ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017р. Справа № 914/3171/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства Холдингова компанія Київміськбуд в особі відокремленого підрозділу Готель Оберіг, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Західенергомонтаж, м. Новояворівськ, Львівська область

про стягнення 20200,00 грн.

Суддя Н.Мороз

При секретарі М.Бурак

Представники:

Від позивача: н/з

Від відповідача: ОСОБА_1

Суть спору:

Позовну заяву подано Публічним акціонерним товариством Холдингова компанія Київміськбуд в особі відокремленого підрозділу Готель Оберіг, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Західенергомонтаж, м.Новояворівськ, Львівська область про стягнення 20200,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 16.12.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.01.2017р.

Для дослідження та зясування всіх обставин даної справи, розгляд справи відкладався ухвалами суду від 12.01.2017р. та 31.01.2017р. з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

В судове засідання 14.02.2017р. позивач явки повноважного представника не забезпечив, згідно заяви від 04.01.2017р. просить суд розглядати справу без участі позивача за наявними у справі матеріалами, позов підтримав в повному обсязі. Позовні вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором №180/15 про надання готельних послуг від 01.01.2015р. щодо оплати готельних послуг в порушення умов п.4.1. договору, внаслідок чого, станом на день розгляду справи у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 20200,00 грн. Позов просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання зявився, подав відзив на позову заяву, позовні вимоги визнав усно. Повідомив про складне фінансове становище, збитки у господарській діяльності підприємства відповідача, що ускладнює сплату заборгованості. Просить суд відстрочити виконання рішення суду терміном на 1 (один) рік.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення повноважного представника відповідача, суд встановив.

ОСОБА_2 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Однією з підстав виникнення зобовязань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

Як вбачається з витягу №4 з протоколу засідання Правління ПАТ «ХК»Київміськбуд» від 28.02.2013р. №7, рішенням Правління Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» передано на обслуговування та експлуатацію відокремленому підрозділу Готель Оберіг» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» будівлі разом з майном, що забезпечують його експлуатацію та обслуговування, за адресою: м. Київ, провулок Коломієвський, 6. ОСОБА_2 приймання-передачі від 28.02.2013р. підписаним та скріпленим печатками між ПАТ «ХК «Київміськбуд» та ВП Готель «Оберіг» будинок з майном за адресою: м. Київ, провулок Коломієвський, 6 переданий Відокремленому підрозділу «Готель «Оберіг» ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд».

01.01.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» в собі Відокремленого підрозділу «Готель Оберіг» ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» (позивач, за договором готель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Західенергомонтаж» (відповідач, за договором споживач) укладено договорі №180/15 про надання готельних послуг.

Відповідно до п. 1.1. договору, готель надає споживачу готельні послуги, а споживач оплачує готелю встановлені договором послуги. Послугами, що надаються відповідно до цього договору, є проживання в номерах готелю, що розміщений за адресою: м. Київ, пров. Коломиївський,6 (п.1.2. договору).

Пунктом 1.3. договору передбачено, послуги надаються у період з 01 січня 2015р. по 31 грудня 2015р.

ОСОБА_2 п.4.1. договору, вартість послуг по проживанню визначається додатками до цього договору та становить - 900,00 грн. в т.ч. ПДВ-150,00 грн. за одне ліжко-місце на місяць перебування. Кількість ліжко-місць споживача - 4. Споживач сплачує щомісячно плату у розмірі 3600,00 гри, в т.ч. ПДВ -600,00 грн.

У відповідності до п.4.2. договору, оплата послуг готелю здійснюється в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок готелю на підставі виставлених готелем рахунків з урахуванням ПДВ або у касу готелю готівкою чи кредитною карткою безпосередньо споживачем. Оплата послуг готелю вважається здійсненою з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок готелю чи надходження готівки у касу готелю.

ОСОБА_2 п.4.4. договору, документом, що підтверджує надання послуг, є рахунок, згідно з яким здійснювався розрахунок за надані готелем послуги або акт здачі-прийняття робіт (надання послуг). Рахунок має бути оплачений протягом пяти календарних днів з моменту виставлення рахунку. Після повної його оплати, сторони претензій одна до одної не мають (п.4.5. договору).

На виконання взятих на себе зобовязань за договором, позивач надав відповідачу послуги по проживанню за липень 2015р. - грудень 2015р. на загальну суму 21600 грн., що підтверджується рахунком - фактурою №88-07 за липень 2015р. від 10.07.2015р., рахунком фактурою №95-08 за серпень 2015р. від 12.08.2015р., рахунком фактурою №108-09 за вересень 2015р. від 09.09.2015р., рахунком фактурою №119-10 за жовтень 2015р. від 16.10.2015р., рахунком фактурою №128-11 за листопад 2015р. від 05.11.2015р., рахунком фактурою №140-12 за грудень 2015р. від 07.12.2015р. (в матеріалах справи). Проте, відповідач взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконав, надані послуги в повному обсязі не оплатив, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 20200,00 грн. Факт надання послуг та наявну заборгованість відповідач не заперечив.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією від 06.10.2016р. №178 погасити наяву заборгованість в розмірі 20200,00 грн. протягом 5 днів з дня отримання претензії. Проте, така претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ОСОБА_2 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

ОСОБА_2 з приписами статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до умов ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

ОСОБА_2 з ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник, зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Таким чином, у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на день розгляду справи не погашена, становить 20200,00 грн. та підлягає стягненню. Дана сума заборгованості підтверджується довідкою позивача про стан заборгованості ТОВ «Західенергомонтаж» станом на 26.01.2017р. (в матеріалах справи). Доказів зворотнього суду не надано.

Крім того, згідно відзиву на позовну заяву, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду терміном на 1 (один) рік.

Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

ОСОБА_2 п.7.1.1 та п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України відстрочкою є відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Господарсько-процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК.

Законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з винятковими (об'єктивними, непереборними) та виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Отже, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансований стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу відстрочки виконання судового рішення.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки як для відповідача (боржника) при виконання рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом так і для позивача (стягувача) при затримці виконання рішення.

Частина 2 ст. 181 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які звільняють боржника від господарсько-правової відповідальності.

За змістом ч. 4 ст. 193 ГК, ст. 529 ЦК України, управнена сторона має право не приймати виконання зобов'язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Розглянувши матеріали поданої заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що заявником не подано належних та обґрунтованих доказів важкого фінансового становища підприємства, належних доказів, що ускладнюють своєчасне виконання рішення суду, а подані відповідачем документи, зокрема, довідки з банків про залишок коштів на поточному рахунку не можуть вважатись належними та беззаперечними доказами відсутності грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості та унеможливлюють обєктивно оцінити фінансовий стан підприємства.

З огляду на викладене, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, наведені обставини справи та відсутність доказів в підтвердження того, що у відповідача зявляться у майбутньому кошти необхідні для погашення заборгованості, суд дійшов висновку в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду на 1 (один) рік відмовити.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012 року № 6, п.10 визначено, що результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову, відстрочку або розстрочку виконання рішення (121 ГПК).

Відповідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 ГПК України. ОСОБА_2 з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем своїх зобовязань, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань, а відтак, суд дійшов до висновку позовні вимоги задоволити повністю.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 512, 514, 517, 526, 599, 612, 617, 625, 629, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 218 ГК України, ст.ст. 43, 32, 33, 38, 49, 78, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західенергомонтаж», Львівська область, м. Новояворівськ, вул. Степана Бандери, буд. 21А, оф.23 () на користь Публічного акціонерного товариства Холдингова компанія Київміськбуд в особі відокремленого підрозділу Готель Оберіг Публічного акціонерного товариства Холдингова компанія Київміськбуд, м. Київ, вул. Освіти, буд. 14 () 20200,00 грн. заборгованості та 1378,00 грн. - судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення складено 20.02.2017р.

Суддя Мороз Н.В.