КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2017 р. Справа№ 910/21426/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Онищук В.М.,

від відповідача - Давидова О.М.,

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2017 р.

по справі №910/21426/15 (суддя - Привалов А.І.)

за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

до товариство з обмеженою відповідальністю «Лін Беккер»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «Бриклейерз»

про стягнення 137 111 788,67 грн. та 19 675 816,26 дол. США,

що еквівалентно 433 290 220,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.01.2017р. зупинено провадження у справі 910/21426/15 до вирішення по суті справи №910/24275/16 та набрання законної сили рішенням суду у зазначені справі. Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2017р. про зупинення провадження у справі №910/21426/15 та передати справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2017р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» прийнято до провадження.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лін Беккер» заперечує проти апеляційної скарги та просить залишити ухвалу господарського суду міста Києва без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бриклейерз» своїх представників в судове засідання не направило.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

В силу частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги по даній справі та відсутність клопотання про його продовження, Київський апеляційний господарський суд розглядає дану справу у встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк, за відсутності представників третьої особи, яка належним чином повідомлена.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

В провадженні господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/21426/15 за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до товариство з обмеженою відповідальністю «Лін Беккер», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «Бриклейерз» про стягнення 137 111 788,67 грн. та 19 675 816,26 дол. США, що еквівалентно 433 290 220,37 грн.

Банком заявлено позов про стягнення заборгованості за кредитним договором №23ВД від 31.05.2007р. з поручителя за договором поруки №10-23ВД-п-07 від 24.07.2007р.

В процесі розгляду справи з'ясувалось, що господарським судом міста Києва розглядається справа №910/24275/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лін Беккер» до публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» про визнання недійсними договору про внесення змін № 4 від 14.11.2013р., договору про внесення змін №5 від 13.03.2014р., договору про внесення змін №6 від 28.04.2014р., договору про внесення змін №7 від 29.07.2014р., договору про внесення змін №8 від 12.09.2014р., договору про внесення змін №9 від 06.10.2014р., договору про внесення змін №10 від 26.11.2014р. про внесення змін до договору поруки №23ВД-п-07 від 24.07.2007р.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 555 Цивільного кодексу України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі.

Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.

Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі №910/24275/16 відповідач посилається на припинення поруки, збільшення строку позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя.

Відповідно до ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином, одночасний розгляд зазначених справ може призвести до порушення обсягу відповідальності поручителя, оскільки припинення поруки матиме преюдиціальне значення для даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

У відповідності до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, наявні обставини для зупинення провадження у справі №910/21426/15 до остаточного вирішення пов'язаної з нею справи господарського суду міста Києва № 910/24275/16.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали господарського суду міста Києва від 12.01.2017 р. у справі №910/21426/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2017р. у справі №910/21426/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/21426/15 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді М.Л. Яковлєв

Т.І. Разіна