РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017Справа №924/1083/16

За позовом Приватного підприємства «Строй-Сервіс-999»

до 1) Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА»

2) Філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в м. Старокостянтинів

про стягнення шкоди у розмірі 5 331,51

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача-1 - Усенко А.М. (дов. №17/01 від 03.01.17);

від відповідача-2 - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Строй-Сервіс-999» звернулось до господарського суду Хмельницької області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та Філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в м. Старокостянтинів про стягнення шкоди у розмірі 5 331,51 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу було завдано збитків у зв'язку із пошкодженням належного йому на праві орендного користування транспортного засобу - автобуса «Mercedec-benz», д.н.з. НОМЕР_1, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 18.12.2015 (надалі - ДТП). Оскільки відповідальність власника транспортного засобу - «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5919938, позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків у повному обсязі покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.11.2016 порушено провадження у справі №924/1083/16, розгляд справи призначено на 28.11.2016.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 28.11.2016 у зв'язку із неявкою представників відповідачів та необхідністю подання додаткових доказів, розгляд справи відкладено на 14.12.2016.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 14.12.2016 матеріали справи №924/1083/16 за позовом Приватного підприємства «Строй-Сервіс-999» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та Філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в м. Старокостянтинів про стягнення шкоди у розмірі 5 331,51 грн., передано за встановленою підсудністю до господарського суду міста Києва.

Відповідно до вимог ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, за результатами проведеного автоматичного розподілу, справа №924/1083/16 була передана для розгляду судді Демидову В.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.12.2016 суддею Демидовим В.О. прийнято справу №924/1083/16 до свого провадження та призначено її до розгляду на 17.01.2017.

17.01.2017 відповідач-1 через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність відносин між ним та позивачем, оскільки власником пошкодженого майна є фізична особа ОСОБА_3, якому і було завдано шкоди в результаті ДТП, і відшкодування шкоди також сплачувалося фізичній особі, яка у відповідності до чинного законодавства є потерпілою особою.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.01.2017 у зв'язку із неявкою представників позивача та відповідача 2, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 02.02.2017.

10.02.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подав відповідь на відзив відповідача-1, у якій зазначав, що ним на ремонт пошкодженого автомобіля, який на час ДТП перебував в оренді позивача відповідно до договору оренди транспортного засобу №23/02-15 від 23.02.2015, було витрачено 24 048,24 грн., проте відповідачем-1 було відшкодовано лише 18 716,73 грн., у зв'язку із чим різниця між виплатою та затратами становить 5331,51 грн., яку позивач і просив стягнути з останнього.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.02.2017 у зв'язку із неявкою представників відповідачів, невиконанням ними вимог ухвал суду, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 21.02.2017.

У судове засідання 21.02.2017 прибув представник відповідача-1, надав пояснення по суті справи.

Представники позивача та відповідача-2 в судове засідання 21.02.2017 не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 21.02.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

23.02.2015 між ОСОБА_3 (орендодавець) та Приватним підприємством «Строй-Сервіс-999» (орендар) було укладено договір оренди транспортного засобу №23/02-15, відповідно до умов якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець передає, а орендар приймає у платне користування транспортний засіб Mercedec-benz vito 109 CDI, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_3, 2006 року випуску.

18.12.2015 о 19 год. 50 хв. водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_2, в м. Старокостянтинові по вул. Миру, під час повороту ліворуч не пропустив автомобіль «Mercedec-benz», д.н.з. НОМЕР_1, який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п. п. 10.1, 10.4 ПДР України.

Згідно з постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25.12.2015 у справі №683/3144/15-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенням водієм ОСОБА_4 п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, в результаті чого останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Між ОСОБА_4 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5919938, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_2.

В матеріалах справи міститься заява № про виплату страхового відшкодування від 23.12.2015, відповідно до якої власник транспортного засобу «Mercedec-benz», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_3 повідомив Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (страхова компанія винуваться у скоєнні ДТП) про настання страхового випадку у вигляді ДТП, що сталась 18.12.2015, та просив виплатити страхове відшкодування.

Відповідно до акту виконаних робіт №ЗА-0000350 від 04.02.2016, складеного ПАТ «Хмельниччина-АВТО», відновлювальний ремонт пошкодження транспортного засобу «Mercedec-benz», д.н.з. НОМЕР_1, склав 4 088,24 грн.

Вказана сума у розмірі 4 088,24 грн. була виплачена позивачем Приватним підприємством «Строй-Сервіс-999» на рахунок ПАТ «Хмельниччина-АВТО», що підтверджується платіжним дорученням №12 від 02.02.2016.

Відповідно до накладної від 18.01.2016 позивачем Приватним підприємством «Строй-Сервіс-999» було придбано запчастини для ремонту вказаного транспортного засобу на загальну суму 19 960,00 грн.

Відповідно до акту огляду транспортного засобу та розрахунку відповідача-1 на підставі Методики та за допомогою програми «AUDATEX», Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedec-benz», д.н.з. НОМЕР_1, склала 47 293,77 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу склала 16 662,40 грн.

Як зазначається відповідачем-1, та не заперечується позивачем, у березні 2016 року потерпілому ОСОБА_3 було перераховано страхове відшкодування у розмірі 16 662,40 грн.

04.04.2016 ОСОБА_3 звернувся до відповідача-1 із заявою про перегляд розміру виплаченого страхового відшкодування, до якого надав докази проведення відновлювальних робіт.

ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» було переглянуто розмір виплаченого відшкодування та здійснено відповідний перерахунок, на підставі якого було прийнято рішення про доплату страхового відшкодування у розмірі 2 054,33 грн.

Як зазначається відповідачем-1, та не заперечується позивачем, у квітні 2016 року потерпілому ОСОБА_3 було перераховано страхове відшкодування у розмірі 2 054,33 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що ним на ремонт пошкодженого автомобіля «Mercedec-benz», д.н.з. НОМЕР_1, який на час ДТП перебував в оренді позивача відповідно до договору оренди транспортного засобу №23/02-15 від 23.02.2015, було витрачено 24 048,24 грн., проте відповідачем-1 було відшкодовано страхове відшкодування лише у розмірі 18 716,73 грн., у зв'язку із чим різниця між виплатою та затратами становить 5331,51 грн., яку позивач і просить стягнути з останнього.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч.1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту огляду транспортного засобу та розрахунку відповідача-1 на підставі Методики та за допомогою програми «AUDATEX», Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedec-benz», д.н.з. НОМЕР_1, склала 47 293,77 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу склала 16 662,40 грн.

Коефіцієнт фізичного зносу нарахований у відповідності до Методики та є максимальним, у зв'язку з тим, що автомобіль «Mercedec-benz», д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, 2006 року випуску, тобто на дату ДТП йому було 9 років.

Сторонами не заперечується, що у березні 2016 року потерпілому ОСОБА_3 було перераховано страхове відшкодування у розмірі 16 662,40 грн., а у квітні 2016 року потерпілому ОСОБА_3 було перераховано страхове відшкодування у розмірі 2 054,33 грн. відповідно до його заяви про перегляд розміру виплаченого страхового відшкодування, до якої він надав докази проведення відновлювальних робіт.

Таким чином відповідачем-1 було здійснено страхове відшкодування на рахунок власника пошкодженого автомобіля «Mercedec-benz», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_3 у загальному розмірі 18 716,73 грн. відповідно до вимог чинного законодавства та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2015 між ОСОБА_3 (орендодавець) та Приватним підприємством «Строй-Сервіс-999» (орендар) було укладено договір оренди транспортного засобу №23/02-15, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у платне користування транспортний засіб «Mercedec-benz», д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до акту виконаних робіт №ЗА-0000350 від 04.02.2016, складеного ПАТ «Хмельниччина-АВТО», відновлювальний ремонт пошкодження транспортного засобу «Mercedec-benz», д.н.з. НОМЕР_1, склав 4 088,24 грн. Вказана сума у розмірі 4 088,24 грн. була виплачена позивачем Приватним підприємством «Строй-Сервіс-999» на рахунок ПАТ «Хмельниччина-АВТО», що підтверджується платіжним дорученням №12 від 02.02.2016.

Відповідно до накладної від 18.01.2016 позивачем Приватним підприємством «Строй-Сервіс-999» було придбано запчастини для ремонту вказаного транспортного засобу на загальну суму 19 960,00 грн.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 802 Цивільного кодексу України, у правовідносинах найму (оренди) транспортного засобу страхування транспортного засобу здійснюється наймодавцем.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи, що відповідачем-1 було відшкодовано суму страхового відшкодування саме на рахунок власника транспортного засобу «Mercedec-benz», д.н.з. НОМЕР_1, - ОСОБА_3 відповідно до його заяви, суд дійшов висновку, що позивач Приватне підприємство «Строй-Сервіс-999» (орендар) не є тією особою, яка має право звертатися до суду з вимогою про страхове відшкодування.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з покладенням судових витрат в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане - 27.02.2017.

Суддя В.О. Демидов