ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р.Справа № 915/1089/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання Г.Є. Бєлянкіній,

за участю представників:

від позивача - С.А. Важеніна, довіреність б/н від 10.10.2016;

від відповідача (публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк")- участі не брали;

від відповідача (товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг")- участі не брали;

від відповідача (приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича) - участі не брали;

від третьої особи - участі не брали;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2016

у справі №915/1089/16

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада-ТД"

до відповідачів:

- публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк";

- товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг";

- приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та зобов'язання виключити запис з державного реєстру

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2016 у справі №915/1089/16 (суддя С.М. Коваль) позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:31575232 від 26.09.2016 18:51:38, про державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк", , на об'єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону «Сонячний»; зобов'язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №16588070.

Не погодившись з прийнятим рішенням, публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (далі - ПАТ "ВТБ Банк") звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2016 у справі №915/1089/16 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні 21.02.2017 представник товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада-ТД" (далі - ТОВ "Тріада-ТД") проти задоволення апеляційної скарги висловив заперечення; представники товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" (далі - ТОВ "Приват-Житло-Юг"), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про час та місце його проведення, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №07849007 від 13.02.2017; №26668144 від 13.02.2017; №57867149 від 14.02.2017.

Не брав участі в судовому засіданні 21.02.2017 і представник скаржника, хоча був також належним чином сповіщений про час та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №10503675 від 13.02.2017, а також розпискою від 07.02.2017, однак надіслав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю забезпечити явку свого повноважного представника через перебування його у службовому відрядженні в іншому місті, а також про витребування додаткових доказів, а саме: від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України копій матеріалів виконавчого провадження №52290317.

В задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити, оскільки заявником не подано доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини. При цьому колегією суддів враховано, що ухвалою суду від 07.02.2017 явка повноважних представників сторін та третьої особи в судове засідання 21.02.2017 обов'язковою не визнавалась, а правова позиція публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" щодо оспореного рішення від 21.12.2016 була викладена ним в його апеляційній скарзі та озвучена повноважним представником апелянта в судовому засіданні, що відбулося 07.02.2017.

Клопотання скаржника про витребування додаткових доказів також не підлягає задоволенню, так як копії матеріалів виконавчого провадження №52290317 були надані представником Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до його письмових пояснень та містяться у матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

29.09.2011 між публічним акціонерним «ВТБ Банк» («іпотекодержатель») та товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" («іпотекодавець») було укладено іпотечний договір, посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за №1343/13 (далі - іпотечний договір від 29.09.2011), за умовами якого іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов'язань передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку нерухоме майно.

Іпотекою за цим договором забезпечується виконання позичальником - товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторний комплекс Саки» зобов'язань перед іпотекодержателем, що виникають з кредитного договору №11КБ/2008 від 25.07.2008, а також договорів про внесення змін (доповнень) до нього, додатків до нього, що є невід'ємними його частинами.

Предметом іпотеки за вказаним договором є земельна ділянка, площею 17,0394 га, кадастровий №:07:0020, що знаходиться: територія Лагерного Поля в Центральному районі в м. Миколаєві; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ї черги мікрорайону "Сонячний"; земельна ділянка належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЯ №636011, виданого Миколаївською міською радою від 15.06.2011 (пункт 2.1 іпотечного договору від 29.09.2011).

Розділом 6 вказаного договору передбачено, що у разі невиконання/неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором та/або цим договором іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги в повному обсязі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя: на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, шляхом позасудового врегулювання за домовленістю сторін згідно з договором про задоволення вимог, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки є застереження, викладене у пункті 6.2.3 цього договору, яке є договором про задоволення вимог іпотекодержателя і яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом цього застереження та докази направлення письмового повідомлення іпотекодавцю є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Заставна за цим договором не видавалась (пункт 2.5 іпотечного договору від 29.09.2011).

Відомості про заборону на нерухоме майно на підставі іпотечного договору від 29.09.2011 внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 29.09.2011.

06.05.2014 позичальник звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторний комплекс Саки» з вимогою про усунення порушень щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, нарахованих за кредитним договором №11КБ/2008 від 25.07.2008, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №73011011 від 13.05.2014.

В подальшому іпотекодержатель надіслав також іпотекодавцю вимогу №5264/1-2 від 29.07.2014, в якій повідомив про порушення позичальником умов основного зобов'язання та зазначив про те, що у разі непогашення у 30-денний термін з моменту одержання цієї вимоги заборгованості перед банком за кредитним договором №11КБ/2008 від 25.07.2008 буде вимушений ініціювати звернення стягнення на предмет іпотеки за договором від 29.09.2011. Вказана вимога була отримана іпотекодавцем 06.08.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №06701332 від 06.08.2014.

26.09.2016 публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо предмету іпотеку за іпотечним договором від 29.09.2011.

Державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., керуючись частиною другою статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктом 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 22.06.2011 №703, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31575232 від 26.09.2016, яким проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий №:07:0020, що була предметом іпотеки за іпотечним договором від 29.09.2011, за публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі-рішення від 26.09.2016); номер запису про право власності:16588070.

Із матеріалів справи також вбачається, що на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.08.2015р. по справі №915/600/15 за позовом ТОВ "Тріада-ТД" до ТОВ "Приват-Житло-Юг" місцевим господарським судом було видано наказ від 26.08.2015 про стягнення з останнього на користь позивача 26994322,38 грн основного боргу та 73080 грн витрат по сплаті судового збору.

За заявою ТОВ "Тріада-ТД" №05/08 від 05.08.2016 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 21.09.2016 було відкрито виконавче провадження №52290317. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2016 ВП №52290317 був накладений арешт на все майно боржника - ТОВ "Приват-Житло-Юг" у межах суми звернення стягнення 27067402,38 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №73919623, сформованої за запитом судді місцевого господарського суду 24.11.2016, запис про обтяження (арешт нерухомого майна) був внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.09.2016.

Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень індексний номер 31575232 від 26.09.2016, а також про зобов'язання приватного нотаріуса Ковальчука С.П. виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №16588070.

Задовольняючи позовні вимоги, Господарський суд Миколаївської області виходив з того, що 26.09.2016 за наявності обтяження нерухомого майна боржника забороною його відчуження згідно з постановою органу державної виконавчої служби від 21.09.2016 ВП №52290317 державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. протиправно було проведено державну реєстрацію права власності за ПАТ «ВТБ Банк» на нерухоме майно - земельну ділянку площею 17,0394 га, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 1, кадастровий номер :07:004:0020.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

Преамбулою Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, що була чинною на дату прийняття оспореного рішення державного реєстратора (далі - Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") передбачено, що цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Зазначений Закон згідно зі статтею 1 регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За частиною тринадцятою статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127 в редакції, що була чинною на дату прийняття оспореного рішення державного реєстратора, затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок), який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (пункт 12 Порядку).

Згідно з пунктом 18 Порядку за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів (стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Отже, наявність в Державному реєстрі прав зареєстрованого обтяження на нерухоме майно є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 у справі №21-357а14.

Місцевим господарським судом встановлено, що рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 17,0394 га, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 1, кадастровий номер :07:004:0020 за ПАТ "ВТБ Банк" було прийнято 26 вересня 2016 року - у момент, коли в Державному реєстрі прав був наявний запис про обтяження нерухомого майна ТОВ "Приват-Житло-Юг" (іпотекодавця за іпотечним договором від 29.09.2011) на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2016 ВП52290317, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №73919623 від 24.11.2016, №79137179 від 30.01.2017.

Зазначені обставини виключали можливість прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно- земельну ділянку, кадастровий №:07:0020, за публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» в силу прямої вказівки Закону про відмову у державній реєстрації прав за наявності зареєстрованих обтяжень.

При цьому колегією суддів враховано, що частиною четвертою статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі: 1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав; 3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону.

Державним реєстратором приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно за оспореним рішенням індексний номер 31575232 від 26.09.2016 здійснювалась не на підставі рішення суду, без відкриття розділу в Державному реєстрі прав та не на майно, набуте у результаті його примусової реалізації, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень частини четвертої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Доводи скаржника про те, що державний реєстратор приватний нотаріус Ковальчук С.П. не зобов'язаний був отримувати інформацію за суб'єктом права до уваги колегією суддів не приймаються з огляду на таке.

Пошук відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження здійснюється відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 (далі- Порядок №1141).

Відповідно пункту 10 Порядку №1141 під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про:

- нерухоме майно;

- право власності та суб'єкта цього права;

- інші речові права та суб'єкта цих прав;

- іпотеку та суб'єкта цього права;

- обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав.

Пунктом 11 Порядку №1141 передбачено, що пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами:

1) за ідентифікаційними даними фізичної або юридичної особи;

2) за адресою об'єкта нерухомого майна/місцезнаходженням земельної ділянки;

3) за кадастровим номером земельної ділянки;

4) за номером запису.

Із матеріалів реєстраційної справи вбачається, що у заяві ПАТ "ВТБ Банк" не було зазначено реєстраційного номеру об'єкту нерухомого майна, тому відповідно до визначеного Порядком №1141 алгоритму дій приватний нотаріус, який згідно з Законом виконує функції державного реєстратора, під час розгляду заяви ПАТ "ВТБ Банк" про реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка належала ТОВ "Приват-Житло-Юг", зобов'язаний був отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за наведеними вище чотирма ідентифікаторами.

Наявна в матеріалах реєстраційної справи інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №69023812 від 26.09.2016 свідчить про те, що в порушення вказаного Порядку №1141 державний реєстратор здійснював пошук у Державному реєстрі прав лише за одним ідентифікатором: кадастровим номером земельної ділянки, а тому під час розгляду заяви про реєстрацію права власності за ПАТ "ВТБ Банк" на земельну ділянку, яка належала ТОВ "Приват-Житло-ЮГ", не отримав інформацію з Державного реєстру прав на власника земельної ділянки, яка формується за суб'єктом права, та містить усі відомості про державну реєстрацію права власності та інші речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав щодо запитуваного суб'єкта. Як наслідок державний реєстратор приватний нотаріус Ковальчук С.П. не встановив наявність арешту на земельну ділянку, накладеного державним виконавцем.

Не можуть бути прийняті до уваги і посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що винесення державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника і заборони на його відчуження від 21.09.2016 ВП №52290317 є незаконним, так як у даній справі не розглядається правомірність чи неправомірність дій органу державної виконавчої служби при виконанні наказу Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2015 у справі №915/600/15. При цьому колегією суддів враховується той факт, що у матеріалах даної справі відсутні докази того, що такі дії державної виконавчої служби оскаржувались скаржником у передбаченому чинним законодавством порядку.

Безпідставними є також твердження ПАТ "ВТБ Банк" щодо відсутності порушених прав або законних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом. Позивач є особою, в інтересах якої встановлено обтяження на підставі постанови державного виконавця про арешт майна ТОВ "Приват-Житло-Юг" та заборону на його відчуження, відповідно будь-які дії щодо обтяженого майна порушують його інтереси.

Помилковими є посилання скаржника на незастосування приписів Закону України "Про іпотеку" щодо приоритетності прав іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог з огляду на те, що за наявності зареєстрованого обтяження у вигляді накладення арешту на спірне майно банком було невірно обрано спосіб реалізації цього права.

За таких обставин, перевіривши відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами та третьою особою в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; належним чином проаналізував оспорене рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31575232 від 26.09.2016; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 32, 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову. Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Миколаївської області норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення від 21.12.2016 не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акта колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2016 у справі №915/1089/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 24.02.2017.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна