номер провадження справи 27/179/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017 Справа № 908/3478/16

За позовом: 2 державного пожежно-рятувального загону з охорони обєктів Головного управління ДСНС України у Луганській області (93117 Луганська область, м. Лисичанськ, 17)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Параллель-М ЛТД (69091 м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 71а)

про зобовязання виконати зобовязання

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 75 від 22.12.2016р.

2 державний пожежно-рятувальний загін з охорони обєктів Головного управління ДСНС України у Луганській області, Луганська область, м. Лисичанськ звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Параллель-М ЛТД, м. Запоріжжя про зобовязання відповідача виконати зобовязання з передачі позивачу недовідпущеного у кількості 1 860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) літрів палива (бензин А-95), що є власністю позивача та знаходиться з січня 2014р. у відповідача на зберігання, згідно до умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів за № 02902/14-БР від 21.01.2014 р, у власну спеціальну тару позивача на будь-який з АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю Параллель-М ЛТД, розташованій у місті Лисичанську Луганської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2016р., справу № 908/3478/16 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 07.12.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3478/16, присвоєно справі номер провадження 27/179/16 та призначено судове засідання на 02.02.2017р.

Розгляд справи по суті розпочато 02.02.2017р.

Ухвалою суду від 02.02.2017р. розгляд справи відкладався на 22.02.2017р., на підставі ст. 77 ГПК України, у звязку з необхідністю витребування додаткових доказів у справі.

22.02.2017р. продовжено судовий розгляд справи № 908/3478/16.

22.02.2017р. до початку розгляду справи представник відповідача заявив письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представнику відповідача, який прибув в судове засідання, його права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судове засідання призначене на 22.02.2017р. представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. 17.02.2017р. надіслав на електрону адресу та 22.02.2017р. оригінал заяви, відповідно до якої просить суд розглянути справу без участі свого представника. Позовні вимоги підтримав на підставах, викладених у позовній заяві, з урахуванням уточнення розміру позовних вимог, наданих в засіданні сулу 02.02.2017р., відповідно до яких просить суд зобовязати відповідача виконати зобовязання з передачі позивачу недовідпущеного у кількості 1 830 (одна тисяча вісімсот тридцять) літрів палива (бензин А-95), що є власністю позивача та знаходиться з січня 2014 р. у відповідача на зберігання, згідно до умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів за № 02902/14-БР від 21.01.2014 р, у власну спеціальну тару позивача на будь-який з АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю Параллель-М ЛТД, розташованій у місті Лисичанську Луганської області.

Заява позивача про уточнення розміру позовних вимог прийнята судом, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Розгляду підлягають позовні вимоги про зобовязати відповідача у справі ТОВ «Паралель-М виконати зобовязання з передачі позивачу недовідпущеного у кількості 1 830 (одна тисяча вісімсот тридцять) літрів палива (бензин А-95), що є власністю позивача та знаходиться з січня 2014 р. у відповідача на зберігання, згідно до умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів за № 02902/14-БР від 21.01.2014 р, у власну спеціальну тару позивача на будь-який з АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю Параллель-М ЛТД, розташованій у місті Лисичанську Луганської області.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.02.2017 р. проти позову заперечив на підставах викладених у письмовому відзиві (міститься в матеріалах справи).

Справу розглянуто в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши представника відповідача, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Господарським судом встановлено, що 21.01.2014р. між 2 державним пожежно-рятувальним загоном з охорони об'єктів Головного управління ДСНС України у Луганській області (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» (продавець) був укладений договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 02902/14-БР.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобовязується передати паливо у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти паливо та сплатити за нього грошову суму в строки та на умовах, встановлених даним договором. З моменту переходу права власності на паливо залишається на зберіганні в продавця. Відпустка палива зі зберігання покупцеві здійснюється на підставі предявлених талонів на паливо на АЗС продавця.

Відпустка палива зі зберігання покупцеві здійснюється на підставі пред'явлених талонів на паливо на АЗС продавця.

Згідно п. 2.1 договору ціни на паливо, а також його кількість зазначається продавцем у видатковій накладній на паливо, а також у рахунку-фактурі. Покупець здійснює оплату палива в строк не пізніше 30 календарних днів з дати підписання видаткової накладної на паливо

На виконання договору за видатковою накладною № ВТ00156608 від 21 січня 2014 року позивач передав на зберігання відповідачу 3000 літрів бензину А-95 Євро (УКТ ЗЕД НОМЕР_1) за ціною 11,18 грн. за 1 літр на суму у розмірі 33 540 грн. 00 коп.

Відповідачем на виконання умов договору було видано позивачеві 300 талонів на паливо (бензин А-95 Євро) по 10 літрів, за номерами з 7 по 6, включно. Всього талонів було видано на 3000 літрів бензину А-95 Євро.

З моменту дії договору позивач, фактично отримав зі зберігання паливо у кількості 1140 літрів, пред'явивши для відпустки палива 114 талонів за наступними номерами:

Талони на бензин А-95Ціна з ПДВ, грн.Кількість літрівВартість
№№ 7-711,182102347,80
№№ 3-211,182903242,20
№№ 5-811,182402683,20
№№ 3-411,181201341,6
№№ 7-011,1840447,20
№№ 1-211,181201341,6
№№ 5-611,181201341,6
Загальна кількість літрів палива1140
Загальна сума з урахуванням ПДВ, грн. 12745,2
У позовній заяві позивач зазначив, що у період часу з 18 по 24 липня 2014 року у зв'язку з проведенням активної фази антитерористичної операції у місті Лисичанську, особовий склад позивача був евакуйований з місця постійної дислокації.

Скориставшись вимушеною відсутністю особового складу позивача, невстановлені особи скоїли крадіжку майна позивача (Відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення внесено до ЄРДР за № 0001820, правова кваліфікація - ч. 3 ст. 185 КК України).

Серед викраденого майна були і частина талонів на паливо, виданих відповідачем за умовами договору, а саме було викрадено 186 талонів на паливо (що становить 1860 літрів палива), за наступними номерами:

Талони на бензин А-95 ЄвроЦіназ ПДВ, грн.Кількість літрівВартість
№№ 8-211,18. 7508385,00
№№ 1-411,1830335,40
№№9-211,1840447,20
№№ 5-611,187208049,60
№№ 1-011,182002236,00
№№ 3-411,181201341,60
Загальна кількість літрів палива 1860
Загальна сума з урахуванням ПДВ, грн.. 20794,80
З метою унеможливлений протиправного використання талонів на паливо сторонніми особами, позивачем відповідачу було надіслано лист за вих. № 1/03-305 від 08 серпня 2014 року з проханням заблокувати зазначені вище талони на паливо у зв'язку з їх крадіжкою, що у свою чергу, і здійснив відповідач.

Користуючись правом власника палива, позивач зобов'язав відповідача не передавати (не відвантажувати) паливо, що знаходиться у нього та зберіганні по заблокованим на прохання позивача талонам - жодному із пред'явників таких талонів.

У відповідності до п. 1.4 договору у момент пред'явлення талона фіксація відпустки палива зі зберігання підтверджує виконання Відповідачем своїх зобов'язань за Договором, а оскільки талони були заблоковані на прохання Позивача, Відповідач свої зобов'язання за Договором у повному обсязі не виконав.

Як зазначив позивач, з метою вирішення зазначеного спірного питання ним неодноразово направлялися листи до відповідача з вимогами виконати свої зобов'язання за договором. Однак, станом на 01 грудня 2016 року, на зберіганні Відповідача знаходиться недовідпущене позивачу паливо (УКТ ЗЕД НОМЕР_1) у кількості 1860 літрів відповідно до бухгалтерської довідки (додана до позову).

Відповідно до п. 1.6 договору викрадені у позивача талони не підлягають заміні (відновленню), а враховуючи той факт, що до теперішнього часу порядок відновлення талонів на паливо законодавством України не врегульований, позивач з метою вирішення спору надіслав відповідачу, у відповідності до п. 4.4 договору, претензії.

На листи від 28 жовтня 2014 року за № 1/06-372, від 28 жовтня 2016 року за № 1/06-720 та на претензію від 27 листопада 2014року за вих. № 1/06-398 позивачем відповіді не отримано.

18.11.2016р. за вх. .№ 1/06-738 позивач звернувся до відповідача з претензією з вимогою про відвантаження бензину А-95 Євро (УКТ ЗЕД НОМЕР_1) у кількості 1860 літрів у власну спеціальну тару ДПРЗ-2.

На дану претензію відповідь надійшла 06.12.2016р. (вих. № 1503 від 30.11.2016р.)

Відповідач відмовився задовольнити дані претензія та вимоги та запропонував повернути позивачу сплачені в якості оплати за паливо грошові кошти у розмірі 20 459 грн. 40 коп. Сума, зазначена у відповіді на претензію, відрізняється від суми, заявленої позивачем, оскільки відповідач не враховує 3 талони на паливо з невідомих позивачу підстав. Позивач не погодився із зазначеною пропозицією, оскільки понесе значні збитки. Позивач передавав на зберігання відповідачу не грошові кошти, а паливо, виражене у кількісному показнику.

Згідно п. 1.7 договору право власності від відповідача до позивача переходить у момент підписання видаткової накладної на паливо і до моменту фактичної відпустки палива позивачу по талонам перебуває на зберіганні у відповідача.

Вищевикладені обставини послугували для звернення позивача з даними позовом до суду.

Відповідно до приписів ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України та статті 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію, тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязок.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін врегульовано договором купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Проаналізувавши умови договору № 02902/14-БР від 21.01.2014р., суд вважає заявлені позивачем вимоги необґрунтованими, оскільки пунктом 1.6 договору сторони самі узгодили, що у випадку втрати покупцем (позивачем) талонів або іншою втратою можливості володіти та розпоряджатися талонами покупцем (позивачем), наслідки й відповідальність за можливе одержання по них палива третіми особами покладається на покупця (позивача). Талони зіпсовані (зі штрих-кодом, що не читається), загублені, а також викрадені в покупця, не підлягають заміні (відновленню) продавцем. Продавець не нормує вибірку оплаченого покупцем палива.

Отже, відповідно до п. 1.6 договору відповідач не має підстав для видачі позивачу талонів, а також інших талонів замість вкрадених.

Крім того, у відповіді на претензії позивача № 1-355 від 09.10.2014р., № 1/06-367 від 23.10.2014р. відповідачем було повідомлено (вих. б/н від 13.10.2014р., б/н від 27.10.2014р.) про те, що відповідно до умов п. 1.6 договору у Товариства з обмеженою відповідальністю Параллель-М ЛТД відсутні підстави для видачі позивачу інших талонів замість вкрадених, вкрадені талони відновленню не підлягають.

Суд оцінивши матеріали та обставини справи, дійшов висновку, що зміст договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 21.01.2014р. № 02902/14-БР укладений між 2 державним пожежно-рятувальним загоном з охорони об'єктів Головного управління ДСНС України у Луганській області (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» (продавець) не суперечить ні Цивільному кодексу України, ні іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені позивачем та відповідачем.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, згідно ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства, на підставі ч. 1 статті 628 Цивільного кодексу України.

Сторони визначили у договорі всі його істотні умови, в тому числі і випадки у разі втрати покупцем талонів на паливо, будь-яких заперечень щодо пункту 1.6 договору в матеріалах справи не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів господарському суду той факт, що відповідач повинен передати позивачу недовідпущеного у кількості 1 830 (одна тисяча вісімсот тридцять) літрів палива (бензин А-95), що є власністю позивача та знаходиться з січня 2014 р. у відповідача на зберігання, згідно до умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів за № 02902/14-БР від 21.01.2014 р, у власну спеціальну тару позивача на будь-який з АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю Параллель-М ЛТД, розташованій у місті Лисичанську Луганської області.

У судовому засіданні 22.02.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покладається на позивача при відмові в позові.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог 2 державного пожежно-рятувального загону з охорони обєктів Головного управління ДСНС України у Луганській області, м. Лисичанськ, 17, Луганська область до Товариства з обмеженою відповідальністю Параллель-М ЛТД, м. Запоріжжя відмовити.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 27.02.2017р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.