ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2017 р. Справа № 921/941/15-г/13

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С. М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Малех І.Б.,

при секретарі судового засідання Фака С.,

з участю представників:

від позивача: ОСОБА_1. (довіреність від 01.09.2016р.);

від відповідача: Станович Н.Р. (довіреність № 2470/01 від 06.09.2016р.);

від третьої особи-1: ОСОБА_4. (довіреність від 16.09.2015р.);

від третьої особи-2: не з'явився,

розглянув апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 б/н, від 30.11.2016,

на рішення господарського суду Тернопільської області від 13.09.2016

у справі № 921/941/15-г/13, суддя - Андрусик Н.О.,

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Тернопіль,

до відповідача Тернопільської міської ради, м. Тернопіль,

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Тернопіль,

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача комунального підприємства "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя", м. Тернопіль,

про визнання незаконним та скасування рішення міської ради № 6/61/214 від 18.08.2015р.;

визнання права користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0480 га за адресою: АДРЕСА_1;

визнання такими, що припинили дію договори оренди землі від 07.06.2013р. та договір суборенди землі від 06.03.2014р.;

зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0480 га за адресою АДРЕСА_1, строком на 10 років,

ВСТАНОВИВ:

постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2016 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 року та рішення господарського суду Тернопільської області від 23.11.2015 року в справі № 921/941/15-г/13 скасовано. Матеріали справи № 921/941/15-г/13 направлено на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що судами не встановлено, а з укладеного договору купівлі-продажу від 04.06.2014 року не вбачається, яка земельна ділянка (кадастровий номер, площа) перебувала у користуванні КП "Об'єднання парків культури та відпочинку м. Тернополя «під відчуженим нежитловим приміщенням».

Суди не встановили обставини щодо якої земельної ділянки (з визначенням площі, кадастрового номеру) здійснювало користування КП "Об'єднання парків культури та відпочинку м. Тернополя" саме у 2011 році, у зв'язку з наявністю у останнього права комунальної власності на нежитлове приміщення - заклад громадського харчування, загальною площею 23,4 кв.м. за вищевказаною адресою, а також не дослідили наявність правових підстав для формування нових земельних ділянок із земельної ділянки площею 0,0480 га, яка у 2013 році відводилась позивачу та КП "Об'єднання парків культури та відпочинку м. Тернополя" для обслуговування закладу громадського харчування та нежитлових приміщень; судами не надано належної оцінки доводам позивача щодо відведення земельної ділянки площею 0,0480 га, у т.ч. і земельної ділянки площею 0,0254 га, як єдиної земельної ділянки, яка виділялася КП "Об'єднання парків культури та відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_3. для обслуговування нежитлових приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_1.

За результатами нового розгляду, рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.09.2016 у даній справі позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Тернопільської міської ради від 18.08.2015р. №6/61/214 "Про відмову в наданні земельної ділянки площею 0,0254 га за адресою АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_3.".

Визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 право користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0480 га, в тому числі земельною ділянкою, площею 0,0254 га кад. НОМЕР_1 та земельною ділянкою, площею 0,0226 га кад. НОМЕР_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Визнано припиненим (таким, що припинив дію) договір оренди землі від 07 червня 2013 року, укладений між Тернопільською міською радою та комунальним підприємством "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" і фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 на земельну ділянку, загальною площею 0,0226 га кад. НОМЕР_2, зареєстрований в Книзі записів засвідчення факту реєстрації за №5089 від 20.12.2013 року.

Визнано припиненим (таким, що припинив дію) договір оренди землі від 07 червня 2013 року, укладений між Тернопільською міською радою та комунальним підприємством "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" і фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 на земельну ділянку, загальною площею 0,0254 га кад. НОМЕР_1, зареєстрований в Книзі записів засвідчення факту реєстрації за №5090 від 20.12.2013 року.

Визнано припиненим (таким, що припинив дію) договір суборенди землі від 06 березня 2014 року, укладений між КП "Об'єднання парків культури та відпочинку м. Тернополя" і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, АДРЕСА_2 інд. Номер НОМЕР_3 на земельну ділянку, загальною площею 0,0254 га кад. НОМЕР_1, зареєстрований в Книзі записів засвідчення факту реєстрації, про що вчинено запис за № 5138 від 12 березня 2014 року.

В задоволенні решти позову, а саме позовних вимог про зобов'язання Тернопільської міської ради укласти з ФОП ОСОБА_3. договору оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0480 га в тому числі земельною ділянкою площею 0,0254 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та земельною ділянкою площею 0,0226 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою АДРЕСА_1 строком на 10 років - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Тернопільською міською радою виділялася в оренду земельна ділянка, саме площею 0,0480 га, тобто як один об'єкт, та в подальшому приймалося одне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,0480 га., а тому ФОП ОСОБА_3., придбавши у власність весь об'єкт нерухомості, який знаходиться на земельній ділянці, загальною площею 0,0480 га, ставши єдиним власником нерухомості, яка розміщена на земельній ділянці, загальною площею 0,0480 га, в силу приписів ст.120 Земельного кодексу України отримала право користування земельною ділянкою, на якій розміщений заклад громадського харчування, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, в тому числі згідно договору оренди землі від 07.06.2013р. на земельну ділянку площею 0,0226га та земельну ділянку, площею 0,0254 га, яка була надана КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" для обслуговування об'єктів нерухомого майна.

Оскільки Тернопільська міська рада з 04.06.2014 року не являється власником нежитлового приміщення, загальною площею 23,4кв.м., розташованого по АДРЕСА_1, в силу ст. 120 ЗК України в відповідача припинилось право користування на спірну земельну ділянку.

Судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позовної вимоги про зобов'язання Тернопільської міської ради укласти з ФОП ОСОБА_3 договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0480 га, в тому числі: земельної ділянки площею 0,0254га кадастровий НОМЕР_1 та земельної ділянки площею 0,0226 га кадастровий НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, строком на 10 років, оскільки суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято, і така позовна вимога є передчасною.

Також, з підстав передчасності за явлення відмовлено в задоволенні вимоги про зобов'язання Тернопільську міську раду укласти з ФОП ОСОБА_3. договір оренди земельної ділянки, площею 0,0480 га.

В апеляційній скарзі третя особа ФОП ОСОБА_5 просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 13.09.2016 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що затверджений рішенням Тернопільської міської ради №6/29/93 від 15.02.2013 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбачав відведення двох окремих земельних ділянок площею 0,0026 га та площею 0,0254 га, а не однієї площею 0,0480 га, як стверджує позивач.

Також скаржник зазначає, що за договором оренди нежитлового приміщення №142 від 07.10.2004 та договором оренди нежитлового приміщення від 10.10.2006, КП «Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя» користувалось земельною ділянкою, на якій знаходиться орендоване за вказаними договорами нежитлове приміщення, та прилеглою до нежитлового приміщення земельною ділянкою без визначення меж вказаних земельних ділянок на місцевості, тобто без визначення площі. Нерухоме майно, що належить позивачу на праві приватної власності й набуте останнім на підставі рішення господарського суду Тернопільської області в справі №15/6/5022-256/2011 та договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.06.2014, знаходиться виключно на земельній ділянці площею 0,0226 га за кадастровим номером НОМЕР_2, а тому не має права на отримання в оренду земельної ділянки площею 0,0254 га за кадастровим номером НОМЕР_1 в порядку ст.120 ЗК України.

На земельній ділянці площею 0,0254 га , кадастровий номер НОМЕР_1 за ФОП ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме незавершене будівництво, будівля громадського призначення-заклад торгівлі (5% готовності).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач Тернопільська міська рада просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 13.09.2016 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки нерухоме майно, яке належить позивачу на праві приватної власності й набуте останнім на підставі рішення господарського суду Тернопільської області в справі №15/6/5022-256/2011 та договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.06.2014, знаходиться на земельній ділянці площею 0,0226 га за кадастровим номером НОМЕР_2, а тому до позивача переходить користування на земельну ділянку площею 0,0226 га за кадастровим номером НОМЕР_2, що виключає правову підставу для застосування ст.120 ЗК України щодо права позивача на отримання в оренду земельної ділянки площею 0,0254 га за кадастровим номером НОМЕР_1, оскільки на ній відсутні об'єкти, які перебувають у власності ФОП ОСОБА_3.

Крім цього, зазначає, що згідно інформації відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради, земельної ділянки площею 0,0480 га за адресою: АДРЕСА_1, сформованої та внесеної інформації про неї у встановленому законом порядку до Державного земельного кадастру не було.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа КП «Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя» просить рішення місцевого господарського суду в даній справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки нерухоме майно, яке належить позивачу на праві приватної власності й набуте останнім на підставі рішення господарського суду Тернопільської області в справі №15/6/5022-256/2011 та договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.06.2014, знаходиться на земельній ділянці площею 0,0226 га за кадастровим номером НОМЕР_2, а тому до позивача переходить користування на земельну ділянку площею 0,0226 га за кадастровим номером НОМЕР_2, що виключає правову підставу для застосування ст.120 ЗК України щодо права позивача на отримання в оренду земельної ділянки площею 0,0254 га за кадастровим номером НОМЕР_1.

В судове засідання 15.02.2017 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи ФОП ОСОБА_2. Представник третьої особи КП «Об»єднання парків культури і відпочинку» в судове засідання не з'явилися, про причин неявки суд не повідомили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши думку представників сторін, що з'явились в судове засідання 15.02.2017 щодо можливості слухання справи без участі представників сторін, які не з'явились в судове засідання, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що неявку третьої особи-2 в судове засідання розцінює як без поважних причин, а тому відсутні процесуальні перешкоди в розгляді справи, вважає за можливе розглянути спір за наявних у справі доказів.

В судовому засіданні 15.02.2017 представник ФОП ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 13.09.2016 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні 15.02.2017 заперечив проти доводів викладених у апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 13.09.2016 залишити без змін.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзивах на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, що з'явились в судовому засіданні, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2, та часткове скасування рішення господарського суду Тернопільської області від 13.09.2016 щодо задоволених позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням господарського суду Тернопільської області від 20.04.2011 року в справі №15/6/5022-256/2011 визнано за ФОП ОСОБА_3. право власності на нежитлове приміщення, площею 74,2 кв.м. (відповідно до інвентаризаційної справи), що знаходиться по АДРЕСА_1.

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно станом на 26.12.2011 року решта нежилого приміщення - закладу громадського харчування, загальною площею 23,4 кв.м. за вказаною адресою знаходилося у комунальній власності Тернопільської міської ради.

26.04.2013 року Тернопільською міською радою прийнято рішення № 6/31/107 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0480 га для обслуговування нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_3., яким:

- затверджено КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_3. проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0480 га для обслуговування нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 (п. 1 рішення);

- надано КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_3. в оренду терміном на десять років земельну ділянку загальною площею 0,0480 га: в тому числі земельну ділянку площею 0,0226 га КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_3., земельну ділянку площею 0,0254 га (кад. НОМЕР_1) КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" для обслуговування нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1, з можливістю передачі зазначеної земельної ділянки в суборенду (п. 2 рішення);

- зобов'язано КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" ФОП ОСОБА_3. в двомісячний термін зареєструвати право оренди на земельну ділянку у встановленому законом порядку.

На підставі вказаного рішення, 07.06.2013 між Тернопільською міською радою (орендодавцем) та КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" (орендарем) і ФОП ОСОБА_3. (орендарем) було укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться у м. Тернополі за адресою АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_2, загальною площею 0,0226 га, в тому числі землі, які використовуються в комерційних цілях (п. п. 1, 2 договору).

Згідно з пунктом 8 договору, останній укладено терміном на десять років з 26.04.2013 року до 26.04.2023 року.

Також судами встановлено, що 07.06.2013 року на підставі вищевказаного рішення Тернопільської міської ради від 26.04.2013 року №6/31/107 між Тернопільською міською радою (орендодавцем) та КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" (орендарем) було укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться у м. Тернополі за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0254 га, в тому числі землі, які використовуються в комерційних цілях.

06.02.2014 р. між Тернопільською міською радою (орендодавець), КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" (орендар), та ФОП ОСОБА_3. (орендар) було підписано додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в книзі записів засвідчення факту реєстрації 20.12.2013р. за №5089, яким внесено зміни в договір в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати, виклавши п.п.5 та 9 договору в новій редакції (а.с. 61).

Також 07.06.2013 р. на підставі рішення Тернопільської міської ради від 26.04.2013р. №6/31/107 між Тернопільською міською радою (орендодавцем) та КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" (орендарем) було укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться у м.Тернополі за адресою АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1, загальною площею 0,0254 га, в тому числі землі, які використовуються в комерційних цілях (а.с. 70-71).

Земельна ділянка передається в оренду з об'єктами нерухомого майна, зазначеними в п.3. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна - нежитлові приміщення, інженерні мережі - зливова каналізація, побутова каналізація, електрокабель (п.3, п.4 договору).

Відповідно до п.8 договору, останній укладено терміном на десять років з 26.04.2013р. до 26.04.2023р.

Вказаний договір підписано представниками сторін та зареєстровано в книзі записів засвідчення факту реєстрації 20.12.2013р. за №5090.

Окрім цього, 06.03.2014 року між КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" (орендарем) та ФОП ОСОБА_2 (суборендарем) укладено договір суборенди землі, за змістом якого орендар на підставі рішення Тернопільської міської ради від 26.04.2013 року №6/31/107 надає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться у м. Тернополі за адресою АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1, загальною площею 0,0254 га, в тому числі землі, які використовуються в комерційних цілях.

Апеляційним судом встановлено, що в подальшому за договором купівлі-продажу нежилого приміщення від 04.06.2014 року, укладеного між Управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради (продавець) та ФОП ОСОБА_3. (покупець) у власність позивача перейшло ціле нежитлове приміщення, яке є комунальною власністю (об'єкт приватизації), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, приміщення, загальною площею 23,4 кв.м.

Як свідчать матеріали справи, внаслідок цього, ФОП ОСОБА_3. стала єдиним власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 у м. Тернополі, інформацію про що було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Водночас судом встановлено, що 18.08.2015 року Тернопільською міською радою прийнято рішення № 6/61/214, яким відмовлено в наданні ФОП ОСОБА_3. земельної ділянки площею 0,0254 га (кад. номер НОМЕР_1) в оренду терміном на десять років для обслуговування нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1.

Предметом позову (з урахуванням уточнення (збільшення) позовних вимог від 06.10.2015 (а.с.87-95, Т.1), які прийняті судом ухвалою від 16.10.2015 (а.с.131-132, Т.1)) є вимоги позивача до Тернопільської міської ради:

про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради №6/61/214 від 18.08.2015 «Про відмову в наданні земельної ділянки площею 0,0254 га за адресою АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_3.»;

про визнання протиправною бездіяльності Тернопільської міської ради щодо неукладення з ФОП ОСОБА_3. договору оренди земельної ділянки площею 0,0226 га (кадастровий номер НОМЕР_2) строком на 10 років;

про визнання за ФОП ОСОБА_3. права користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0480 га: в тому числі земельною ділянкою площею 0,0254 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та земельною ділянкою площею 0,0226 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою АДРЕСА_1;

про визнання такими, що припинили дію договір оренди від 07 червня 2013 року, укладений між Тернопільською міською радою, КП "Об'єднання парків культури та відпочинку м.Тернополя", ФОП ОСОБА_3 на земельну ділянку, загальною площею 0,0226 га (кадастровий номер НОМЕР_2), договір оренди від 07 червня 2013 року, укладений між Тернопільською міською радою, КП "Об'єднання парків культури та відпочинку м. Тернополя" на земельну ділянку, загальною площею 0,0254 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та договір суборенди від 06 березня 2014 року, укладений між КП "Об'єднання парків культури та відпочинку м. Тернополя" і ФОП ОСОБА_2 на земельну ділянку, загальною площею 0,0254 га (кадастровий номер НОМЕР_1);

про зобов'язання Тернопільської міської ради укласти з ФОП ОСОБА_3. договору оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0480 га в тому числі земельною ділянкою площею 0,0254 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та земельною ділянкою площею 0,0226 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою АДРЕСА_1 строком на 10 років.

При винесенні постанови апеляційний господарський суд керувався наступним:

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

За змістом ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до приписів ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При цьому при застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ст.120 ЗК України, особа яка набула права власності на будівлю чи споруду стає користувачем земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому користувачу.

З огляду на що, набуваючи за рішенням суду у 2011 році право власності на нежитлове приміщення, площею 74,2 кв.м., а також за договором купівлі-продажу у 2014 році право власності на ціле нежитлове приміщення, яке було комунальною власністю загальною площею 23,4 кв.м. за вищевказаною адресою, до позивача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщене, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача - КП "Об'єднання парків культури та відпочинку м. Тернополя".

Як зазначалося вище, Тернопільська міська рада прийняла рішення № 6/31/107 від 26.04.2013р. "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0480 для обслуговування нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_3.", яким надала:

- КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_3. в оренду земельну ділянку площею 0,0226 га,

- КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" земельну ділянку площею 0,0254 га (кад.номер НОМЕР_1).

На підставі зазначеного проекту відведення сформовано дві різні земельні ділянки, відповідно видано два витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку:

- НВ-013 на земельну ділянку площею 0,0226 га з об'єктом нерухомості (закладу громадського харчування) під кадастровим номером НОМЕР_2;

- НВ-012 на земельну ділянку площею 0,0254 га без об'єктів нерухомості, (розміщений пункт "прийом макулатури") під кадастровим номером НОМЕР_1.

В зв'язку з чим, 07.06.2013р. Тернопільська міська рада уклала два договори оренди землі, згідно умов яких в оренду було передано земельну ділянку площею 0,0226 га (кад. номер НОМЕР_2) для спільного користування КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_3. та земельну ділянку площею 0,0254 га (кад. номер НОМЕР_1) лише для КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" (а.с. 70-71, 152-155).

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що ФОП ОСОБА_3., придбавши у власність весь об'єкт нерухомості, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0226га (кад. номер НОМЕР_2), на підставі ст.120 Земельного кодексу України має право користування земельною ділянкою, на якій розміщений заклад громадського харчування, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, а саме згідно договору оренди землі від 07.06.2013р. на земельну ділянку площею 0,0226га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка була надана для спільного користування КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_3. (а.с. 57-58).

Позивач не надав суду доказів, які б свідчили, що на земельній ділянці площею 0,0254 га розміщенні об'єкти нерухомого майна та які належать на праві власності ФОП ОСОБА_3., а отже, прийнятим рішенням органу місцевого самоврядування, ке предметом спору, жодне право позивача, яке б підлягала захисту по суду не порушено.

Враховуючи, що на земельній ділянці площею 0,0254 га з кадастровим номером НОМЕР_1 відсутні об'єкти, які перебувають у власності ФОП ОСОБА_3., то відповідно остання може набувати її на загальних підставах, в порядку передбаченому Земельним Кодексом України.

Крім цього, договір купівлі-продажу майна не містить жодних умов щодо використання КП «Об»єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя» земельної ділянки, на якій знаходиться об'єкт нерухомого майна із зазначенням її площі.

Відтак, вимога позивача про визнання незаконним і скасування рішення Тернопільської міської ради від 18.08.2015р. №6/61/214 "Про відмову в наданні земельної ділянки площею 0,0254 га за адресою АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_3." є необґрунтованою, відповідно до задоволення не підлягає.

Позивач просить суд визнати за ФОП ОСОБА_3. право користування земельною ділянкою загальною площею 0,0480 га, в тому числі земельною ділянкою площею 0,0254 га кадастровий НОМЕР_1 та земельною ділянкою площею 0,0226 га кадастровий НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1. Обґрунтовуючи вимогу тим, що 26.04.2013р. Тернопільська міська рада прийняла рішення №6/31/107 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0480 для обслуговування нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_3." та враховуючи, що вона є єдиним власником вказаного нерухомого майна, то відповідно, має право користування на земельну ділянку загальною площею 0,0480 га.

Право на оренду і відповідне користування земельною ділянкою виникає на підставі укладеного у встановленому законом порядку договору оренди, за яким між сторонами виникають відповідні права та обов'язки.

Проект відведення земельної ділянки не є правовстановлюючим документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків, а лише невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки (ч. 4 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" в редакції станом на момент виготовлення проекту землеустрою).

Отже, проект відведення не є підставою визнання права користування земельною ділянкою, оскільки такою підставою згідно з чинним законодавством є укладений та зареєстрований договір оренди земельної ділянки.

Колегія суддів дану вимогу вважає необґрунтованою, оскільки як зазначалося вище, позивач має право користування лише на земельну ділянці площею 0,0226 га (кадастровий номер НОМЕР_2) згідно договору оренди землі від 07.06.2013р., яка була надана для спільного користування КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_3.

Щодо земельної ділянки площею 0,0254 га (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1, то дане право набувається в порядку визначеного ст. 116, ст.123, ст. 124 Земельного кодексу України.

Згідно п.34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.

Обов'язковою умовою передачі у користування земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, є наявність позитивного рішення сесії відповідної ради.

Враховуючи, що волевиявлення Тернопільської міської ради для укладення правочину про передачу в користування позивачу спірної земельної ділянки площею 0,0254 га (кадастровий номер НОМЕР_1) не було, відтак вимога про визнання за ФОП ОСОБА_3. право користування земельною ділянкою загальною площею 0,0480 га до задоволення не підлягає.

Крім цього, позивач просив суд визнати такими, що припинили дію договір оренди землі від 07.06.2013р., укладений між Тернопільською міською радою, КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_3. на земельну ділянку загальною площею 0,0226 га кадастровий НОМЕР_2; договір оренди землі від 07.06.2013р., укладений між Тернопільською міською радою та КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" на земельну ділянку загальною площею 0,0254 га кадастровий НОМЕР_1 та договір суборенди землі від 06.03.2014р., укладений між КП "Об'єднання парків культури та відпочинку м. Тернополя" і ФОП ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,0254 га кадастровий НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Як зазначалося вище, 07.06.2013р між Тернопільською міською радою (орендодавцем), КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" (орендар) і ФОП ОСОБА_3. (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0226 га (кадастровий номер НОМЕР_2).

Згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України також передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, виходячи із вищенаведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" визначено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Отже, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без "оформлення" припинення права будь-якими актами та документами. Дана норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди землі при цьому не припиняється в цілому, має місце заміна сторони у зобов'язанні. (Аналогічна позиція зазначена у постановах Вищого господарського суду України від 19.01.2016р. у справі № 910/15520/15, від 09.07.2015р. у справі № 910/23058/14).

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу України).

Положення пп.7 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі", якими визначено, що договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці, мають застосовуватись з урахуванням положень вищенаведеного законодавства щодо припинення договору оренди в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, оскільки в даному випадку, у разі припинення договору оренди землі від 07.06.2013р. на земельну ділянку загальною площею 0,0226 га кадастровий НОМЕР_2, як просить позивач, в повному обсязі, неможливим стане перехід до нового власника нерухомості - ФОП ОСОБА_3. права користування земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Щодо позовних вимог про припинення договору оренди земельної ділянки площею 0,0254 га (кадастровий номер НОМЕР_1) від 07.06.2013р., укладеного між Тернопільською міською радою (орендодавцем) та КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" (орендар) та договору суборенди землі від 06.03.2014р., укладеного між КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" (орендарем) та ФОП ОСОБА_2 (суборендар), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, кад. номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0254 га., апеляційний господарський суд також відмовляє у задоволенні вимог позивача, оскільки укладенням вказаних договорів права позивача не порушені.

Як зазначалося вище, суд апеляційної інстанції встановив, що на земельній ділянці площею 0,0254 га з кадастровим номером НОМЕР_1 відсутні об'єкти, які перебувають у власності ФОП ОСОБА_3., інших підстав для припинення вказаних договорів позивачем не наведено.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про зобов'язання Тернопільську міську раду укласти з ФОП ОСОБА_3. договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0480 га, в тому числі: земельної ділянки площею 0,0254 га кадастровий НОМЕР_1 та земельної ділянки площею 0,0226 га кадастровий НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, строком на 10 років.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За змістом статті 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальної громади міста, у тому числі надання їх у користування, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

За ч.1 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 34 ч. 1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

За змістом ст. 16 Закону України "Про оренду землі" сторони укладають договір оренди землі лише у разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду.

Зазначеними нормами матеріального права встановлено, що набуття права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності та передача в оренду таких земельних ділянок здійснюються на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що питання надання в оренду позивачу земельної ділянки загальною площею 0,0480 га на сесії ради не розглядалося. Тернопільська міська рада 26.04.2013р. прийняла рішення №6/31/107 про надання ФОП ОСОБА_3 в оренду земельну ділянку площею лише 0,0226 га.

З урахуванням наведеного у разі, коли на час звернення до суду позивачем не надано доказів прийняття відповідним державним органом рішення про передачу йому в оренду вказаної земельної ділянки, вимоги про зобов'язання такого органу укласти договір оренди задоволенню не підлягають.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов'язання органу місцевого самоврядування укласти договір оренди земельної ділянки, оскільки рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки в оренду не приймалось, а тому в цій частині рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення наведених процесуально-правових норм, позивачем не надано суду належних доказів в обґрунтування позовних вимог, а тому приймаючи до уваги викладені обставини та ч.3 ст. 16 ЦК України, суд вважає, що в позові слід відмовити.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід частково скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 49 ГПК України, в разі скасування рішення суду проводиться новий розподіл судових витрат.

Таким чином, враховуючи, часткове скасування рішення місцевого господарського суду судові витрати підлягаю новому розподілу.

Як вбачається з квитанцій №18408029 від 10.10.2016 та №19676236 від 07.12.2016 апелянтом сплачено 4872,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, що відповідав законодавчо визначеній ставці на час подачі апеляційної скарги.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про стягнення з позивача на користь третьої особи-1 (апелянт) 4872,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та стягнення з позивача на користь відповідача 7788,00 грн. в повернення сплаченого судового збору за розгляд позовних вимог та за розгляд касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 б/н, від 30.11.2016 задоволити.

Рішення господарського суду Тернопільської області від 13.09.2016 частково скасувати.

Відмовити в задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Тернопільської міської ради за участі третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача комунального підприємства "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" про визнання незаконним та скасування рішення міської ради № 6/61/214 від 18.08.2015р.; про визнання права користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0480 га за адресою: АДРЕСА_1; про визнання такими, що припинили дію договори оренди землі від 07.06.2013р. та договір суборенди землі від 06.03.2014р..

В частині позовної вимоги про зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0480 га за адресою АДРЕСА_1, строком на 10 років, рішення господарського суду Тернопільської області від 13.09.2016 залишити без змін.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, код: НОМЕР_4) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код: НОМЕР_3) 4872,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, ідн. номер НОМЕР_4) 5) на користь Тернопільської міської ради (м. Тернопіль, вул. Листопадова, 5, ідентифікаційний код 3433430 - 7788,00 грн. в повернення сплаченого судового збору за розгляд позовних вимог та за розгляд касаційної скарги.

Місцевому господарському суду видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя: С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

І.Б. Малех

Повний текст постанови виготовлений 20.02.2017