Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

24.02.2017 року Справа № 927/93/17

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Проджект», адреса для кореспонденції: вул. Гагаріна,95/191, м. Черкаси, 18021.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інзер Груп», вул. Картвелішвілі, 7/2, м. Київ, 03148.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», вул. Мечникова, 16 а, м. Київ.

Предмет спору: про усунення перешкод в користуванні майном.

Суддя Ю.В. Федоренко

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_1 ліквідатор.

Від відповідача - ОСОБА_2, адвокат, угода про надання правової допомоги №30/01 від 30.01.2017 р., 24.02.2017 р. не зявилась.

Третя особа ОСОБА_3, довіреність №14/20-67-16 від 26.04.2016 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлено позов про зобовязання ТОВ «Інзер Груп» не чинити перешкоди та надати можливість ліквідатору ТОВ «Агро Проджект» ОСОБА_1 провести інвентаризацію обладнання ТОВ «Агро Проджект» згідно договору повторного фінансового лізингу №10-11-14 плс/ від 22.07.2011 року, що знаходиться у Чернігівській області, Прилуцький район, с. Подище по вул. Незалежності, 12, 14, 16, 18, 41, 43, 45.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем були придбані у позивача нежитлові будівлі свинокомплексу у Чернігівській області, Прилуцький район, с. Подище по вул. Незалежності, 12, 14, 16, 18, 41, 43, 45. За вказаними адресами знаходиться майно позивача, отримане у лізинг від третьої особи. Відповідач не дає доступу до отриманого у лізинг обладнання, що перешкоджає виконання ліквідатором арбітражним керуючим ОСОБА_1, покладених на нього законом обовязків.

Відповідач позов не визнав посилаючись на те, що ним у позивача були придбано виключно нежитлові будівлі, обладнання додатково не передавалось. Все обладнання було у розібраному стані і відповідачу невідомо де воно встановлювалось та чи все використовувалось позивачем. Була відома інформація від колишнього директора позивача про те, що велика частка обладнання залишалась на відповідальному зберіганні у виробника обладнання. Відповідач також зазначає, що придбаний майновий комплекс ним використовується як спеціалізована ферма по вирощуванню свиней. 01.08.2016 р. Державною надзвичайною протиепізоотичною комісією при Прилуцькій районній державній адміністрації було прийнято рішення про зобовязання всіх субєктів господарювання, діяльність яких повязана з утриманням свиней, дотримуватись вимог закритого режиму роботи. Звертаючись з проханням допустити його на підприємство позивач не надав жодних документів, в тому числі медичних довідок осіб, яких просить допустити для огляду. Допущення таких осіб на обєкт кваліфікувалось би як грубе порушення ветеринарних правил. Крім того, наміри позивача провести огляд приміщень носять ознаки обшуку, порядок та підстави для якого встановлені чинним законодавством. Позивачем не надано доказів на підтвердження перебування майна у його володінні та про те, що вказане майно знаходиться на підприємстві відповідача, а тому використання даному способу захисту є неналежним.

Відповідачем надані суду додаткові пояснення від 23.02.2017 р. у яких він зазначає, що подані позивачем 01.02.2017 р. документи не підтверджують викладені у позовній заяві обставини та не відповідають умовам допустимості та належності. Недопуск сторонніх осіб на підприємство є вимушеним і обовязковим заходом, який узгоджувався з вимогами нормативно-правових актів загальнодержавного та місцевого значення.

Наявність чи відсутність підстав для проведення інвентаризації майна позивачем у придбаних відповідачем нежитлових будівлях стала причиною виникнення спору.

Представником відповідача подано письмове клопотання від 23.02.2017 року про відкладення судового засідання та продовження строку розгляду справи у якому зазначено, що він не зможе прибути у судове засідання, призначене на 24.02.2017 р. в звязку з зайнятістю в іншому судовому засіданні у кримінальній справі в м. Києві. Просить продовжити строк розгляду справи.

Представники позивача та третьої особи висловили усні заперечення проти відкладення розгляду справи та продовження строку її розгляду.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка представників сторін у судове засідання, не є перешкодою для розгляду справи за наявними доказами у порядку ст. 75 ГПК кодексу України.

Як розяснено у з п.3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Стаття 22 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судом враховано, що ухвалами суду про порушення провадження у справі та про її відкладення явка у судове засідання представників сторін обовязковою не визнавалась. Про це ж були повідомлені сторони і при оголошені у судовому засіданні перерви на 24.02.2017 р.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на пятнадцять днів.

Клопотанням обґрунтовується участю представника відповідача у іншому судовому засіданні. При цьому до нього не додано як належних доказів на його підтвердження, так і доказів, що підтверджують неможливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника.

Зазначені у клопотанні обставини не є винятковими і, з урахуванням особливостей розгляду спору, не є підставою для продовження строку розгляду спору відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

За таких обставин клопотання про відкладення розгляду справи та про продовження строку розгляду спору судом відхилено.

Відповідачем заявлені клопотання:

-про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Агрікон Інжинірінг»;

-про виклик посадової особи ТОВ «Агрікон Інжинірінг» для дачі необхідних пояснень щодо встановлення обставин встановлення спеціалізованого обладнання, придбаного ПАТ «НАК «Украгролізинг»;

-про витребування у третьої особи договору купівлі-продажу обладнання, акта приймання передачі вказаного обладнання від виробника, технічних паспортів на обладнання за рахунок яких вказане майно можна вирізнити з поміж інших, подібних йому.

Відповідно до ч.1 ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Згідно з ст.32, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідача не чинити перешкод та надати можливість ліквідатору провести інвентаризацію обладнання, що знаходиться у користування позивача за договором повторного лізингу від 22.07.2011 р. Стосовно цієї вимоги позивач і просить прийняти рішення.

Правомірність набуття третьою особою майна, яке передане у користування позивачу за договором повторного лізингу, не є предметом спору у цій справі.

За таких обставин клопотання відповідача про витребування доказів, залучення третьої особи та виклик посадової особи ТОВ «Агрікон Інжинірінг», судом відхилено як необгрунтоване, вказані у клопотанні докази не мають значення для вирішення даного спору і рішення по цій справі ніяким чином не може вплинути на права та обовязки ТОВ «Агрікон Інжинірінг» враховуючи також і те, що у судовому засіданні 24.02.2017 р. представник третьої особи заперечував факт придбання обладнання саме у ТОВ «Агрікон Інжинірінг», а договір повторного лізингу від 22.07.2011 р., за яким позивач отримав у лізинг майно, у судовому порядку недійсним не визнавався і є правомірним.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд встановив таке.

22.07.2011 р. між ВАТ «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (Лізингодавець) та ТОВ «Агро Проджект» (Лізингоодержувач) укладено договір повторного лізингу №10-11-14 плс/ (далі за текстом Договір лізингу) за умовами якого Лізингодавець передає Лізингоодержувачу у користування на визначений договором строк майно, яке є власністю Лізингодавця і визначено у додатку до договору «Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу», що є специфікацією предмета лізингу, а Лізингоодержувач сплачує за це лізингові платежі на умовах договору.

Відповідно до п.8.1 Договору лізингу він набирає чинності з дня, наступного за днем підписання його сторонами, і діє до закінчення строку лізингу, але не довше 10 років.

За умовами п.3.4.2, 3.8 Договору лізингу Лізингоодержувач зобовязався належним чином користуватися предметом лізингу, утримувати його відповідно до погоджених сторонами умов договору, згідно з якими він був переданий, з урахуванням фізичного зносу та змін стану предмета лізингу, сумлінно дотримуватися умов, норм і правил експлуатації, технічного обслуговування і ремонту, встановлених законодавством та інструкціями виробника. Після закінчення строку дії договору повернути предмет лізингу Лізингодавцеві.

Як узгодили сторони у п.5.5 Договору лізингу при порушенні справи про банкрутство, ліквідації, арешті чи конфіскації майна Лізингоодержувача предмет лізингу відокремлюється від майна першого, при цьому Лізингоодержувач письмово повідомляє Лізингодавця про застосування вищезазначених заходів у строк не пізніше 5 календарних днів з дати застосування.

Сторонами підписано додаток №1 до Договору лізингу: кількість, ціна, вартість предмета лізингу за яким предметом лізингу є: станки для маток індивідуальні в розібраному стані в комплекті СДФС (21х2289,70) в кількості 7 од.; станки для маток групові в розібраному стані в комплекті СДГС (100х725,77) в кількості 29 од.; станки для дорощування в розібраному стані в комплекті СДП (160х559,73) в кількості 23 од.; станки для опоросу в розібраному стані в комплекті СДО (16х8167,51) в кількості 8 од.; станки для відгодів. в розібраному стані в комплекті СДВ (160х478,40 в кількості 29 од.; всього на загальну суму 1946041,75 грн. Предмет лізингу передається згідно з актом приймання-передачі і знаходиться за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с. Подище.

20.08.2011р. представниками сторін підписано акт приймання-передачі за яким Лізингодавець передав, а Лізингоотримувач прийняв на умовах Договору Лізингу: станки для маток індивідуальні в розібраному стані в комплекті СДФС (21х2289,70) в кількості 7 од.; станки для маток групові в розібраному стані в комплекті СДГС (100х725,77) в кількості 29 од.; станки для дорощування в розібраному стані в комплекті СДП (160х559,73) в кількості 23 од.; станки для опоросу в розібраному стані в комплекті СДО (16х8167,51) в кількості 8 од.; станки для відгодів. в розібраному стані в комплекті СДВ (160х478,40 в кількості 29 од.; всього на загальну суму 1946041,75 грн.

19.09.2013 р. між ТОВ «Агро Проджект» (Продавець) та ТОВ «Інзер Груп» укладено договори купівлі-продажу нежитлових будівель за умовами яких останній купив у власність:

-нежитлову будівлю тваринно- виробничого комплексу відгодівлі свиней А-1 загальною площею 782,3 кв. м. в с. Подище Прилуцького району Чернігівської області, вул.Незалежності (Куйбишева),12;

-нежитлову будівлю тваринно- виробничого комплексу відгодівлі свиней А-1 загальною площею 895,8 кв. м. в с. Подище Прилуцького району Чернігівської області, вул.Незалежності (Куйбишева),14;

-нежитлову будівлю тваринно- виробничого комплексу відгодівлі свиней А-1 загальною площею 912,8 кв. м. в с. Подище Прилуцького району Чернігівської області, вул.Незалежності (Куйбишева),16;

-нежитлову будівлю тваринно- виробничого комплексу відгодівлі свиней А-1 загальною площею 601,3 кв. м. в с. Подище Прилуцького району Чернігівської області, вул.Незалежності (Куйбишева),18;

-нежитлову будівлю тваринно- виробничого комплексу відгодівлі свиней А-1 загальною площею 819,1 кв. м. в с. Подище Прилуцького району Чернігівської області, вул.Незалежності (Куйбишева),41;

-нежитлову будівлю тваринно- виробничого комплексу відгодівлі свиней А-1 загальною площею 802,2 кв. м. в с. Подище Прилуцького району Чернігівської області, вул.Незалежності (Куйбишева),43;

-нежитлову будівлю тваринно- виробничого комплексу відгодівлі свиней А-1 загальною площею 652,1 кв. м. в с. Подище Прилуцького району Чернігівської області, вул.Незалежності (Куйбишева),45.

Додані позивачем до пояснення від 23.02.2017 р. №45 докази (копії рахунків ТОВ «Агро Проджект») підтверджують здійснення оплати відповідачем за куплене майно за договорами купівлі-продажу та оплату за придбану відповідачем у позивача худобу (свиней).

27.11.2013 р. представниками третьої особи в с. Подище Прилуцького району складено та підписано акт №1 перевірки технічного стану майна, переданого ТОВ «Агро Проджект» за Договором лізингу, яким встановлено наявність майна: станки для маток індивідуальні в комплекті СДФС (21х2289,70) 4,19 комплект; станки для маток групові в комплекті СДГС (100х725,77) 4,8 комплект; станки для дорощування в комплекті СДП (160х559,73) 0; станки для опоросу в комплекті СДО (16х8167,51) 7,5 комплект; станки для відгодівлі в комплекті СДВ (160х478,40) 14 комплект. В акті зазначено, що все наявне обладнання технічно справне, придатне, використовується. Ними ж підписано акт від 27.11.2013 р. за яким на території свинокомплексу не було жодного представника ТОВ «Агро Проджект», за словами охоронця свинокомплекс було продано іншим власникам.

Працівниками третьої особи надано звіт про відрядження у якому зазначено, що 27.11.2013 р. було здійснено виїзд до комплексу по вирощуванню свиней в с. Подище Прилуцького району Чернігівської області. Лізингоодержувача і жодного з його представників на території свинокомплексу виявлено не було. Представників НАК «Украгролізинг» для огляду було допущено до приміщень. Складені акти технічного стану лізингового майна та зафіксовано його наявність. Проведено фотозйомку.

У судовому засіданні представником третьої особи до матеріалів справи долучені фотографії свинокомплексу в с. Подище Прилуцького району, вул. Незалежності, 12, 14, 16, 18, 41, 43, 45 від 27.11.2013 р.

Довідками від 14.02.2017 р. третя особа підтвердила, що особи, якими було складено акт перевірки технічного стану майна від 27.11.2013 р., акт від 27.11.2013 р. та звіт про відрядження, на час складення вказаних документів працювали в НАК «Украгролізинг».

Листом від 17.01.2014 р. №4 директор ТОВ «Інзер Груп» повідомив третю особу про те, що підприємство придбало в вересні 2013 р. у ТОВ «Агро Проджект» майновий комплекс, розташований в с. Подище Чернігівської області з метою вирощування свиней. За інформацією керівника ТОВ «Агро Проджект» частина обладнання в свинокомплексі знаходиться у фінансовому лізингу у НАК «Украгролізинг». Прохав розглянути питання спільної інвентаризації і експертної оцінки лізингового обладнання, розміщеного в свинокомплексі с. Подище Чернігівської області.

Однак, матеріали справи не містять доказі про проведення такої інвентаризації. У судовому засіданні представники позивача та третьої особи пояснили, що така інвентаризація не проводилась.

Всі надані позивачем та третьою особою копії документів завірені належним чином, стосуються предмету спору, і приймаються судом як належні та допустимі докази по даній справі. Відповідні заперечення позову з тих підстав, що докази не відповідають умовами належності та допустимості судом до уваги не приймаються.

Постановою господарського суду Київської області від 16.12.2015 р. у справі №911/3567/15 визнано банкрутом ТОВ «Агро Проджект» та відкрито його ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво №1487 від 16.07.2013 р.).

Відповідно до ч.2 ст.38, ч.1 ст.40, ч.2, 3 ст.41, ч.4 ст.42, ч.7 ст.46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

У постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження:

приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про припинення юридичної особи - банкрута.

25.05.2016 р. ліквідатором позивача здійснено перевірку місцезнаходження заставного майна ТОВ «Агро Проджект» про що складено акт за участю ліквідатора ОСОБА_1, представників третьої особи, відповідача та дільничого села Подище.

В акті зафіксовано, що директор ТОВ «Інзер Груп» ОСОБА_4 повідомив, що на територію комплексу де знаходиться обладнання (станки для свиней) ліквідатора ТОВ «Арго Проджект» ОСОБА_1 та представника ПАТ Украгролізинг ОСОБА_5К він не впускає у звязку з карантином. Директор ТОВ «Інзер Груп» ОСОБА_4 повідомив, що на протязі двох днів звяжеться з генеральним директором товариства та повідомить ліквідатора дату проведення інвентаризації майна ТОВ «Агро Проджект».

Доказів про повідомлення відповідачем ліквідатора про дату проведення інвентаризації майна суду не надано.

25.07.2016 р. ліквідатором позивача підписано вимогу про надання доступу до обладнання ТОВ «Агро Проджект» розташованого в с. Подище. У вимозі викладено прохання у десятиденний строк направити на адресу ліквідатора ТОВ «Агро Проджект» офіційний лист з зазначенням дати проведення інвентаризації майна ТОВ «Агро Проджект», що знаходиться на території свинокомплексу, придбаного ТОВ «Інзер Груп» у с. Подище Чернігівської області.

До вимоги додано копію постанови Господарського суду Київської області від 16.12.2015 р. у справі №911/3567/15, копію листа ТОВ «Інзер Груп» від 17.01.2014 р.

Факт направлення вимоги з додатками на адресу відповідача 26.07.2016 р. підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист та фіскального чека Укрпошти на а.с.30.

Відповіді на вимогу відповідачем не було надано, інвентаризацію майна ТОВ «Агро Проджект» не проведено.

Статтею ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із яких є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом ( ч.2 вказаної статті).

Частиною 2 ст.20 Господарського кодексу України також встановлено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

Відповідно до ч.1-5 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність зобов'язує.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з ч.1 ст.395, 396 Цивільного кодексу України речовими правами на чуже майно, зокрема, є: право володіння; право користування (сервітут).

Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Покладення обов'язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб'єктивного права. Зокрема, застосовується у справах за позовами про усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст.4-3, 33, 34, 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судом встановлено, що позивач набув право на майно за Договором лізингу. Вказаний договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнавався судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України). Отже, позивач має право на захист свого права на вказане майно, у тому числі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження цим майном.

Підприємство позивача визнано банкрутом, його ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1 який, відповідно до чинного законодавства, здійснює повноваження керівника підприємства банкрута та вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Листом від 17.01.2014 р. №4 відповідач підтвердив наявність частини переданого і лізинг обладнання у придбаному ним свинокомплексі та запропонував лізингодавцю провести інвентаризацію вказаного майна.

Інвентаризацію майна не було проведено. При цьому відповідачем не доведено, що після придбання ним нерухомості передане в лізинг майно забрав позивач, або майно було переміщене в інше місце.

Актом від 25.05.2016 р. підтверджується, що ліквідатора позивача та представника ПАТ «Украгролізинг» на територію свинокомплексу не було допущено в звязку з карантином, однак заходи з забезпечення закритого режиму роботи свиногосподарств були введені лише в липні 2016 р. (протокол №5 засідання Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Прилуцькій районній державній адміністрації від 06.07.2016 р.). На вимогу ліквідатора від 25.07.2016 р. по надання доступу до обладнання відповідач взагалі відповіді не надав.

За таких обставин, коли відповідач тривалий час не надає змоги ліквідатору провести інвентаризацію отриманого у лізинг обладнання, за наявності доказів знаходження цього обладнання у придбаній відповідачем нерухомості, вимоги позивача не чинити перешкоди та надати можливість ліквідатору провести інвентаризацію отриманого у лізинг обладнання, відповідають способу захисту прав та інтересів, встановлених ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.20 Господарського суду України. А тому позов підлягає задоволенню.

При цьому судом враховується, що відповідач, як власник нерухомого майна, не може використовувати своє право власності на шкоду іншим особам, зокрема, позивача.

Оскільки позивач просить не чинити перешкоди та надати можливість ліквідатору провести інвентаризацію обладнання в нежитлових приміщеннях відповідача, наявність якого підтверджена листом останнього від 17.01.2014 р. №4, заперечення позову з підстав ознак в цих діях обшуку є надуманою і до уваги судом не приймається.

Факт закритого режиму роботи підприємства відповідача на час вирішення спору у суді підтверджується доданими до додаткових пояснень від 23.02.2017 р. протоколами засідань Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії. Однак вказане обмеження в режимі роботи підприємства не може бути підставою для відмови у позові, оскільки допуск на територію свинокомплексу ліквідатора позивача можливо здійснити з дотриманням ветеринарно-санітарних вимог чинного законодавства та прийнятих рішень Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії. Доказів протилежного суду не надано.

На підставі викладеного судом позов задовольняється повністю з покладенням судових витрат на відповідача згідно з ст.49 ГПК України

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інзер Груп», вул. Картвелішвілі, 7/2, м. Київ, 03148, ідентифікаційний код 38759933, не чинити перешкоди та надати можливість ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Проджект», ідентифікаційний код 36285407, адреса для кореспонденції: вул. Гагаріна,95/191, м. Черкаси, 18021 ОСОБА_1, провести інвентаризацію обладнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Проджект» згідно договору повторного фінансового лізингу №10-11-14 плс/ від 22.07.2011 р., що знаходиться по вул Незалежності, 12, 14, 16, 18, 41, 43, 45 в с.Подище Прилуцького району Чернігівської області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інзер Груп», вул. Картвелішвілі, 7/2, м. Київ, 03148, ідентифікаційний код 38759933, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Проджект», ідентифікаційний код 36285407, адреса для кореспонденції: вул. Гагаріна,95/191, м. Черкаси, 18021, 1 378 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.02.2017 р.

Суддя Ю.В. Федоренко