ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.02.2017р. Справа № 905/2321/16

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючого судді Ніколаєвої Л.В., суддів Паляниці Ю.О., Сажневої М.В.,

при секретарі судового засідання Паніна Я.М.,

розглянувши справу № 905/2321/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс»

до відповідачів:

1. Державного підприємства «Донецька залізниця»

2. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1. Державного підприємства «Сніжнеантрацит»;

2. Державного підприємства «Торезантрацит»;

3. Державного підприємства «Шахтарськантрацит»;

4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна компанія «Рутекс»;

5. Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс - 2008»;

6. Товариства з обмеженою відповідальністю «Північне»;

7. Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная»;

8. Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхаус»;

9. Державного підприємства «Український транспортний логістичний центр»;

10. Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ»;

11. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фаворит Груп»;

12. Товариства з обмеженою відповідальністю «Донвуглересурси»;

13. Товариства з обмеженою відповідальністю «Андерсон Груп»;

14. Товариства з обмеженою відповідальністю «Углесорт»;

15. Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промислово-торговий альянс»;

16. Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрснаб-паливо»;

17. Товариства з обмеженою відповідальністю «Транскоал»;

18. Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження Луганщини»;

19. Товариства з обмеженою відповідальністю «Брянківська вугільна компанія»;

20. Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - фінансова компанія «Рутекс»;

21. Публічного акціонерного товариства «Групова збагачувальна фабрика «Червона зірка»;

22. Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайгрупп»

про стягнення 22 796 714 грн.,

за участю учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю від 03.01.2017р.

ОСОБА_2, за довіреністю від 13.02.2017р.

від відповідача 1: не зявився

від відповідача 2: ОСОБА_3, за довіреністю від 25.10.2016р. № Ц/3-04/294-16

ОСОБА_4, за довіреністю від 11.10.2016р. № Ц/3-04/287-16

від третіх осіб (1-22): не зявилися

Суть спору: ТОВ «Шахтарськтранс» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з ДП «Донецька залізниця» 22 796 714 грн. в рахунок відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих ТОВ «Шахтарськтранс» внаслідок порушення ДП «Донецька залізниця» правил господарської діяльності та незаконного використання останнім без дозволу ТОВ «Шахтарськтранс» підїзних колій ТОВ «Шахтарськтранс».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення ДП «Донецька залізниця» умов договорів про експлуатацію залізничних підїзних колій при станціях «Дронове», «Пелагіївський», «Софіно-Брідська» ДП «Донецька залізниця» №5/153 від 24.04.2013р., №5/260 від 07.06.2013р., №5/100 від 07.06.2013р. та правил здійснення господарської діяльності, що полягає в самовільному наданні ДП «Донецька залізниця», без дозволу позивача, контрагентам останнього, а також іншим особам, у період червень - грудень 2015р. послуг з подачі-забирання вагонів на підїзні колії при станціях «Дронове», «Пелагіївський», «Софіно-Брідська» ДП «Донецька залізниця», які належать на праві оперативної оренди позивачу згідно договорів оперативної оренди основних засобів від 31.12.2013р. № 29/46, № 30/46, що, в свою чергу, спричиняє останньому збитки у вигляді неодержання плати за експлуатацію власних підїзних колій та повязані з цим послуги. Водночас, позивач посилається на рішення господарського суду Донецької області від 28.04.2016р. по справі № 905/267/15, яке набрало законної сили, та яким встановлено факт порушення ДП «Донецька залізниця» умов договірних відносин з позивачем та правила здійснення господарської діяльності з експлуатації залізничних підїзних колій за період з грудня 2014р. по травень 2015р., зобовязано ДП «Донецька залізниця» припинити зловживання правом у вигляді самовільної експлуатації належних позивачеві підїзних залізничних колій при станціях «Софіно-Брідська», «Дронове», «Пелагіївський» ДП «Донецька залізниця», а також надання контрагентам позивача послуг з подачі та забирання вагонів на належних позивачу підїзних залізничних коліях без дозволу позивача, стягнуто з ДП «Донецька залізниця» упущену вигоду в розмірі 18 730 545,20 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2016р. для розгляду даної справи визначено суддю Ніколаєву Л.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.08.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/2321/16 та розгляд справи призначений на 25.08.2016р.

25.08.2016р. за вх. № 24757/16 господарський суд одержав від позивача супровідний лист з додатком документів, а саме: Статутом ТОВ «Шахтарськтранс», випискою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо ТОВ «Шахтарськтранс» від 06.10.2015р., витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ДП «Донецька залізниця», договорами оперативної оренди від 31.12.2013р. № 29/46 та № 30/46, договорами про експлуатацію залізничної підїзної колії ТОВ «Шахтарськтранс» при станції Софіно Брідська ДП «Донецька залізниця» № 5/100 від 07.06.2013р., про експлуатацію залізничної підїзної колії ТОВ «Шахтарськтранс» при станції Дронове ДП «Донецька залізниця» № 5/153 від 24.04.2013р., про експлуатацію залізничної підїзної колії ТОВ «Шахтарськтранс» при станції Пелагіївський ДП «Донецька залізниця» № 5/260 від 07.06.2012р., договором на транспортне обслуговування № 9т від 12.01.2012р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.08.2016р. розгляд справи відкладений на 20.09.2016р.

20.09.2016р. за вх. № 27224/16 господарський суд одержав письмові пояснення позивача, в яких останній посилається на положення ст. 224 ГК України, ст. ст. 71, 73, 74 Статуту залізниць України, ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про залізничний транспорт», п. 2.1. Правил обслуговування залізничних колій, Правила розрахунків за перевезення вантажів, умови договорів про експлуатацію підїзних колій та на те, що залізницею порушено не тільки договірні відносини, а й правила здійснення господарської діяльності у вигляді самовільної, без дозволу позивача, експлуатації його підїзних колій з огляду на те, що відносини між позивачем та залізницею регулюються на підставі договорів на експлуатацію підїзних колій, умови яких передбачають внесення позивачем плати за користування вагонами залізниці на умовах передоплати, для чого залізниця відкриває позивачу особовий рахунок. Отже, у разі відсутності у залізниці необхідної суми коштів, вагони на підїзні колії не подаються. В свою чергу, відносини між позивачем та контрагентами регулюються окремим договором на транспортне обслуговування, який укладається без участі залізниці. За умовами договорів про експлуатацію підїзних колій, вагони подаються залізницею на підїзні колії за вимогою позивача, тобто якщо позивач не надіслав залізниці замовлення на вагони та не здійснив попередню оплату за користування вагонами, залізниця не має права подавати вагони на підїзні колії позивача. Внаслідок захоплення озброєними особами станцій Дронове, Пелагіївський, Софіно Брідська ДП «Донецька залізниця», позивач призупинив свою діяльність на підїзних коліях, про що повідомив залізницю, відкликав своїх машиністів і тепловози зі своїх підїзних колій, не надсилає залізниці повідомлень на подачу вагонів і не вносить їй плату за користування вагонами. Проте залізниця почала приймати плату за користування вагонами від інших осіб і подавати вагони на підїзні колії позивача без його відома й дозволу, чим дає можливість контрагентам позивача та іншим особам транспортувати свій вантаж по підїзним коліям позивача та не сплачувати позивачу за це належну йому плату, у звязку з чим останній несе збитки у вигляді неотримання плати за експлуатацію своїх підїзних колій. Також, позивач зазначає, що не прийняття залізницею плати за користування вагонами від третіх осіб (у разі не надходження цієї плати від самого позивача) унеможливлювало б подачу залізницею вагонів на підїзні колії позивача та їх безоплатну експлуатацію контрагентами та іншими особами без дозволу позивача, а відтак і спричинення збитків позивачу. Водночас, позивач посилається на те, що розмір спричинених позивачу збитків розрахований на підставі наведених залізницею у формах ГУ 46 показників та встановлених позивачем у договорах із контрагентами тарифів і розцінок на такі послуги, а також на те, що до суми збитків входить вартість за подачу прибирання вагонів, за маневрову роботу, за дозування, за повідомлення та за переважування. В додаток до письмових пояснень надано листи ТОВ «Шахтарськтранс» за вих. № 17/12 від 12.12.2014р., за вих. № 28/12 від 19.12.2014р., фіскальний чек № 5339 від 19.12.2014р., довідку ГУ МВС України в Донецькій області від 09.01.2015р., витяги з кримінального провадження № 0001210, № 0001237, розрахунок в розрізі контрагентів та видів послуг.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.09.2016р. строк вирішення спору по даній справі продовжений до 19.10.2016р. (у звязку із задоволенням відповідного клопотання позивача за вх. № 27219/16 від 20.09.2016р.) та розгляд справи відкладений на 04.10.2016р.

04.10.2016р. за вх. № 28686/16 господарський суд одержав письмові пояснення позивача, в яких, зокрема, наведений спосіб розрахунку суми заявлених до стягнення збитків. В додаток до письмових пояснень надано листи ТОВ «Шахтарськтранс» за вих. № 4/12 від 08.12.2014р., № 5/12 від 08.12.2014р., за вих. № 20/12- 09 від 15.12.2014р., за вих. № 22/12-09 від 15.12.2014р., за вих. № 56/03-09 від 23.03.2015р., опис вкладення, повідомлення про вручення поштового відправлення, акти приймання передачі основних засобів та МНА в оперативну оренду № 1 від 01.01.2014р., постанову ВГСУ по справі від 23.10.2007р. № 31/94-07-1490.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.10.2016р. розгляд справи відкладений на 19.10.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.10.2016р. залучено до участі у справі у якості іншого відповідача ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», розгляд справи відкладений на 22.11.2016р., витребувано з ОСОБА_5 Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Печерського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві належним чином засвідчені копії передавального акту та інших матеріалів реєстраційної справи ПАТ «Українська залізниця», а також письмові пояснення стосовно питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» всіх прав та обовязків ДП «Донецька залізниця».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.11.2016р. розгляд справи відкладений на 06.12.2016р.

06.12.2016р. за вх. № 35123/16 господарський суд одержав письмові пояснення позивача щодо визначення вартості послуг по дозуванню вагонів та плати за повідомлення, а також щодо повідомлення відповідача про зупинення подачі вагонів на підїзні колії позивача, в т.ч. при станції Пелагіївський ДП «Донецька залізниця», про що свідчать листи позивача від 08.12.2014р. № 4/12 та № 5/12. В додаток до письмових пояснень надано договір про експлуатацію залізничної підїзної колії ТОВ «Шахтарськтранс» при станції Пелагіївський ДП «Донецька залізниця» № 5/620 від 07.06.2013р. з додатковою угодою від 27.05.2015р. до нього, договір про експлуатацію залізничної підїзної колії ТОВ «Шахтарськтранс» при станції Дронове ДП «Донецька залізниця» № 5/153 від 24.04.2013р. з додатковою угодою від 16.05.2014р. до нього, договір про експлуатацію залізничної підїзної колії ТОВ «Шахтарськтранс» при станції Пелагіївський ДП «Донецька залізниця» № 5/100 від 07.06.2013р. з додатковою угодою від 27.05.2015р. до нього, договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надані залізницею послуги № 1412 від 01.01.2014р. з додатковою угодою № 1 від 22.12.2014р. до нього, доповнення № 1 до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надані залізницею послуги № 1413 від 01.01.2014р., лист ТОВ «Укрдонінвест» від 18.11.2016р. № 3/11.

06.12.2016р. за вх. № 34976/16 господарський суд одержав заяву відповідача -2, в якій просить суд застосувати позовну давність з посиланням на те, що позивачем пропущений шестимісячний строк позовної давності, встановлений ст. 136 Статуту залізниць України, з огляду на те, що право на предявлення позову виникло у позивача з грудня 2015р., а позовна заява надіслана до суду 04.08.2016р.

06.12.2016р. за вх. № 34977/16 господарський суд одержав заперечення відповідача 2, згідно з якими останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до ДП «Донецька залізниця», ПАТ «Укрзалізниця» з посиланням на те, що ПАТ «Укрзалізниця» не є правонаступником ДП «Донецька залізниця», оскільки сама лише вказівка у ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанові Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014р. №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»», Статуті ПАТ «Укрзалізниця», а також виписці з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про те, що ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту (в тому числі й ДП «Донецька залізниця») не означає «автоматичного» правонаступництва без проведення інвентаризації майна та затвердження передавальних актів і в кінці припинення юридичних осіб таких підприємства. У п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014р. №200 встановлено, що майно (активи, власний капітал та зобовязання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 Постанови КМУ № 604 від 12.11.2014р. Таким чином, процедура реорганізації підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, та, відповідно, передача всіх їх прав та обовязків до ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014р. №604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції, у звязку з чим між ДП «Донецька залізниця» та ПАТ «Українська залізниця» відсутній передавальний акт, який би підтверджував перехід від ДП «Донецька залізниця» всіх прав, активів і зобовязання, боргів в статутний капітал ПАТ «Українська залізниця». Крім того, ДП «Донецька залізниця» залишається юридичною особою (з єдиного державного реєстру як юридична особа не виключене), а тому повинно самостійно нести відповідальність за договірними та позадоговірними зобовязаннями, що виникли за його участі. Також відповідач 2 посилається на те, що при предявленні вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) позивач зобовязаний довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі не порушення залізницею його прав та охоронюваних законом інтересів. При визначенні реальності неодержаних доходів (упущеної вигоди) мають враховуватися заходи, вжиті потерпілою особою для їх отримання. Крім того, відповідач-2 зазначає, що кошти які є предметом позову розраховані на підставі відомостей ГУ 46, які, в свою чергу, є документами, за якими нараховується плата за користування вагонами, що підлягає оплаті саме залізниці підприємствами, що користуються вагонами. В додаток до заперечень надано витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ПАТ «Укрзалізниця».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.12.2016р. розгляд справи відкладений на 15.12.2016р.

У судовому засіданні 15.12.2016р. представник позивача надав письмові пояснення, в яких останній заперечує проти задоволення заяви відповідача 2 про застосування строку позовної давності з огляду на те, що шестимісячний строк позовної давності встановлений лише для звернення до суду з позовом до залізниці у спорах, що виникають з договору перевезення вантажів. Водночас, в даній справі вимоги позивача не витікають з договору перевезення, а полягають у відшкодуванні збитків у вигляді неодержаного прибутку (втраченої вигоди) від порушення залізницею порядку здійснення господарської діяльності та використання без дозволу майна позивача. Чинне законодавство не містить приписів щодо скорочених строків позовної давності до вимог про відшкодування збитків у вигляді неодержаного прибутку (втраченої вигоди), а тому застосуванню підлягають правила загальної позовної давності тривалістю у три роки, встановлені ст. 257 ЦК України. В додаток до письмових пояснень надано постанову ВГСУ від 29.11.2011р. по справі № 10-26/166-10-4300.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.12.2016р. справу призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Донецької області. Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 15.12.2016р. для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Паляниця Ю.О., Сажнева М.В. Тією ж датою справу прийнято до колегіального розгляду у вказаному складі суддів та розгляд справи призначений на 17.01.2017р., про що винесено відповідну ухвалу.

16.01.2017р. за вх. № 1197/17 господарський суд одержав клопотання відповідача -2, згідно з яким останній просить суд залучити до участі у справі наступних належних відповідачів: ДП «Торезантрацит», ТОВ «ТНТК», ТОВ «Брянківська вугільна компанія», ТОВ «Актів Груп», ПАТ «Мотор Січ», ТОВ «Глорія Трейд», ТОВ «Імпульс 2008», ДП «УТЛЦ», ТОВ «Донвуглересурси», ТОВ «МК «Рутекс», ПП «Углесорт», ТОВ «Укрснаб-Паливо», ТОВ «Відродження Луганщини», ТОВ «ВФК «Рутекс», ТОВ «Юніон-Углегазодобича», ТОВ «УПТА», ПАТ «ГЗФ «Червона зірка». В обґрунтування клопотання відповідач 2 посилається на те, що підїзними коліями позивача фактично користувалися вказані юридичні особи, а не ПАТ «Укрзалізниця» (ДП «Донецька залізниця»), а тому для визначення переліку та обсягів послуг, їх вартості необхідно отримати пояснення цих осіб.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.01.2017р. розгляд справи відкладений на 25.01.2017р., а також відкладений розгляд клопотання відповідача-2 про залучення відповідачів.

25.01.2017р. за вх. № 2180/17 господарський суд одержав письмові пояснення відповідача 2, в яких останній посилається на те, що подача та забирання вагонів на підїзні колії здійснюється на підставі договору про подачу та забирання вагонів, а не договору про експлуатацію підїзної колії, а тому, враховуючи те, що договір про подачу та забирання вагонів не укладався, твердження позивача, що подача та забирання вагонів на його підїзну колію здійснювалися локомотивом залізниці не відповідає дійсності.

25.01.2017р. за вх. № 2179/17 господарський суд одержав від відповідача - 2 доповнення до заперечень, в яких останній посилається на те, що позивачем не доведено факт порушення відповідачем-1 умов договорів про експлуатацію підїзної колії та не надано належних та допустимих доказів експлуатації підїзної колії позивача локомотивом залізниці. Також відповідач 2 посилається на те, що збитки позивача не є реальними, оскільки останній міг би теоретично отримати дохід, якщо не припинив би своєї господарської діяльності. Більш того, заявлену суму позивач мав би отримати від своїх контрагентів, а не від залізниці. Крім того, позивачем не доведено причинний зв'язок між діями залізниці та збитками позивача та те, що такі збитки завдано саме з вини залізниці, а не третіх осіб.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.01.2017р. до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ДП «Сніжнеантрацит»; ДП «Торезантрацит»; ДП «Шахтарськантрацит»; ТОВ «Металургійна компанія «Рутекс»; ТОВ «Імпульс - 2008»; ТОВ «Північне»; ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная»; ТОВ «Верхаус»; ДП «Український транспортно - логістичний центр»; ПАТ «Мотор Січ»; ТОВ «Торговий дім «Фаворит Груп»; ТОВ «Донвуглересурси»; ТОВ «Андерсон Груп»; ТОВ «Углесорт»; ТОВ «Український промислово- торговий альянс»; ТОВ «Укрснаб-паливо»; ТОВ «Транскоал»; ТОВ «Відродження Луганщини»; ТОВ «Брянківська вугільна компанія»; ТОВ «Виробничо фінансова компанія «Рутекс»; ПАТ «Групова збагачувальна фабрика «Червона зірка»; ТОВ «Скайгрупп»; розгляд справи відкладений на 14.02.2017р.

Станом на 14.02.2017р. витребувані з ОСОБА_5 Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Печерського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві документи на адресу господарського суду не надійшли, а тому господарським судом здійснено копіювання матеріалів реєстраційної справи ПАТ «Українська залізниця», у тому числі, реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом реорганізації діючої (діючих) юридичної особи (юридичних осіб), рішення засновників або уповноваженого ним органу про створення юридичної особи, статуту, зведеного передавального акту від 06.08.2015р., які надійшли на виконання ухвали суду від 18.11.2016р. по справі № 905/1247/16, яка перебувала в провадження судді Ніколаєвої Л.В.

Представники позивача у судовому засіданні 14.02.2017р. позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, а також надали письмові пояснення за вх.№ 1559/17 від 14.02.2017р., згідно з якими за умовами договорів про експлуатацію залізничної підїзної колії № 5/153 від 24.04.2013р., № 5/100 від 07.06.2013р., № 5/260 від 07.06.2013р. вагони на підїзні колії подаються локомотивом залізниці на відповідні колії залізниці, де провадиться здавання їх власнику колії. На цих коліях провадяться приймально здавальні операції. Тобто, лише власник колії (позивач) має право приймати вагони, що подаються залізницею на підїзні колії позивача. Крім того, позивач посилається на те, що факт правонаступництва між відповідачем-1 та відповідачем-2 встановлено чинним законодавством та статутом відповідача-2.

Представники відповідача-2 у судовому засіданні 14.02.2017р. проти позовних вимог заперечили, просили суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідач-1 та треті особи (1-22) у судове засідання 14.02.2017р. не зявилися, вимоги суду щодо надання витребуваних судом доказів не виконали. При цьому про дату, час та місце розгляду справи останніх повідомлено своєчасно та належним чином, про що свідчать списки згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Харків-22 №1225, 1226, а також акти господарського суду Донецької області про неможливість надсилання поштової кореспонденції на адреси відповідача-1 та третіх осіб, що зазначені у витягах з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та розміщення оголошень про час та місце розгляду справи на електронній сторінці господарського суду Донецької області, яка міститься на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні», а тому господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю їх представників у судовому засіданні та за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 14.02.2017р. за участю представників позивача та відповідача-2 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

31.12.2013р. між ТОВ «Укрдонінвест» (орендодавець) та ТОВ «Шахтарськтранс» (орендар, позивач) укладений договір оперативної оренди основних засобів № 30/46, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду (платне строкове користування) основні засоби (будинки та споруди). Склад і вартість основних засобів (майно, обєкти) визначено за даними орендодавця станом на 31.12.2013р. Обєкти передаються орендарю для використання їх в господарській діяльності з метою організації виробничого процесу. (п.п. 1.1., 1.2. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору майно, що орендується розташоване у м. Торез, вул. Космодемянської, буд 1, корп. 1 та вул. Вокзальна,48, корп.1.

Згідно з умовами п. п. 2.1., 2.3 договору вступ орендаря у користування обєктами оренди настає одночасно з підписанням сторонами акту приймання-передачі основних засобів в оренду; передача майна в оренду здійснюється за актом приймання передачі основних засобів в оренду, який є невідємною частиною цього договору.

Термін дії оренди основних засобів починається з моменту підписання акту приймання-передачі основних засобів в оренду та діє до 26.12.2016р. (п. 3.1. договору).

Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 2.1. цього договору та закінчується 26.12.2016р. (п. 11.3 договору).

01.01.2014р. сторони підписали акт № 1 приймання передачі основних засобів та МНА за адресою: м. Торез, вул. Космодемянської, буд 1, корп. 1 та вул. Вокзальна,48, корп.1 в оперативну оренду.

Також, 31.12.2013р. між ТОВ «Укрдонінвест» (орендодавець) та ТОВ «Шахтарськтранс» (орендар, позивач) укладений аналогічний за змістом договір оперативної оренди основних засобів № 29/46 відносно передачі в оренду (платне строкове користування) майна, що розташоване за адресами: м. Сніжне, вул. Мурманська, 1б, м. Сніжне, вул. Мінська, 2б, м. Сніжне, вул. Кіцховелі, 13а, м. Сніжне, вул. Лати, 1б, м. Сніжне, вул. Лати, В, 1б, м. Сніжне, вул. Перова, 6а, м. Сніжне, вул. Переїзна, 1а, м. Сніжне, вул. Карбишева, 1а, м. Сніжне, вул. Доватора, 1а, м. Сніжне, вул. Транспортна, 13а, м. Сніжне, вул. Юрєва, 16а, м. Сніжне, вул. Апшеронська, 11а.

01.01.2014р. сторони підписали акт № 1 приймання передачі основних засобів та МНА за адресою: м. Сніжне, вул. Мурманська, 1б, м. Сніжне, вул. Мінська, 2б, м. Сніжне, вул. Кіцховелі, 13а, м. Сніжне, вул. Лати, 1б, м. Сніжне, вул. Лати, В, 1б, м. Сніжне, вул. Перова, 6а, м. Сніжне, вул. Переїзна, 1а, м. Сніжне, вул. Карбишева, 1а, м. Сніжне, вул. Доватора, 1а, м. Сніжне, вул. Транспортна, 13а, м. Сніжне, вул. Юрєва, 16а, м. Сніжне, вул. Апшеронська, 11а в оперативну оренду.

Згідно усних пояснень представника позивача, які надані суду у судовому засіданні 25.08.2016р., основні засоби за адресою: м. Торез, вул. Космодемянської, буд 1, корп. 1 та вул. Вокзальна, 48, корп. 1, являють собою підїзні залізничні колії до станції «Пелагіївський» ДП «Донецька залізниця», а за адресою: м. Сніжне, вул. Мурманська, 1б, м. Сніжне, вул. Мінська, 2б, м. Сніжне, вул. Кіцховелі, 13а, м. Сніжне, вул. Лати, 1б, м. Сніжне, вул. Лати, В, 1б, м. Сніжне, вул. Перова, 6а, м. Сніжне, вул. Переїзна, 1а, м. Сніжне, вул. Карбишева, 1а, м. Сніжне, вул. Доватора, 1а, м. Сніжне, вул. Транспортна, 13а, м. Сніжне, вул. Юрєва, 16а, м. Сніжне, вул. Апшеронська, 11а - підїзні залізничні колії до станцій «Софіно-Брідська», «Дронове» ДП «Донецька залізниця».

У листі від 18.11.2016р. № 3/11 ТОВ «Укрдонінвест» підтверджено чинність договорів оперативної оренди основних засобів від 31.12.2013р. № 30/46 та № 29/46 і на теперішній час.

Судом також встановлено, що 07.06.2013р. між ДП «Донецька залізниця» (залізниця, відповідач-1) та ТОВ «Шахтарськтранс» (власник колії, позивач) укладений договір № 5/100 про експлуатацію залізничної підїзної колії ТОВ «Шахтарськтранс» при станції «Софіно-Брідська» ДП «Донецька залізниця».

Згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику колії, що примикає стрілочним переводом №10 до парної горловини станції «Софіно-Брідська» і обслуговується власним локомотивом (п. 1 договору).

Відповідно до умов п. 4 договору подавання вагонів на підїзну колію і зарахування їх у користування власнику колії провадиться за повідомленнями, що передаються не пізніше, ніж за 2 години до здавання вагонів. Повідомлення передається по телефону черговим по станції Софіно Брідська залізниці черговому по станції Софіно Брідська власника колії із записом до книги повідомлень.

Вагони на підїзну колію подаються локомотивом залізниці на одну з колій № 2,3,4,5,6,7 станції Софіно Брідська залізниці, де провадиться здавання їх власнику колії. На цих коліях провадяться приймально здавальні операції. Подальше просування вагонів виконується локомотивом власника колії (п. 5 договору).

Про готовність вагонів до забирання з підїзної колії черговий по станції Софіно Брідська власника колії передає повідомлення черговому по станції Софіно Брідська залізниці не пізніше, ніж за 2 години до готовності вагонів до забирання. Повідомлення передається по телефону із записом до книги повідомлень (п. 7 договору).

Згідно з умовами п. 9 договору вагони, що повертаються з підїзної колії доставляються локомотивом власника колії на одну з колій № 2,3,4,5,6,7 станції Софіно Брідська залізниці, де провадиться здавання їх залізниці. Здавання вагонів в технічному та комерційному відношенні здійснюється на прийомоздавальних коліях.

У п.п. а) п. 14. договору передбачено, що власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами (контейнерами) згідно із ст. 119 Статуту залізниць України, Правилами користування вагонами і контейнерами та Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ним послуги «Тарифне керівництво № 1».

У п. 13 договору визначений перелік контрагентів, яким за умовами цього договору подаються вагони.

Цей договір укладається терміном з 31.08.2013р. до 31.08.2015р. включно. (п. 19 договору).

Додатковою угодою від 27.05.2015р. дію договору № 5/100 від 07.06.2013р. про експлуатацію залізничної підїзної колії ТОВ «Шахтарськтранс» при станції «Софіно-Брідська» ДП «Донецька залізниця» продовжено до 31.08.2017р. включно.

Аналогічні за змістом договори укладені між ДП «Донецька залізниця» (залізниця, відповідач 1) та ТОВ «Шахтарськтранс» (власник колії, позивач) щодо експлуатації залізничної підїзної колії ТОВ «Шахтарськтранс» при станціях «Пелагіївський» (договір № 5/260 від 07.06.2013р. зі строком дії з 01.07.2013р. по 01.07.2015р.) та «Дронове» (договір № 5/153 від 24.04.2013р. зі строком дії з 01.06.2013р. по 31.05.2014р.) ДП «Донецька залізниця».

Додатковою угодою від 27.05.2015р. дію договору № 5/260 від 07.06.2013р. про експлуатацію залізничної підїзної колії ТОВ «Шахтарськтранс» при станції «Пелагіївський» ДП «Донецька залізниця» продовжено до 31.06.2017р. включно.

Додатковою угодою від 16.05.2015р. дію договору № 5/153 від 24.04.2013р. про експлуатацію залізничної підїзної колії ТОВ «Шахтарськтранс» при станції «Дронове» ДП «Донецька залізниця» продовжено до 31.05.2016р. включно.

Разом з тим, у матеріалах справи наявний договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надані залізницею послуги № 1412 від 01.01.2014р., предметом якого є надання залізницею (ДП «Донецька залізниця») вантажовласнику (ТОВ «Шахтарськтранс») послуг з перевезення вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги. Залізниця надає вантажовласнику послуги на станціях Софіно-Брідська, Дронове, Пелагіївський Донецької залізниці. Розмір плати за користування вагонами та контейнерами залізниць вантажовласник сплачує згідно з розділом V ЗТ табл. 1,2. Для проведення розрахунків і обліку сплачених сум залізниця підтверджує для вантажовласника особовий рахунок №5006421 з привласненням залізничного коду 3696. (п.п. 1.1, 2.3, 3.1, 7.1 договору).

Крім того, позивачем надано договір на транспортне обслуговування № 9т від 12.01.2012р., укладений між ТОВ «Шахтарськтранс» (виконавець) та ТОВ «ОСОБА_1 груп» (замовник), відповідно до п.1.1 якого виконавець зобовязався надавати замовнику послуги: подачі на місця навантаження, вивантаження залізничних вагонів, що поступають на адресу замовника зі станції «Софіно-Брідська» Донецької залізниці, по залізничним коліям, що належать виконавцю; забирання з місць навантаження, вивантаження залізничних вагонів, що відправляються замовником на загальну мережу залізниць через станцію «Софіно-Брідська» Донецької залізниці, по залізничним коліям, що належать виконавцю; виконання маневрової роботи; зважування вантажів замовника на вагонних вагах виконавця; дозування вагонів замовника на дозувальному майданчику виконавця. За змістом п.3.1 договору №9т від 12.01.2012р. замовник зобовязався сплачувати виконавцю плату за надані послуги.

Аналогічні за змістом договори укладалися позивачем зі всіма контрагентами.

Як посилається позивач, з грудня 2014р. останній зупинив господарську діяльність на підїзних коліях при станціях «Софіно Брідська», «Дронове», «Пелагіївський» ДП «Донецька залізниця», про що повідомив відповідача 1 листами за вих. № 17/12 від 12.12.2014р., за вих. № 28/12 від 19.12.2014р. та що також вбачається з листа позивача за вих. № 56/03-09 від 23.03.2015р. При цьому зупинення господарської діяльності позивачем було зумовлене незалежними від нього обставинами, а саме захопленням виробничих потужностей ТОВ «Шахтарськтранс» та протиправним втручанням в господарську діяльність останнього. Проте, з метою відновлення порушених прав та продовження здійснення господарської діяльності позивач звернувся до Слідчого управління Головного управління МВС України в Донецькій області із заявами № 2/12 від 26.12.2014р., № 07/12 від 09.12.2014р., № 23/12 від 16.12.2014р., № 29/12 від 06.12.2014р. про кримінальне правопорушення, за результатами розгляду яких до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені записи за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 206 та ст. 341 КК України.

Між тим, в порушення умов договорів від 07.06.2013р. № 5/100, № 5/260 та від 24.04.2013р. № 5/153 про експлуатацію залізничних підїзних колій ТОВ «Шахтарськтранс» при станції «Софіно-Брідська», «Пелагіївський», «Дронове» ДП «Донецька залізниця» у період червень - грудень 2015р. відповідачем-1 без дозволу позивача вчинялися дії, повязані з експлуатацією вказаних підїзних колій, а саме надавалися послуги з подачі та прибирання вагонів контрагентам позивача та іншим особам: ДП «Сніжнеантрацит»; ДП «Торезантрацит»; ДП «Шахтарськантрацит»; ТОВ «Металургійна компанія «Рутекс»; ТОВ «Імпульс - 2008»; ТОВ «Північне»; ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная»; ТОВ «Верхаус»; ДП «Український транспортно - логістичний центр»; ПАТ «Мотор Січ»; ТОВ «Торговий дім «Фаворит Груп»; ТОВ «Донвуглересурси»; ТОВ «Андерсон Груп»; ТОВ «Углесорт»; ТОВ «Український промислово- торговий альянс»; ТОВ «Укрснаб-паливо»; ТОВ «Транскоал»; ТОВ «Відродження Луганщини»; ТОВ «Брянківська вугільна компанія»; ТОВ «Виробничо фінансова компанія «Рутекс»; ПАТ «Групова збагачувальна фабрика «Червона зірка»; ТОВ «Скайгрупп».

При цьому, як посилається позивач та що не заперечується відповідачем 2, позивач не надавав відповідачу 1 жодних повідомлень на подачу і прибирання вагонів у період червень - грудень 2015р., та, відповідно, відповідач 1 не надав позивачу послуги щодо подачі та прибирання вагонів відповідно до умов п. 4 договорів від 07.06.2013р. № 5/100, № 5/260 та від 24.04.2013р. № 5/153.

Факт подачі та прибирання відповідачем 1 вагонів у користування контрагентам позивача та іншим особам: ДП «Сніжнеантрацит»; ДП «Торезантрацит»; ДП «Шахтарськантрацит»; ТОВ «Металургійна компанія «Рутекс»; ТОВ «Імпульс - 2008»; ТОВ «Північне»; ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная»; ТОВ «Верхаус»; ДП «Український транспортно - логістичний центр»; ПАТ «Мотор Січ»; ТОВ «Торговий дім «Фаворит Груп»; ТОВ «Донвуглересурси»; ТОВ «Андерсон Груп»; ТОВ «Углесорт»; ТОВ «Український промислово- торговий альянс»; ТОВ «Укрснаб-паливо»; ТОВ «Транскоал»; ТОВ «Відродження Луганщини»; ТОВ «Брянківська вугільна компанія»; ТОВ «Виробничо фінансова компанія «Рутекс»; ПАТ «Групова збагачувальна фабрика «Червона зірка»; ТОВ «Скайгрупп» підтверджується відомостями плати за користування вагонами (форма ГУ -46) та розшифровками до них, які надані позивачу ОСОБА_5 інформаційних послуг Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» ПАТ «Українська залізниця» та які наявні у матеріалах справи.

Підставою позовних вимог є порушення відповідачем-1 умов договорів про експлуатацію залізничних підїзних колій при станціях «Дронове», «Пелагіївський», «Софіно-Брідська» ДП «Донецька залізниця» №5/153 від 24.04.2013р., №5/260 від 07.06.2013р., №5/100 від 07.06.2013р. та правил здійснення господарської діяльності, що полягає в самовільному наданні відповідачем -1 без дозволу позивача контрагентам останнього, а також іншим особам, у період червень - грудень 2015р. послуг з подачі-забирання вагонів на підїзні колії при станціях «Дронове», «Пелагіївський», «Софіно-Брідська» ДП «Донецька залізниця», які належать на праві оперативної оренди позивачу згідно договорів оперативної оренди основних засобів від 31.12.2013р. № 29/46, № 30/46, що, в свою чергу, спричинило останньому збитки у вигляді неодержання плати за експлуатацію власних підїзних колій та повязані з цим послуги.

Водночас, судом також встановлено, що рішенням господарського суду Донецької області від 28.04.2016р. по справі № 905/267/15 позовні вимоги ТОВ «Шахтарськтранс» до ДП «Донецька залізниця» задоволено у повному обсязі, зобовязано останнього припинити зловживання правом у вигляді самовільної експлуатації належних позивачеві підїзних залізничних колій при станціях «Софіно-Брідська», «Дронове», «Пелагіївський» ДП «Донецька залізниця» та надання контрагентам позивача послуг з подачі та забирання вагонів на належних позивачу підїзних залізничних коліях без дозволу позивача, стягнуто з ДП «Донецька залізниця» на користь позивача упущену вигоду в розмірі 18730545,20 грн.

Зазначене судове рішення набрало законної сили, а, отже, встановлені в ньому обставини в силу ст. 35 ГПК України не підлягають потворному доказуванню.

Так, вказаним рішенням, зокрема, встановлено факт порушення ДП «Донецька залізниця» умов договорів від 07.06.2013р. № 5/100, № 5/260 та від 24.04.2013р. № 5/153 про експлуатацію залізничних підїзних колій ТОВ «Шахтарськтранс» при станціях «Софіно-Брідська», «Пелагіївський», «Дронове» ДП «Донецька залізниця» та правил здійснення господарської діяльності з експлуатації залізничних підїзних колій за період з грудня 2014р. по травень 2015р. шляхом надання контрагентам позивача послуг з подачі та забирання вагонів на належних позивачу підїзних залізничних коліях без дозволу позивача.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відносини підприємств залізничного транспорту з власниками залізничних під'їзних колій, порядок і умови експлуатації цих колій, обігу рухомого складу, що не належить до залізничного транспорту загального користування, визначаються Статутом залізниць України та укладеними на його основі договорами (ст.21 Закону України «Про залізничний транспорт»).

За приписами ст.71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Подача і забирання вагонів, а також маневрова робота на залізничних коліях, що належать підприємствам, здійснюються їх локомотивами. Якщо підприємство не має свого локомотива, подача і забирання вагонів та маневрова робота провадяться локомотивом залізниці за плату згідно з тарифом. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно із п.2.1 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій (статті 12, 64 - 77 Статуту), що затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під'їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під'їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів. Договори про експлуатацію під'їзних колій укладаються між залізницею і власниками під'їзних колій у разі обслуговування під'їзної колії власним або орендованим локомотивом. Договори про подачу та забирання вагонів укладаються між залізницею і підприємствами, у разі обслуговування локомотивом залізниці під'їзних колій або окремих вантажних фронтів.

Відповідно до ст.73 Статуту залізниць України порядок обслуговування контрагентів - підприємств, що мають у межах залізничної під'їзної колії іншого підприємства свої склади або залізничні колії, які до неї примикають, встановлюється договорами, що укладаються без участі залізниці, безпосередньо між контрагентами і підприємством, якому належить залізнична під'їзна колія. Відповідальність перед залізницею за користування вагонами контрагентом, збереження вантажів та вагонів несе підприємство, якому належить залізнична під'їзна колія.

За приписами ст. 74 Статуту залізниць України будь-яке інше використання залізницею належної підприємству підїзної колії здійснюється виключно за погодженням з підприємством.

Як вище встановлено судом, між відповідачем 1 та позивачем укладені договори від 07.06.2013р. № 5/100, № 5/260 та від 24.04.2013р. № 5/153 про експлуатацію залізничних підїзних колій ТОВ «Шахтарськтранс» при станції «Софіно-Брідська», «Пелагіївський», «Дронове» ДП «Донецька залізниця», які належать позивачу на праві оперативної оренди відповідно до договорів від 31.12.2013р. № 29/46 та № 30/46.

Отже, на підставі договорів №5/100 від 07.06.2013р., №5/260 від 07.06.2013р., №5/153 від 24.04.2013р. сторони набули взаємні права та обовязки, які визначені вказаними угодами. Зокрема, відповідач - 1 зобовязався подавати та прибирати вагони з підїзних колій за наданими позивачем повідомленнями, а позивач зобовязався здійснювати оплату відповідачу-1 за користування вагонами. Разом з тим, відносини позивача з третіми особами, а саме щодо надання третім особам транспортних послуг на власних підїзних коліях та одержання від таких осіб плати за надані послуги регулюються шляхом укладення окремих договорів на транспортне обслуговування.

Водночас, ані чинне законодавство, ані вказані договори не містять положень щодо можливості самостійного використання відповідачем-1 або будь-якими іншими особами підїзних колій позивача при станціях «Софіно-Брідська», «Пелагіївський», «Дронове» ДП «Донецька залізниця» без згоди позивача.

Вищевстановлені обставини справи свідчать, що у період червень - грудень 2015р. позивач не надавав відповідачу-1 повідомлень на подачу та прибирання вагонів з підїзних колій позивача при станціях «Софіно-Брідська», «Пелагіївський», «Дронове» ДП «Донецька залізниця» та не отримував відповідні послуги щодо подачі та прибирання вагонів. Такі послуги надані відповідачем 1 на користь ДП «Сніжнеантрацит»; ДП «Торезантрацит»; ДП «Шахтарськантрацит»; ТОВ «Металургійна компанія «Рутекс»; ТОВ «Імпульс 2008»; ТОВ «Північне»; ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная»; ТОВ «Верхаус»; ДП «Український транспортно - логістичний центр»; ПАТ «Мотор Січ»; ТОВ «Торговий дім «Фаворит Груп»; ТОВ «Донвуглересурси»; ТОВ «Андерсон Груп»; ТОВ «Углесорт»; ТОВ «Український промислово- торговий альянс»; ТОВ «Укрснаб-паливо»; ТОВ «Транскоал»; ТОВ «Відродження Луганщини»; ТОВ «Брянківська вугільна компанія»; ТОВ «Виробничо фінансова компанія «Рутекс»; ПАТ «Групова збагачувальна фабрика «Червона зірка»; ТОВ «Скайгрупп». Тобто, відповідачем-1 надавалися послуги щодо подачі та прибирання вагонів третім особам на підїзні колії позивача без дозволу останнього, чим відповідач-1 порушив умови договорів №5/100 від 07.06.2013р., №5/260 від 07.06.2013р., №5/153 від 24.04.2013р., чинне законодавство, що регламентує порядок експлуатації належних підприємствам підїзних колій, та правила здійснення господарської діяльності.

Доказів звернення залізниці та третіх осіб до позивача про надання дозволу на експлуатацію належних позивачу підїзних колій матеріали справи не містять.

Більш того, такі дії вчиняються відповідачем-1 з грудня 2014р., що встановлено рішенням господарського суду Донецької області від 28.04.2016р. по справі № 905/267/15, яке набрало законної сили, та яким зобовязано відповідача 1 припинити зловживання правом у вигляді самовільної експлуатації належних позивачеві підїзних залізничних колій при станціях «Софіно-Брідська», «Дронове», «Пелагіївський» ДП «Донецька залізниця» та надання контрагентам позивача послуг з подачі та забирання вагонів на належних позивачу підїзних залізничних коліях без дозволу позивача. Тобто, відповідач-1 продовжує самовільно експлуатувати підїзні колії позивача та надавати контрагентам позивача та іншим особам послуги з подачі та забирання вагонів на підїзні колії позивача навіть після прийняття рішення господарського суду Донецької області від 28.04.2016р. по справі №905/267/15.

Крім того, відповідно до Правил розрахунків за перевезення вантажів, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. за № 644, залізниця відкриває особовий рахунок кожному конкретному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) окремо з присвоєнням коду платника, який надалі проставляється в усіх перевізних документах, накопичувальних картках, відомостях плати за користування вагонами та контейнерами, відомостях плати за подавання, забирання та маневрову роботу.

За цими ж правилами платник згідно з договором перераховує на цей особовий рахунок кошти для оплати перевезень і додаткових послуг у порядку передоплати, а залізниця веде облік надходження цих коштів і використання їх платником. Тобто, наявність коштів на рахунку позивача обумовлює подачу залізницею вагонів у користування на підїзні колії позивача.

Відповідно до умов вищевказаних договорів про експлуатацію залізничних підїзних колій та про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги плата за користування вагонами залізниці, які подаються останньою на підїзні колії позивача, здійснюється виключно власником колії (позивачем).

Таким чином, відповідач-1 повинен був утриматися від дій щодо нарахування та отримання плати від інших осіб, та надання послуг з подачі та прибирання вагонів на належних позивачу підїзних залізничних коліях, що, в свою чергу, унеможливлювало б надання відповідачем -1 таких послуг будь яким особам без дозволу позивача.

Між тим, з відомостей плати за користування вагонами (форма ГУ 46) вбачається, що плата за користування вагонами та контейнерами залізниці здійснювалася третіми особами та, відповідно, приймалася відповідачем-1.

При цьому, як встановлено судом, позивач в період червень - грудень 2015р. не був власником вантажів, про обслуговування яких йдеться у формах ГУ-46 (відомостях плати за користування вагонами), не вносив залізниці плату за користування вагонами, дозволу на експлуатацію власних підїзних колій відповідачу або будь-яким іншим особам не надавав, плату за фактичну експлуатацію підїзних колій при станціях «Софіно-Брідська», «Пелагіївський», «Дронове» ДП «Донецька залізниця» не одержував.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Виникнення у особи права на відшкодування збитків у результаті порушення її цивільного права передбачено й ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 623 ЦК України.

У розумінні ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є у т. ч. доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями статті 623 ЦК України визначено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. На кредитора покладений обов'язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов'язання. При цьому кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але і підтвердити їх документально.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку про наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме:

- протиправність поведінки відповідача-1 полягає в експлуатації без належних правових підстав підїзних залізничних колій позивача при станціях «Софіно-Брідська», «Пелагіївський», «Дронове» ДП «Донецька залізниця» та прийнятті плати від контрагентів позивача та інших осіб за надання повязаних з такою експлуатацією транспортних послуг (подавання та прибирання вагонів);

- про наявність заподіяних збитків (упущеної вигоди) свідчать відомості плати за користування вагонами (форми ГУ-46) разом з розшифровками до них за період червень - грудень 2015р. стосовно надання послуг відповідачем-1 та проведення оплат на його користь іншими особами. При цьому розмір збитків (упущеної вигоди), визначений позивачем на підставі показників, які зазначені у відомостях плати за користування вагонами (форма ГУ-46) щодо кількості вагонів, загального часу перебування вагонів у користуванні контрагентів позивача та третіх осіб на підїзних коліях позивача, є обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи;

- причинний звязок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками полягає у тому, що використання майна позивача призвело до отримання доходів, за рахунок цього майна, іншою особою (відповідачем-1) та ухилення від сплати коштів позивачу з боку контрагентів позивача чи третіх осіб, як належному правоволодільцю майна, які позивач отримав би за умови належного дотримання відповідачем-1 умов договорів про експлуатацію залізничних підїзних колій та встановленого законом порядку здійснення господарської діяльності;

- вина відповідача-1 полягає в тому, що без протиправних дій останнього зазначені факти не мали б місце, а належне виконання відповідачем-1 господарського зобовязання за договорами з позивачем (про експлуатацію залізничних підїзних колій) спонукало б контрагентів позивача за договорами на транспортне обслуговування на дотримання умов таких договорів та проведення розрахунків саме з позивачем. При цьому, суд враховує презумпцію вини у заподіянні збитків (ч. 4 ст. 614 ЦК України), що означає, що особа, яка завдала збитки, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин). Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування вини відповідача 1.

Водночас, відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.10.2016р., відповідач 1 (ДП «Донецька залізниця») з 25.11.2014р. перебуває в стані припинення за рішенням засновників.

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПАТ «Українська залізниця» станом на 19.10.2016р., 21.10.2015р. здійснено державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця». У розділі «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» цього витягу визначено, в тому числі, ДП «Донецька залізниця».

Водночас, 26.11.2015р. здійснено державну реєстрацію Регіональної філії «Донецька залізниця», про що свідчить відповідний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.11.2016р.

За приписами ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Реорганізація юридичної особи шляхом злиття є формою припинення товариства, яка має наслідком правонаступництво новоутвореною юридичною особою всіх прав та обовязків юридичної особи, що припиняється (без виключень).

Відповідно до п. п. 1, 2 статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», останнє утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які організовані шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

У вказаному додатку до таких підприємств віднесено, в тому числі, ДП «Донецька залізниця».

Згідно з ч.2 п.2 статуту ПАТ «Українська залізниця» товариство є правонаступником всіх прав та обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Враховуючи додаток №1 до постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», відповідач-2 є правонаступником, у тому числі, ДП «Донецька залізниця».

За змістом зведеного передавального акту від 06.08.2015р., затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015р., комісією з утворення ПАТ «Українська залізниця» (до складу якої входив голова комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця»), на підставі ст.107 Цивільного кодексу України складено та підтверджено вартість і склад активів та зобовязань, а також визначено, що майно, яке розташовано на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції не включено до переліків і зведених актів інвентаризації майна, а відображено в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюються в частині активів за Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки, відповідно до п.2 постанови №604 від 12.11.2014р. Кабінету Міністрів України.

При цьому, розмежування таких прав та обовязків ДП «Донецька залізниця» баланс (звіт про фінансовий стан) та розшифровки його статей не містять.

Статтею 107 Цивільного кодексу України визначено, що після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб правонаступників.

Зважаючи на викладене, після остаточного завершення роботи комісії з передавальним актом чи розподільчим балансом, комісія передає відповідний документ на затвердження учасникам юридичної особи або органу що прийняв рішення про припинення юридичної особи.

Як свідчать фактичні обставини справи, передавальний акт затверджено у порядку, встановленому чинним законодавством України.

За приписами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, яка була чинною на момент здійснення спірних реєстраційних дій), а також враховуючи зміст ст.107 Цивільного кодексу України, передавальний акт, який затверджений належним чином, є підставою для реєстрації відповідної юридичної особи.

Державна реєстрація юридичних осіб це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру (п.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Як свідчить спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПАТ «Українська залізниця» станом на 19.10.2016р., 21.10.2015р. вчинено державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» з внесенням запису про дані юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, до яких віднесено, зокрема, ДП «Донецька залізниця».

Доказів скасування або оспорювання даного запису відповідачами не доведено, а судом не встановлено.

Таким чином, в силу норм ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» внесені до Єдиного державного реєстру документи та відомості вважаються достовірними.

Судом також прийнято до уваги наявність запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про перебування ДП «Донецька залізниця» з 25.11.2014р. у стані припинення за рішенням засновників та визначення ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції станом на дату реєстрації новоутвореної юридичної особи), згідно з якою злиття вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Одночасно, редакція цієї норми зазначеного Закону на час вирішення спірного питання встановлює, що у разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Припинення вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття (п.3 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Слід зазначити, що ч.ч. 3, 9 ст.2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», та послідовність дій зі створення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», визначена Постановою Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р., дає підстави для висновку про те, що злиття підприємств, на базі яких мало створюватися ПАТ «Українська залізниця», у тому числі складання відповідних передавальних актів та формування статутного фонду, мало хронологічно передувати державній реєстрації їх правонаступника Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» - моменту набуття ним статусу субєкта правовідносин у розумінні ст.ст.91, 92 Цивільного кодексу України. Отже, факт створення правонаступника за умов чинності ч.3 ст.2 Закону і перебування ДП «Донецька залізниця» серед переліку підприємств, на базі яких мало бути створено ПАТ «Українська залізниця» як їх правонаступник, є цілком самодостатнім для правонаступництва.

Відтак, при наявності рішення засновників ДП «Донецька залізниця» про припинення цієї юридичної особи, рішення уповноваженого органу про створення ПАТ «Українська залізниця» на базі реорганізованих підприємств та за рахунок їх активів і зобовязань, наявності запису у Єдиному державному реєстрі про створення ПАТ «Українська залізниця» як правонаступника ДП «Донецька залізниця», державної реєстрації Регіональної філії «Донецька залізниця», відсутність запису про припинення юридичної особи (що припиняється шляхом злиття) не має вирішального значення при визначенні факту правонаступництва та обсягу переданих прав і обовязків новоутвореній особі.

Разом з цим, ч.6 ст.2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» (який в силу норм п.2 Перехідних та Прикінцевих положень цього нормативно-правового акту має спеціальний (пріоритетний у застосуванні) характер по відношенню до загальних норм ст.ст.104, 107 Цивільного кодексу України) не покладає факт правонаступництва створеного ПАТ «Українська залізниця» за правами і обовязками підприємств Укрзалізниці в залежність від обовязкового попереднього припинення означених підприємств (у тому числі, ДП «Донецька залізниця»).

Крім того, відображення у балансі та передача майна на праві господарського відання, не виключає правонаступництво підприємства у спірних матеріальних правовідносинах, у разі його створення шляхом проведення реорганізації (злиття) підприємств, на основі яких воно утворено.

Частина 1 ст.2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» уповноважує Кабінет Міністрів України прийняти рішення про створення відповідного публічного акціонерного товариства. При цьому, його статус як правонаступника відповідних підприємств (у тому числі, ДП «Донецька залізниця») безпосередньо визначений цим Законом і можливість запровадження винятків чи обмежень щодо такого правонаступництва за підприємствами визначеного переліку, зокрема, в залежності від здійснення/нездійснення дій з інвентаризації майна у розумінні постанови №604 від 12.11.2014р. Кабінету Міністрів України, вказаним Законом не передбачено.

Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» прямо передбачено, що товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. Будь-яких виключень та обмежень щодо правонаступництва щодо прав та обов'язків підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції цим Законом не визначено.

Не містять таких виключень щодо правонаступництва і постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та від 12.11.2014 року № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції». В будь-якому випадку, згідно з ч. 4 ст. 4 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України та роз'яснень п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 року № 9 господарський суд застосовує лише ті постанови Кабінету Міністрів України, які не суперечать положенням закону. Тому при вирішенні спору пріоритет у застосуванні мають положення Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», а не постанови Кабінету Міністрів України.

Отже, за висновками суду, на теперішній час ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця». (Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у справах №905/1021/16, №905/1888/16, 910/8989/16).

З огляду на вищевикладене, заперечення ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» щодо не набуття статусу правонаступника ДП «Донецька залізниця» не прийняті господарським судом.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Шахтарськтранс» до ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Донецька залізниця».

Відповідно, позовні вимоги ТОВ «Шахтарськтранс» до ДП «Донецька залізниця» підлягають залишенню без задоволення.

Заява відповідача - 2 про застосування строку позовної давності за вх. № 34976/16 від 06.12.2016р. відхилена господарським судом з огляду на те, що спеціальна позовна давність тривалістю шість місяців, про застосування якої заявляє відповідач-2, передбачена для звернення до суду з позовами, що випливають з договору перевезення. При цьому позов, що розглядається до такої категорії не відноситься, та, у даному випадку, для позовів про відшкодування збитків (упущеної) вигоди підлягає застосуванню загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Клопотання відповідача-2 про залучення належних відповідачів за вх. № 1197/17 від 16.01.2017р. також відхилено господарським судом, оскільки юридичні особи, яких відповідач-2 просить суд залучити до участі у справі, як належних відповідачів, не є правозобовязаними субєктами даних матеріальних правовідносин, та враховуючи встановлений судом склад цивільного правопорушення, належним відповідачем у даній справі (із врахуванням висновків суду щодо набуття ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» статусу правонаступника прав та обов'язків ДП «Донецька залізниця») є саме відповідач-2.

Щодо посилань відповідача-2 на те, що подача та забирання вагонів на підїзну колію позивача здійснюється локомотивом позивача та договір на подачу-забирання вагонів локомотивом залізниці не укладався господарський суд зазначає, шо оскільки обслуговування підїзних колій позивача здійснюється власним локомотивом, то договір на подачу та забирання вагонів не укладався. В свою чергу, між сторонами укладено договори від 07.06.2013р. № 5/100, № 5/260, від 24.04.2013р. № 5/153 про експлуатацію залізничних підїзних колій ТОВ «Шахтарськтранс», згідно з умовами яких вагони на підїзну колію подаються локомотивом залізниці на колії останньої, де провадиться здавання їх власнику колії. На цих коліях провадяться приймально здавальні операції. Подальше просування вагонів виконується локомотивом власника колії (позивача). Тобто, фактично залізниця подає вагони на колії загального користування, які забираються власником підїзної колії засобами останнього. При цьому вирішальне значення відіграє той факт, що залізниця у будь-якому випадку має передати вагони виключно власнику колії за заявкою останнього, а не третім особам, а тому вказані посилання відповідача-2 в даному випадку жодним чином не впливають на результат розгляду даної справи та не можуть бути підставою для звільнення відповідача-2 від відповідальності за самовільне використання підїзних колій позивача.

Щодо посилань відповідача 2 на недоведеність факту порушення відповідачем-1 умов договорів про експлуатацію підїзних колій, абстрактність вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) та необхідність врахування заходів, вжитих потерпілою особою для їх отримання, суд зазначає, що факт порушення відповідачем-1 умов договорів про експлуатацію підїзних колій підтверджений належними доказами - відомостями плати за користування вагонами (форма ГУ-46), в яких відображені номери та загальна кількість вагонів, які передавалися залізницею у користування контрагентів позивача та третіх осіб на підїзні колії позивача, загальний час перебування вагонів у користуванні. На підставі вказаних показників позивачем розраховано середній обсяг та вартість транспортних послуг, які зазвичай надаються позивачем власним контрагентам, а отже розмір заявлених позивачем до відшкодування збитків не є абстрактним. При цьому судом також враховано, що зупинення позивачем господарської діяльності не залежало від волевиявлення останнього та позивач вживав заходів спрямованих на відновлення його господарської діяльності.

Посилання відповідача-2 на те, що кошти які є предметом позову розраховані на підставі відомостей ГУ 46, які, в свою чергу, є документами, за якими нараховується плата за користування вагонами, що підлягає оплаті саме залізниці підприємствами, що користуються вагонами, є безпідставними, оскільки до суми заявлених до стягнення збитків взагалі не входить плата за користування вагонами.

За приписами статті 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача-2 у справі в розмірі 206 700 грн.

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що при зверненні до суду з даним позовом, останнім помилково сплачено за його подання судовий збір в розмірі 217 500 грн. (платіжне доручення № 2533 від 21.07.2016р.), що перевищує встановлений законом розмір судового збору на 10 800 грн., а тому суд вважає за необхідне розяснити право позивача на звернення до суду з клопотанням про повернення судового збору в розмірі 10 800 грн. відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 35, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Державного підприємства «Сніжнеантрацит»; Державного підприємства «Торезантрацит»; Державного підприємства «Шахтарськантрацит»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна компанія «Рутекс»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс - 2008»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Північне»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхаус»; Державного підприємства «Український транспортно - логістичний центр»; Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фаворит Груп»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Донвуглересурси»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Андерсон Груп»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Углесорт»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промислово-торговий альянс»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрснаб-паливо»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Транскоал»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження Луганщини»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Брянківська вугільна компанія»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо фінансова компанія «Рутекс»; Публічного акціонерного товариства «Групова збагачувальна фабрика «Червона зірка»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайгрупп» задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька обл., м. Красний Лиман, вул. Кірова, буд. 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 116А, ) 22 796 714 (двадцять два мільйони сімсот девяносто шість тисяч сімсот чотирнадцять) грн. в рахунок відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» до Державного підприємства «Донецька залізниця» відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 20 лютого 2017р.

Головуючий суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя Ю.О.Паляниця

Суддя М.В. Сажнева