КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Справа№ 910/17093/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гончарова С.А.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 22.02.2017

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі № 910/17093/15 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК ОСНОВА ЄВРО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент"

про стягнення 369 461,22 грн.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент"

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 по справі №910/17093/15 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент" задоволено частково. Визнано судовий наказ № 910/17093/15 від 06.11.2015, що був виданий на виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/17093/15 від 31.07.2015, що набрав законної сили, згідно з постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 таким, що не підлягає виконанню частково, а саме на суму 223 213, 28 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фундамент" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 по справі № 910/17093/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати наказ від 06.11.2015 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2017 колегією суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий), Зеленін В.О., Мартюк А.І. поновлено пропущений строк подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент" та прийнято вказану скаргу до свого провадження із призначенням розгляду справи на 06.02.2017.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2017, у зв'язку із перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Ткаченко Б.О. на лікарняному, визначено новий склад суду: головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді: Гончаров С.А., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Гончаров С.А., Гаврилюк О.М. прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №910/17093/15 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

03.02.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а також в зв'язку із витребуванням наказу господарського суду міста Києва від 06.11.2015 у справі №910/17093/15 та зупиненням стягнення за таким наказом, просить продовжити строк пред'явлення наказу до виконання.

Представник відповідача брав участь в судовому засіданні, надавав пояснення, підтримував доводи апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 28.11.2016 скасувати та прийти рішення, яким визнати наказ господарського суду міста Києва від 06.11.2015 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Представники позивача брали участь в судовому засіданні, надавали свої пояснення, заперечували проти доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про повернення позовної заяви.

Згідно з нормами ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням господарського суду міста Києва від 31.07.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК ОСНОВА ЄВРО" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК ОСНОВА ЄВРО" 193 782 грн. 14 коп. основного боргу, 14 212 грн. 46 коп. пені, 147 116 грн. 13 коп. інфляційних втрат, 14 350 грн. 50 коп. 3% річних та судовий збір у розмірі 7 389 грн. 22 коп.

06.11.2015 господарським судом міста Києва, на виконання вказаного рішення, видано наказ.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві від 10.12.2015 було відкрито виконавче провадження №49676318.

30.12.2015 ТОВ «Фундамент» у добровільному порядку сплатив позивачу частину суми заборгованості у сумі 193 782,14 грн., що підтверджується банківською випискою, яка міститься в матеріалах справи.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького району РУЮ у м. Києві від 30.12.2015, наказ господарського суду міста Києва від 06.11.2015 у справі № 910/17093/15 повернуто стягувачеві без виконання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач повторно звернувся до відділу ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження та стягнення з боржника заборгованість у сумі - 183068,31 грн.

Постановою від 26.05.2016 відкрито виконавче провадження за №51223632 про стягнення боргу в сумі 183068,31 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2016 ТОВ «Фундамент» частково сплатив борг у сумі - 29431, 14 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 711 від 26.08.2016.

При прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент" підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. (в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV).

У зв'язку з тим, що виконавчий документ був повернутий стягувачу (позивачу) без виконання на підставі п. 1 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV), не отримавши від боржника (відповідача) повного розрахунку, стягувач скористався своїм правом, передбаченим ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та повторно пред'явив виконавчий документ.

Таким чином, посилання апелянта на приписи ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV) є безпідставним, оскільки виконавче провадження за № 49676318 не було закінчене, а тому положення вказаної статті, в даному випадку, не можуть судом застосовуватись.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, відповідач як доказ сплати боргу в розмірі 153637,17 грн, надав копію платіжного доручення № 175 від 30.12.2015.

Пунктом 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004, передбачено, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Відповідно реквізитів "призначення платежу" платіжного доручення №175 від 30.12.2015 даний платіж було здійснено за виконанні фасадні роботи за договором №05/11-14 від 05.11.2014.

Отже, платіж у сумі 153637,17 грн був здійснений боржником для погашення заборгованості, яка виникла на умовах іншого договору, а саме №05-11-14 від 05.04.2014, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що посилання апелянта на відсутність заборгованості є безпідставним, оскільки платіжне доручення №175 від 30.12.2015 не може вважитися належним та допустимим доказом про сплату заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що несплачена сума боргу становить 153637, 17 грн.

Відповідно до п. 3.3 постанови Пленуму ВГСУ № 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявою боржника або стягувача, є відсутність обов'язку боржника повністю або частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

На підставі викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідачем виконано рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2015 частково, а саме сплачено заборгованість в розмірі 223213,28 грн., тому заява про визнання наказу від 06.11.2015 №910/17093/15 підлягає частковому задоволенню.

Крім того, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, колегія суддів відхиляє вимогу ТОВ «ВК ОСНОВА ЄВРО» про продовження строку для пред'явлення наказу до виконання, оскільки така вимога не була предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі судова колегія вважає непереконливими і такими, що спростовуються наявними доказами.

Отже, враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвалу господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі №910/17093/15 прийнято з правильним застосуванням норм процесуального права, є такою, що відповідає нормам закону.

Таким чином, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент" слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі № 910/17093/15 - без змін.

Керуючись статтями 99, 101 - 106, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі № 910/17093/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі №910/17093/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/17093/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді С.А. Гончаров

О.М. Гаврилюк