Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" лютого 2017 р. Справа № 906/1269/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 29.09.15р. №2982/11-15

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 23.01.17р. № 36,

ОСОБА_3 дов. від 23.01.17р., № 37,

ОСОБА_4, дов. від 17.02.17р. № 93

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Житомирській області (м.Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 - Ільменіт" (смт.Іршанськ Хорошівського району Житомирської області)

про стягнення 71872,00 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 71872,00 грн. збитків, завданих державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях по справі від 20.02.17р. (а.с.161-168).

Зокрема, зазначив, що діями посадових осіб ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт" було порушено вимоги ст.ст.10, 11, 31 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", а тому згідно ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст.34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом. Також зазначили, що відповідач повністю визнав свою вину, сплативши у добровільному порядку п'ять адміністративних штрафів згідно неоскаржених в судовому порядку постанов позивача про накладення адміністративного стягнення; після отримання припису відповідачем надано відповідь про усунення виявлених порушень та в подальшому отримано новий дозвіл № -23 від 16.10.15р., при цьому дозвіл 2012 року надано на джерело викидів з координатами: Х1m 2400, Y1m1470, X2 100, Y2 20, а дозвіл 2015 року з координатами: 1 - X1 800, Y1 688, Х2 100, Y2 480; 2 - X1 640, Y1 1104, Х2 160, Y2 800; 3 - X1 1280, Y1 1408; результати перевірки відповідачем в судовому порядку не оскаржувались; строк позовної давності не пропущений.

Відповідач у відзиві від 23.01.17р. № 38 на позовну заяву (а.с.36-43), доповненнях до відзиву від 17.02.17р. № 96 на позовну заяву (а.с.187-192) та його представники в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні. Зокрема, зазначили, що відповідачем при здійсненні в процесі своєї діяльності викидів в атмосферне повітря не було завдано державі збитків та не було порушено ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", оскільки у відповідача є в наявності дозвіл № -23 від 12.07.12р. на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами терміном дії на 5 років з 12.07.12р. до 12.07.17р. Також зазначили, що з вказаного дозволу та обґрунтовуючих матеріалів до нього і матеріалів інвентаризації безумовно вбачається, що останній видавався уповноваженим державним органом на всі земельні ділянки, які перебували у користуванні відповідача, у тому числі південно-західну частину ділянки загальною площею 174,0 га. з урахуванням специфіки та технології діяльності підприємства. Новий дозвіл № -23 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 16.10.15р. вже отриманий відповідачем, як він зазначив, на всю земельну ділянку, а саме: 1 - X1 800, Y1 688, Х2 100, Y2 480; 2 - X1 640, Y1 1104, Х2 160, Y2 800; 3 - X1 1280, Y1 1408 (а.с.66-71,186).

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, у період з 05.08.15р. по 21.08.15р. працівниками Державної екологічної інспекції в Житомирській області була проведена перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 - Ільменіт" на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, в результаті якої виявлено ряд порушень чинного законодавства, про що складено відповідний акт перевірки (а.с.9-21).

В ході проведення даної перевірки було встановлено, що з III кварталу 2013 року ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт" здійснюється розробка південно - західної частини ділянки № 3 ОСОБА_4 - Гацьківського родовища ільменітів загальною площею 174 га. та, що на даній частині ділянки № 3 ОСОБА_4 - Гацьківського родовища ільменітів здійснюються роботи по пересипці родючого шару ґрунту та його зберігання та роботи по пересипці пухких порід та їх зберігання (відвали, склади) за допомогою двох крокуючих електроекскаваторів, які супроводжуються викидами забруднючих речовин в атмосферне повітря - суспендованих частинок, недиференційованих за складом (фото додається). Також в результаті аналізу обгрунтовуючих матеріалів та матеріалів інвентаризації встановлено, що роботи по пересипці родючого шару ґрунту та його зберігання (відвали, склади) та роботи по пересипці пухких порід та їх зберігання (відвали, склади) за допомогою двох крокуючих електроекскаваторів, що супроводжується викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря - суспендованих частинок, недиференційованих за складом з III кварталу 2013 року в ході розробки південно - західної частини ділянки № 3 ОСОБА_4 - Гацьківського родовища ільменітів ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт" не обліковані розробником ПП "Матриця". Таким чином, не обліковані джерела викидів (відвали, склади) є новоствореними стаціонарними (площинними, неорганізованими) джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

У зв'язку з цим було встановлено, що ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт" у зв'язку зі зміною якісних та кількісних показників викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, зміни територіальних координат в системі координат:

- не відкореговано документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів;

- на генеральний план ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт" не нанесено нововостворені джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, не визначено їх просторові координати;

- не встановлено вимоги до викидів від новостворених стаціонарних джерел;

- не отримано висновок державної санітарно - гігієнічної експертизи.

Таким чином, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (суспендовані частинки недиференційовані за складом) від стаціонарних (площинних, неорганізованих) джерел викидів під час проведення робіт по пересипці родючого шару ґрунту та його зберігання (відвали, склади) та роботи по пересипці пухких порід та їх зберігання (відвали, склади) за допомогою двох крокуючих електроекскаваторів з III кварталу 2013 року в ході розробки південно - західної частини ділянки № 3 ОСОБА_4 - Гацьківського родовища ільменітів ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт" загальною площею 174 га здійснюються за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Також, в матеріали інвентаризації не включені викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря - суспендовані частинки недиференційовані за складом, які утворюються під час зберігання розкривних порід у відвалах (пухкі породи) та розміщення хвостів збагачення на площі 82,5 га північно - східної частини ділянки № 3 ОСОБА_4 - Гацьківського родовища ільменітів ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт", що призводить до наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

На підставі вищезазначеного акту перевірки працівниками Державної екологічної інспекції в Житомирській області з метою усунення відповідачем вказаних порушень винесено припис № 24/2 від 28.08.15р. (а.с.22-24).

Вищезазначені акт перевірки та припис підписані з боку відповідача - інженером з охорони навколишнього середовища ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт" ОСОБА_5 При цьому, також, акт перевірки отриманий головним інженером ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт" ОСОБА_6 без зауважень та заперечень.

В матеріалах справи відсутні дані щодо оскарження в адміністративному суді дій інспекторів Державної екологічної інспекції в Житомирській області та складених ними акту перевірки та припису.

Згідно довідки відповідача від 15.12.15р. № 866, за період з 01.07.13р. по 15.10.15р. відповідачем від стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря №№ 1,2,3, облікованих матеріалами інвентаризації викидів забруднюючих речовин, було наднормативно викинуто в атмосферне повітря 26,822 тон забруднюючих речовин в атмосферне повітря у вигляді твердих суспендованих частинок недиференційованих за складом (а.с.25).

01.09.15р. та 08.09.15р. держінспектором притягнуто до адміністративної відповідальності посадових осіб ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт" на підставі ст.ст.82-6, 242-1, 283, 284 КУАП, про що складено відповідні постанови про накладення адміністративного стягнення від 01.09.15р. та від 08.09.15р. (а.с.169,171,173,175,177).

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначив, що діями посадових осіб ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт", зокрема, було порушено вимоги ст.ст.10, 11, 31 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", а тому згідно ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст.34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.08р. № 639 та довідки відповідача про час роботи стаціонарних джерел викидів в наднормативному режимі від 15.12.15р. № 866, позивачем визначено загальний розмір збитків, які завдані державі відповідачем внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел відповідача №№ 1,2,3 з 01.07.13р. по 15.10.15р. в сумі 71872,00 грн. (а.с.27).

Відповідачу направлено претензію від 08.02.16р. № 514/02-14 про відшкодування у місячний термін завданих державі збитків на вказану суму (а.с.26).

Відповідач у відповіді від 04.03.16р. № 80 на претензію позивача зазначив про те, що вважає претензійні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають у повному обсязі, посилаючись, зокрема, на те, що порушення були виявлені 21.08.15р. (дата складення акту), а новий дозвіл на викиди забруднюючих в атмосферне повітря було отримано відповідачем 16.10.15р., що відповідач розцінює як усунення ним правопорушення. А тому, нарахування збитків суб'єктом владних повноважень могло бути проведено за період з 21.08.15р. по 15.10.15р. У зв'язку з чим, на його думку, здійснення позивачем розрахунку збитків за період з 01.07.13р. втрачає будь-який сенс і є безпідставним (а.с.73-78).

Згідно даних позивача, вказана претензія залишена відповідачем без задоволення - збитки завдані відповідачем є невідшкодованими, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти доводів відповідача, представник позивача, зокрема, зазначив, що заявлений позов є обґрунтованим та має бути задоволений судом, оскільки: відповідач повністю визнав свою вину, сплативши у добровільному порядку п'ять адміністративних штрафів згідно неоскаржених в судовому порядку постанов позивача про накладення адміністративного стягнення; після отримання припису відповідачем надано відповідь про усунення виявлених порушень та в подальшому отримано новий дозвіл № -23 від 16.10.15р., при цьому дозвіл 2012 року надано на джерело викидів з координатами: Х1m 2400, Y1m1470, X2 100, Y2 20, а дозвіл 2015 року з координатами: 1 - X1 800, Y1 688, Х2 100, Y2 480; 2 - X1 640, Y1 1104, Х2 160, Y2 800; 3 - X1 1280, Y1 1408; результати перевірки відповідачем в судовому порядку не оскаржувались; строк позовної давності не пропущений.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказав, що ним при здійсненні в процесі своєї діяльності викидів в атмосферне повітря не було завдано державі збитків та не було порушено ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", оскільки у відповідача є в наявності дозвіл № -23 від 12.07.12р. на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами терміном дії на 5 років з 12.07.12р. до 12.07.17р.

Відповідач зазначив, що з вказаного дозволу та обґрунтовуючих матеріалів до нього і матеріалів інвентаризації безумовно вбачається, що останній видавався уповноваженим державним органом на всі земельні ділянки, які перебували у користуванні відповідача, у тому числі південно-західну частину ділянки загальною площею 174,0 га. з урахуванням специфіки та технології діяльності підприємства.

На думку відповідача, вказані вище обставини спростовують висновок позивача, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (суспендовані частинки недиференційовані за складом) від стаціонарних (площинних, неорганізованих) джерел викидів під час проведення робіт по пересилці родючого шару ґрунту та його зберігання (відвали, склади) і роботи по пересилці пухких порід та їх зберігання (відвали, склади) за допомогою двох крокуючих електроекскаваторів з ІІІ кварталу 2013 року в ході розробки південно-західної частини ділянки № 3 Валки-Гацьківського родовища ільменітів ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт" загальною площею 174 га здійснювались за відсутності дозволу на викиди в атмосферне повітря. Дані джерела не є новоствореними та обліковані розробником в матеріалах інвентаризації.

Відповідач вважає, що за даних обставин та необґрунтованості довідки від 15.12.15р. № 866, невизначеність часу роботи джерела викиду унеможливлює встановити розмір шкоди та свідчить про недоведеність позивачем розміру майнової шкоди і, як наслідок, свідчить про відсутність підстав для застосування деліктної відповідальності.

Господарський суд вважає заявлений позов обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Згідно ч.4 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Нормативними документами, які визначають процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів, є, зокрема, Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.07р. № 877 і Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затверджений наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.08р. №464, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 15.01.09р. № 18/16034.

Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, органів місцевого самоврядування, інших органів в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища (ст.1 Закону).

Статтею 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

До першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об'єкти, які не належать до першої і другої груп.

Строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, - сім років, об'єкт якого належить до другої групи, - десять років, об'єкт якого належить до третьої групи, - необмежений.

Перелік установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови: неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин.

У разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, заходів із зниження їх кількості до зазначених дозволів вносяться зміни.

Проведеною Державною екологічною інспекцією у Житомирській області перевіркою відповідно до ст.ст.6, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено та в акті перевірки зафіксовано що відповідач здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності відповідного дозволу на ці викиди в атмосферне повітря, що призвело до забруднення атмосферного повітря.

Спеціалістами Державної екологічної інспекції у Житомирській області проведено розрахунок розміру завданих державі збитків, які завдані державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел відповідача №№ 1,2,3 з 01.07.13р. по 15.10.15р. на суму 71872,00 грн. (а.с.27).

Станом на день прийняття рішення вказана шкода відповідачем не відшкодована.

Відповідно до ст.ст.13,14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних питаннях, що виникають в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів є Міністерство екології та природних ресурсів України га його органи на місцях, а саме Державна екологічна інспекція у Житомирській області, яка в межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища на території області.

Відповідно до ст.ст.46, 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, стягуються до місцевих бюджетів, при яких створено фонди охорони довкілля, і спрямовуються на виконання робіт по відтворенню, підтриманню цих ресурсів у належному стані.

Згідно ст.34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Частиною 1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" також передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст.16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Таким чином, обставини порушення вимог природоохоронного законодавства ТОВ ТОВ "ОСОБА_4 - Ільменіт" підтверджуються складеним за фактом наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел відповідача актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (а.с.9-21), постановами про накладення адміністративного стягнення від 01.09.15р. та від 08.09.15р. (а.с.169,171,173,175,177) та розрахунком розміру збитків, які завдані державі відповідачем внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел відповідача №№ 1,2,3 з 01.07.13р. по 15.10.15р. в сумі 71872,00 грн. (а.с.27).

Отже, позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо відшкодування відповідачем завданої державі шкоди належними та допустимими доказами.

Відповідач доказів відшкодування завданих збитків не подав.

Заперечення відповідача щодо заявленого позову спростовуються фактами: визнання вини у заподіяних збитках шляхом сплати посадових осіб відповідача у добровільному порядку п'ять адміністративних штрафів згідно неоскаржених в судовому порядку постанов позивача про накладення адміністративного стягнення (а.с.170,172,174,176,178); після отримання припису відповідачем надано відповідь про усунення виявлених порушень та в подальшому отримано новий дозвіл № -23 від 16.10.15р., при цьому дозвіл 2012 року надано на джерело викидів з координатами: Х1m 2400, Y1m1470, X2 100, Y2 20, а дозвіл 2015 року з координатами: 1 - X1 800, Y1 688, Х2 100, Y2 480; 2 - X1 640, Y1 1104, Х2 160, Y2 800; 3 - X1 1280, Y1 1408 (а.с.45-71), що в свою чергу, свідчить про відсутність у відповідача необхідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел.

Таким чином, заперечення відповідача з приводу наявності у нього дозволу, згідно якого встановлено географічні координати викиду забруднюючих речовин на всю земельну ділянку, на якій відповідач здійснює розробку ільменітів, спростовується тим, що на момент проведення позивачем перевірки - у період з 05.08.15р. по 21.08.15р. на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами у відповідача був в наявності дозвіл №-23 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 12.07.12р. відповідно до якого було надано дозвіл з географічними координатами викиду забруднюючих речовин частково, а не на всю земельну ділянку, а саме на координати: Х1m 2400, Y1m1470, X2 100, Y2 20 (а.с.45-51,183-185).

Новий дозвіл № -23 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 16.10.15р. вже отриманий відповідачем, як він зазначив, на всю земельну ділянку, а саме: 1 - X1 800, Y1 688, Х2 100, Y2 480; 2 - X1 640, Y1 1104, Х2 160, Y2 800; 3 - X1 1280, Y1 1408 (а.с.66-71,186).

Отже, станом на момент проведення позивачем перевірки - у період з 05.08.15р. по 21.08.15р. на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами у відповідача був відсутній дозвіл з географічними координатами викиду забруднюючих речовин на всю земельну ділянку, що фактично свідчить про порушення ним вимог вищевказаних норм чинного законодавства та завдання державі збитків внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел на суму 71872,00 грн.

Вказані дії позивача та прийняті ним документи (акти, постанови тощо) відповідач не оскаржував, а тому вони є чинними та обов'язковими для виконання.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі - з відповідача стягується 71872,00 грн. збитків, завданих державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 - Ільменіт", 12110, смт.Іршанськ Хорошівського району Житомирської області, вул.Шевченка 1-а, ідентифікаційний код 31280048:

- на р/р 0697 УК Хорошівського району, ЗКПО 37720643, МФО 811039, код класифікації доходів бюджету 24062100, банк отримувач УДКСУ у Хорошівському районі - 71872,00 грн. збитків, завданих державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел;

- на користь Державної екологічної інспекції у Житомирській області, 10014, м.Житомир, вул.Леха Качинського 12-а, ідентифікаційний код 38035679 - 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.02.17

Суддя Гансецький В.П.

Друк.: 1 прим. у справу.