази надіслання містяться в матеріалах справи), який залишений без відповіді та задоволення.

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору поставки на умовах відстрочення платежу № 22-3х від 12.10.2015 року, Договір є укладеним, частково виконаний сторонами, вимоги позивача ґрунтуються на правах і обовязках сторін цього Договору.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявність і розмір невиконаного спірного грошового зобов'язання в загальному розмірі 155 000 грн. позивачем обґрунтовані та підтверджені наданими документами, відповідачем допустимими доказами не спростовані, тому ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Крім того, у звязку з простроченням відповідачем строків оплати товару, позивач також заявив вимогу про стягнення з відповідача 38 600 грн. 97 коп. пені за відповідні періоди прострочення з 01.05.2016р. по 20.12.2016р., 9 789 грн. 71 коп. інфляційних втрат за період прострочення з липня 2016р. по листопад 2016р., 23 671 грн. 54 коп. 20% річних за відповідні періоди прострочення з 01.05.2016р. по 20.12.2016р. на підставі п. 6.2 Договору та в порядку ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання зобовязання, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних відповідає п. 6.2 Договору, ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», ч.6 ст. 232 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховані на суму фактичного прострочення за відповідні періоди, їх розрахунок судом перевірений, визнаний вірним, тому вказані вимоги підлягають задоволенню також у заявленій сумі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобовязання щодо порядку розрахунків за поставлений товар, прострочив їх оплату, тому позовні вимоги про стягнення 155 000 грн. основного боргу, 38 600 грн. 97 коп. пені, 9 789 грн. 71 коп. інфляційних втрат, 23 671 грн. 54 коп. 20% річних, судом визнаються обґрунтованими, доведеними і задовольняються повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 3 405 грн. 93 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Чорнобайпродсервіс» , місцезнаходження: 19900, Черкаська область, Чорнобаївський район, смт. Чорнобай, вул. Шевченка, буд. 274, корпус 5, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фідленс Фармінг» , місцезнаходження: Чернігіська область, Варвинський район, смт. Варва, вул. Шевченка, 82, кім. 5Б - 155 000 грн. основного боргу, 38 600 грн. 97 коп. пені, 9 789 грн. 71 коп. інфляційних втрат, 23 671 грн. 54 коп. 20% річних та 3 405 грн. 93 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 24.02.2017 року.

Суддя В.М. Грачов