УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.02.2017Справа № 910/283/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Конотопський арматурний завод"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ",

третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-комфорт", третя особа-2: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції"

про зустрічна позовна заява по справі №910/283/17

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" (позивач-1) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Конотопський арматурний завод" (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ" (відповідач-2) про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за Кредитним договором № 126-14 від 02.06.2014, що станом на 20.12.2016 становить 883206,21 грн., з яких: 370000,00 грн. заборгованості за кредитом, 192451,60 грн. заборгованості за процентами, 293040,00 грн. пені за кредитом, 26714,62 грн. пені за відсотками, 1000,00 грн. штрафу.

В обгрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" зазначило, що йому належать всі права вимоги за Кредитним договором № 126-14 від 02.06.2014 та договорами, що укладені в забезпечення цього кредитного договору, на підставі Договору відступлення права вимоги № 126-14-1 від 19.04.2016, яким Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР-КОМФОРТ" відступило в повному обсязі позивачу зазначені права вимоги до відповідача-1. Крім того, для забезпечення виконання умов за Кредитним договором № 126-14 від 02.06.2014, між відповідачем-2 та позивачем було укладено Договір поруки № 126-14-1 від 10.11.2016. Позивач стверджує, що відповідач-1 не виконує належним чином зобов'язання за Кредитним договором № 126-14 від 02.06.2014, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 883206,21 грн., яку позивач з урахуванням умов Договору поруки № 126-14-1 від 10.11.2016 просить солідарно стягнути з відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 (суддя Гумега О.В.) порушено провадження у справі № 910/283/17 та прийнято наведену позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 06.02.2017 о 11:00 год.

06.02.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача-1 (ПАТ "Конотопський арматурний завод") надійшли заперечення на позовну заяву про солідарне стягнення заборгованості, відповідно до яких відповідач-1 просив суд відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості з відповідача-1.

06.02.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача-1 надійшла заява про здійснення технічної фіксації розгляду справи № 910/283/17 за допомогою звукозаписувального технічного запису.

06.02.2017 через відділ діловодства суду надійшла зустрічна позовна заява № 58/98 від 03.02.2017 (вх. № 1855/17 від 06.02.2017) Публічного акціонерного товариства "Конотопський арматурний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ" про визнання недійсними договору уступки права вимоги і договору поруки та про розірвання кредитного договору.

В судове засідання, призначене на 06.02.2016, з'явились представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 06.02.2017 підтримав заяву, подану ним 06.02.2017 через відділ діловодства суду, про здійснення технічної фіксації розгляду справи № 910/283/17 за допомогою звукозаписувального технічного запису, а також повідомив суд про подання ним зустрічної позовної заяви. Заява про здійснення технічної фіксації судом задоволена, залучена до матеріалів справи та передана до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні 06.02.2017 подав заяву про відмову від частини позовних вимог. Відповідно до наведеної заяви позивач відмовився від позову в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ" (відповідач-2), провадження в цій частині позовних вимог просив припинити, підтримав позовні вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Конотопський арматурний завод" заборгованості за Кредитним договором № 126-14 від 02.06.2014, що станом на 20.12.2016 становить 883206,21 грн., з яких: 370000,00 грн. заборгованості за кредитом, 192451,60 грн. заборгованості за процентами, 293040,00 грн. пені за кредитом, 26714,62 грн. пені за відсотками, 1000,00 грн. штрафу. Заява залучена судом до матеріалів справи та передана до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи подання відповідачем-1 зустрічної позовної заяви та подання позивачем заяви про відмову від частини позовних вимог, а також необхідність здійснення технічної фіксації розгляду справи за допомогою звукозаписувального технічного запису, керуючись приписами ч. 3 ст. 77 ГПК України, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 27.02.2017 о 15:10 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 зустрічну позовну заяву № 58/98 від 03.02.2017 у справі № 910/283/17 та додані до неї документи повернуто без розгляду Публічному акціонерному товариству "Конотопський арматурний завод".

В судове засідання, призначене на 27.02.2017, представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2 з'явились.

Представник позивача в судовому засіданні 27.02.2017 підтримав заяву, подану ним в судовому засіданні 06.02.2017, про відмову від частини позовних вимог. Відповідно до наведеної заяви позивач відмовився від позову в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ" (відповідач-2), провадження в цій частині позовних вимог просив припинити, підтримав позовні вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Конотопський арматурний завод" заборгованості за Кредитним договором № 126-14 від 02.06.2014, що станом на 20.12.2016 становить 883206,21 грн., з яких: 370000,00 грн. заборгованості за кредитом, 192451,60 грн. заборгованості за процентами, 293040,00 грн. пені за кредитом, 26714,62 грн. пені за відсотками, 1000,00 грн. штрафу. Заява залучена судом до матеріалів справи та передана до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 27.02.2016 судом здійснювався розгляд вищевказаної заяви позивача про відмову від частини позовних вимог.

Судом встановлено, що заява підписана представником позивача Ткачук Ю.В. на підставі довіреності від 13.01.2016, яка має відповідні повноваження щодо повної або часткової відмови від позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Приписами ч. 4 ст. 22 ГПК України передбачено, зокрема, право позивача до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ГПК України, відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. Ця заяви підписується позивачем.

До прийняття відмови позивача від позову господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін (ч. 2 ст. 78 ГПК України).

Наслідком відмови позивача від позову є припинення провадження у справі (п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України) та недопустимість повторного звернення до господарського суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав (ч. 2 ст. 80 ГПК України).

Враховуючи наведені правові норми, заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши в судовому засіданні 27.02.2017 подану позивачем заяву про відмову від позову в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ" (відповідача-2), суд прийняв відмову позивача від позову в цій частині та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинив провадження у справі № 910/283/17 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ", у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України судом винесено ухвалу про припинення провадження у справі № 910/283/17 в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ".

Враховуючи, що провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача-2 припинено, відповідача-1 у справі - Публічне акціонерне товариство "Конотопський арматурний завод" слід вважати відповідачем.

Отже, єдиним відповідачем у даній справі є Публічне акціонерне товариство "Конотопський арматурний завод", місцезнаходженням якого згідно наявних в матеріалах справи відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є адреса 41600, Сумська обл., місто Конотоп, вул. Вирівська, будинок 60.

Разом з тим, судом враховано приписи ч. 3 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду.

Таким чином, керуючись наведеними приписами ч. 3 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність розгляду по суті Господарським судом міста Києва даної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" до Публічного акціонерного товариства "Конотопський арматурний завод" (відповідач-1) про стягнення 883206,21 грн.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства "Конотопський арматурний завод" в судовому засіданні 27.02.2017 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи в порядку статті 77 ГПК України. Клопотання представника відповідача судом задоволено.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 27.02.2017 оголошено перерву до 06.03.2017.

Оскільки відповідно до приписів ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, Публічне акціонерне товариство "Конотопський арматурний завод" повторно звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою № 58/98 від 03.02.2017 (вх. № 2881/17 від 21.02.2017) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ", третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-комфорт", третя особа-2: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції", про визнання недійсними договору уступки права вимоги і договору поруки та про розірвання кредитного договору (далі - зустрічна позовна заява).

Наведена зустрічна позовна заява надійшла до суду супровідним листом № 58/131 від 20.02.2017, за змістом якого ПАТ "Конотопський арматурний завод" повідомило суд про здійснену ним в повному обсязі оплату судового збору за подання зустрічної позовної заяви, зокрема, платіжними дорученнями № 3184 від 28.12.2016 на суму 6890,00 грн., № 2846 від 28.11.2016 на суму 1378,00 грн., № 451 від 20.02.2017 на суму 6897,78 грн., які додані ним до зустрічна позовна заява 58/98 від 03.02.2017.

Відповідно до ст. 60 ГПК України передбачено право відповідача до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви № 58/98 від 03.02.2017 (вх. 2881/17 від 21.02.2017) у справі № 910/283/17 господарський суд вважає її такою, що підлягає поверненню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

З урахуванням прийнятої судом відмови Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" від позову в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ" та виненсенням Господарським судом міста Києва ухвали від 27.02.2017 про припинення провадження у справі № 910/283/17 в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ", сторонами у справі № 910/283/17 є: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" та відповідач - Публічне акціонерне товариство "Конотопський арматурний завод".

З урахуванням наведеного, предметом позову у справі № 910/283/17 є вимога позивача про стягнення з відповідача (Публічного акціонерного товариства "Конотопський арматурний завод") 883206,21 грн. заборгованості, яка виникла у відповідача за Кредитним договором № 126-14 від 02.06.2014, права вимоги за який належать позивачу на підставі Договору відступлення права вимоги № 126-14-1 від 19.04.2016, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт".

Відповідно до прохальної частини поданої Публічним акціонерним товариством "Конотопський арматурний завод" зустрічної позовної заяви заявлено наступні позовні вимоги:

- визнати недійсним договір відступлення права вимоги від ТОВ «Фактор-комфорт» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фактор-сервіс» № 126-14-1 від 19.04.2016 року (далі - вимога 1);

- визнати недійсним договір поруки № 126-14-1 від 10.11.2016 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор-сервіс» та ТОВ «ПРОФІ-ФАКТОРИНГ» (далі - вимога 2);

- розірвати кредитний договір № 126-14 від 02.06.2014 року, укладений між ПАТ «Конотопський арматурний завод» та з 16.09.2015 року (далі - вимога 3);

- розірвати договір застави товарів в обігу № 126-14 від 02.06.2014 року, укладений між ПАТ «Конотопський арматурний завод» та АТ «Банк «Національні інвестиції» з 16.09.2015 року (далі - вимога 4);

- визначивши належного кредитора за кредитним договором № 126-14 від 02.06.2014 року, укладеним між ПАТ «Конотопський арматурний завод» та АТ «Банк «Національні інвестиції» (далі - вимога 5);

- визначити остаточні суми до сплати ПАТ «Конотопський арматурний завод» на користь належного кредитора з метою повного виконання зобов'язання за кредитним договором № 126-14 від 02.06.2014 року, а саме: сума заборгованості за тілом кредиту - 370000 (триста сімдесят тисяч) гривень, сума відсотків - 1052 (одна тисяча п'ятдесят дві) гривні. (далі - вимога 6).

З огляду на наведені зустрічні позовні вимоги, позивач за зустрічним позовом - Публічне акціонерне товариство "Конотопський арматурний завод" визначив в якості відповідачів за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" (відповідач-1 за зустрічним позовом) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ" (відповідач-2 за зустрічним позовом).

Зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем позивачу для одночасного розгляду з первісним позовом. Отже, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред'являється зустрічний позов до первісного позивача.

Крім того, частиною першою статті 60 ГПК України передбачено, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Як зазначено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", обставини, які свідчать про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним (зокрема, за підставами цих позовів та/або поданими доказами; у зв'язку з тим, що задоволення зустрічного позову виключатиме частково чи повністю задоволення первісного позову тощо), а так само докази, що підтверджують саме ці обставини, повинні зазначатися у зустрічній позовній заяві (пункт 5 частини другої статті 54 ГПК). Якщо у ній не вказано відповідних обставин, на яких, зокрема, ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують ці обставини, то зустрічна позовна заява повертається без розгляду з посиланням на пункт 3 частини першої статті 63 та статтю 60 ГПК. Така заява не може повертатися судом з посиланням на пункт 5 частини першої статті 63 ГПК, оскільки подання зустрічного позову не означає об'єднання вимог в одній позовній заяві.

З огляду на наведене, врахувавши, що фактично зустрічний позов подано з вимогою-2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ФАКТОРИНГ" (вимога-2), яке фактично вже не є строною у справі № 910/283/17, а також те, що зустрічні вимоги-3, 4 стосуються АТ «Банк «Національні інвестиції», який (Банк) взаагалі не є стороною у справі № 910/283/17, суд дійшов висновку, що поданий зустрічний позов в частині відповідних зустрічних позовних вимог не є взамопов'язаним із перівсним позовом у справі № 910/283/17.

Крім того, суд звертає увагу, що вимога-6 зустрічної позовної заяви фактично не містить визначеного позивачем за зустрічним позовом "належного кредитора", тоді як відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Водночас, вищевказана правова норма ч. 1 ст. 56 ГПК України не ставить обов'язок позивача направити відповідачам та третім особам копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи, є у відповідача та третіх осіб в наявності ці документи, а містить імперативну норму щодо обов'язковості надіслання відповідачам та третім особам копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів листом з описом вкладення, оскільки жодні виключення (обмеження) стосовно переліку доданих до позовної заяви документів, які підлягають направленню відповідачам та третім особам, вказана правова норма також не містить.

Як встановлено судом, ПАТ "Конотопський арматурний завод" (позивач за зустрічним позовом) 21.02.2017 повторно звернувся до суду з зустрічною позовною заявою № 58/98 від 03.02.2017, додавши до останньої на цей раз, окрім інших вказаних в ній додатків, платіжні доручення № 2846 від 28.11.2016 на суму 1378,00 грн., № 451 від 20.02.2017 на суму 6897,78 грн., які не подавались ПАТ "Конотопський арматурний завод" при первісному зверненні 06.02.2017 до суду із зустрічною позовною заявою № 58/98 від 03.02.2017, що безпосередньо вбачається зі змісту супровідного листа ПАТ "Конотопський арматурний завод" № 58/131 від 20.02.2017.

Отже, при повторному зверненні до суду 21.02.2017 ПАТ "Конотопський арматурний завод" подано зустрічну позовну заяву № 58/98 від 03.02.2017 з додатками, проте перелік цих додатків фактично змінився з огляду на долучення до зустрічної позовної заяви вищевказаних платіжних доручень № 2846 від 28.11.2016 та № 451 від 20.02.2017.

Доданими до зустрічної позовної заяви № 58/98 від 03.02.2017, поданої до суду 21.02.2017, фіскальними чеками № 00033 від 06.02.2017, № 00034 від 06.02.2017, № 00032 від 06.02.2017, № 00035 від 06.02.2017 та описами вкладень у цінний лист № 086, № 094, № 078, № 108 від 06.02.2017 позивач за зустрічним позовом підтверджує надсилання відповідачам та третім особам за зустрічним позовом копії вказаної зустрічної позовної заяви і доданих до неї документів.

Натомість, як вбачається з вищенаведених описів вкладень у цінні листи, позивачем за зустрічним позовом направлено відповідачам та третім особам за зустрічним позовом не всі документи, додані ним до зустрічної позовної заяви № 58/98 від 03.02.2017, поданої до суду 21.02.2017.

Так, судом встановлено, що до зустрічної позовної заяви № 58/98 від 03.02.2017, поданої до суду 21.02.2017, позивачем за зустрічним позовом фактично додано три платіжних доручення про сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, копії яких відсутні у відповідачів та третіх осіб за зустрічним позовом, тоді як докази про їх направлення відповідачам та третім особам за зустрічним позовом до даного зустрічного позову не додано, що порушує вимоги ст. 56 ГПК України, якою передбачено обов'язок позивача надіслати копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Крім того, суд звертає увагу, що юридичною адресою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" (далі - Уповноважена особа), визначеної в якості третьої особи-2 за зустрічним позовом (при цьому навіть без зазначення прізвища, імені та по батькові Уповноваженої особи), вказано адресу 01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, 69 та саме на цю адресу позивачем за зустрічним позовом здійснено направлення копії зустрічної позовної заяви і доданих до неї документів (фіскальний чек № 00035 від 06.02.2017 з описоми вкладення у цінний лист № 108 від 06.02.2017).

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження належності Уповноваженій особі саме вказаної у зустрічній позовній заяві адреси, - позивачем за зустрічним позовом не вказано та в якості додатків до зустрічної позовної заяви не додано. В той же час, додана до зустрічної позовної заяви копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стосовно АТ "Банк "Національні інвестиції" станом на 22.12.2016 свідчить, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" є Волощук Ігор Григорович, а місцезнаходженням АТ "Банк "Національні інвестиції", в якому розпочато процедуру ліквідації та призначено Уповноважену особу на ліквідацію, є адреса: 01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРСЬКА, будинок 54, тоді як копія зустрічної позовної заяви з додатками направлена на адресу: 01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, 69. Вказані відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стосовно АТ "Банк "Національні інвестиції" є чинними станом на час подання до суду даної зустрічної позовної заяви.

За таких обставин, суд не може дійти беззаперечного висновку стосовно того, що саме на адресу третьої особи-2 надіслано копію зустрічної позовної заяви № 58/98 від 03.02.2017 та доданих до неї документів.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати фіскальні чеки № 00033 від 06.02.2017, № 00034 від 06.02.2017, № 00032 від 06.02.2017, № 00035 від 06.02.2017 та описи вкладень у цінний лист № 086, № 094, № 078, № 108 від 06.02.2017 в якості належних доказів на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Крім того, в абз. 7 п.п. 3.5 п. 3 наведеної постанови Пленуму ВГСУ визначено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України.

Керуючись ст. 60, п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву № 58/98 від 03.02.2017 (вх. № 2881/17 від 21.07.2017) у справі № 910/283/17 та додані до неї документи повернути без розгляду Публічному акціонерному товариству "Конотопський арматурний завод".

Суддя Гумега О.В.