номер провадження справи 33/124/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.02.2017 Справа № 908/3149/16

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі Хилько Ю.І.,

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Умвельт-Запоріжжя про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.01.2017 р. у справі № 908/3149/16,

за позовом: Міського комунального підприємства Основаніє (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Умвельт-Запоріжжя (69068, м.Запоріжжя, вул. Іванова, 99)

про стягнення суми

Відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

Від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 443 від 03.01.2017 р.

Від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 8 від 10.01.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

08.02.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява ТОВ Умвельт-Запоріжжя вих. № 61 від 24.01.2017 р. про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.01.2017 р. у справі № 908/3149/16 до 31.03.2018 р. за графіком, вказаним в заяві (на дванадцять місяців).

Обґрунтовуючи свою заяву відповідач посилається на ряд обєктивних причин, однією з яких є те, що на даний час для нього склалися такі обставини, за якими на теперішній час примусове стягнення боргу одним платежем є неможливим через відсутність коштів. Вказує, що скрутне фінансове становище обумовлено насамперед тим, що діючий тариф на вивезення та захоронення побутових відходів, затверджений рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 139 від 27.03.2015 р., розраховувався за ставками податків, рівнем заробітної плати та цінами на паливно-мастильні матеріали станом на 2015 рік, які на даний час не відповідають цим витратам. На звернення до виконавчого комітету Запорізької міської ради щодо надання розяснень відносно механізму спрощення процедури корегування тарифів на послуги відповіді не отримано. При цьому відповідач відзначає, що до прийняття рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради щодо зміни тарифів і приведення їх у відповідність до рівня мінімальної заробітної плати, ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» опиниться ще в більш скрутному становищі, зросте кредиторська заборгованість перед постачальниками і, як наслідок, може призвести до банкрутства підприємства. Також посилається на низькі темпи погашення дебіторської заборгованості з боку населення, що перешкоджає своєчасній оплаті поточних платежі. Крім того вказує на наявність справ №№908/3188/16, 908/3552/16, 908/3154/16 за позовами щодо стягнення з ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» значної суми заборгованості на користь МКП «Основаніє» та необхідність повернення позики в сумі 750 000,00 грн. В обґрунтування скрутного фінансово-економічного становища підприємства ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» надає довідки ПАТ КБ «Приватбанк» щодо залишку коштів на рахунку, Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) 2016 рік та Баланс (Звіт про фінансові результати станом на 31.12.2016 р). Посилаючись на норми ст. 121 ГПК України, просить розстрочити виконання судового рішення по справі №908/3149/16 від 10.01.2017 р. строком на 12 місяців зі сплатою згідно наведеного графіка, починаючи з 30.04.2017 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.02.2017 р., заяву про надання розстрочки виконання рішення по справі № 908/3149/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.02.2017 р.

Представник заявника (відповідача) у судовому засіданні 20.02.2017 р. підтримав доводи заяви у повному обсязі та надав довідку ПАТ КБ «Приватбанк» від 20.02.2017 р. про обіги та сальдо грошових коштів на поточному рахунку ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» станом на 20.02.2017 р., згідно з якою вихідний залишок грошових коштів на рахунку відповідача становить суму мінус 903047,01 грн.

Позивач письмового відзиву на заяву відповідача не надав. Представник позивача у судовому засіданні проти надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення заперечив. При цьому звертає увагу на скрутний матеріально - фінансовий стан самого позивача. До матеріалів справи представником позивача надано оригінали документів за підписами посадових осіб підприємства, якими, за його доводами, також підтверджується скрутне фінансове становище МКП «Основаніє», а саме: довідку про заборгованість підприємства по заробітній платі, довідку щодо кредиторської заборгованості станом на 17.02.2017 р., довідку щодо витрат підприємства.

За клопотанням представників сторін розгляд заяви здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 20.02.2017 р. судом винесено ухвалу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Умвельт-Запоріжжя, заслухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали та обставини справи, суд знаходить підстави для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що рішенням господарського суду Запорізької області від 10.01.2017р. у справі № 908/3149/16 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Умвельт-Запоріжжя на користь Міського комунального підприємства Основаніє суму 615 181 (шістсот п'ятнадцять тисяч сто вісімдесят одна) грн. 79 коп. основного боргу, суму 7 712 (сім тисяч сімсот дванадцять) грн. 33 коп. 3% річних, суму 30510 (тридцять тисяч пятсот десять) грн. 64 коп. інфляційних втрат та суму 9 800 (девять тисяч вісімсот) грн. 51 коп. судового збору. В частині стягнення 609 000,00 грн. основного боргу провадження у справі припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України. В іншій частині позову відмовлено.

06.02.2017 р. на примусове виконання судового рішення видано відповідний наказ.

Посилаючись на наявність обєктивних обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення одним платежем, відповідач просить розстрочити виконання судового рішення по справі № 908/3149/16 від 10.01.2017 р. строком на 12 місяців зі сплатою згідно наведеного графіка, починаючи з 30.04.2017 р.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Стаття 121 ГПК України не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час від набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання, в межах строку предявлення наказу до виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів»).

В пункті 7.1.2 вказаної Постанови наведено визначення терміну розстрочка. Так, розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Слід відзначити, що згідно з п. 7.2 вказаної постанови Пленуму, згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Обґрунтовуючи свою заяву відповідач посилається на те, що невиконання зобовязань за договором виникло внаслідок ряду обєктивних обставин. Вказує, що на сьогоднішній день виконання рішення суду є вкрай ускладненим виходячи з того, що ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» на даний момент знаходиться в важкому фінансовому становищі. Зауважує, що діючий тариф на вивезення та захоронення побутових відходів, затверджений рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 139 від 27.03.2015 р., розраховувався за ставками податків, рівнем заробітної плати та цінами на паливно-мастильні матеріали станом на 2015 рік, які на даний час не відповідають цим витратам. На підтвердження своїх доводів відповідачем надано належним чином засвідчені копії Фінансового звіту за 2016 рік та Балансу підприємства станом на 31.12.2016 р. Згідно з довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 23.01.2017 р. про обіги та сальдо грошових коштів на поточному рахунку ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» станом на 23.01.2017 р. вихідний залишок грошових коштів на рахунку відповідача становить суму -496219,98 грн. Як свідчить довідка вих. № 49 від 19.01.2017 р., за підписом посадових осіб підприємства відповідача, заборгованість населення за вивіз ТПВ станом на 01.01.2017 р. становить 14551520,00 грн., а заборгованість УПЗСН ЗМР перед підприємством складає 3486119,60 грн.

Вказані обставини у відповідності до вимог ст. 121 ГПК України є виключними і свідчать про утруднення виконання рішення господарського суду від 10.01.2017 р.

В той же час, співвставляючи майнові інтереси обох сторін та з огляду на те, що прострочення виконання зобовязань за договором у відповідача частково виникло ще з листопада 2015 р. (за умовами Договору про реструктуризацію заборгованості за договором № 10/1 від 17.01.2014 р.) і триває досить тривалий час, беручи до уваги факт того, що інфляційні процеси в державі також негативно впливають на майнові інтереси позивача у справі, суд вважає за можливе заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення задовольнити частково, надавши розстрочку виконання судового рішення на шість місяців. При цьому, суд звертає увагу заявника, що одночасне надання розстрочки та відстрочки виконання судового рішення, як він просить у своїй заяві вказуючи на початок сплати починаючи з 30.04.2017 р., стаття 121 ГПК України не передбачає.

Тому, на думку суду є процесуально доцільним надати відповідачу розстрочку виконання судового рішення на шість місяців.

Згідно з п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду № 7 від 21.02.2013 р., за змістом статті 121 ГПК господарський суд не позбавлений права в порядку, передбаченому цією статтею, вирішити питання про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення, зокрема і в тій частині, що стосується стягнення сум судового збору (або інших судових витрат).

З огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне заяву відповідача задовольнити частково, надавши відповідачу розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі №908/3149/16 про стягнення 615 181,79 грн. основного боргу, 7 712,33 грн. 3% річних, 30 510,64 грн. інфляційних втрат та суми 9 800,51 грн. судового збору терміном на 6 (шість) місяців, зі сплатою рівними частинами, починаючи з березня 2017 р.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Умвельт-Запоріжжя про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.01.2017 р. у справі № 908/3149/16 - задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.01.2017 р. у справі № 908/3149/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Умвельт-Запоріжжя (69068, м. Запоріжжя, вул. Іванова, 99, ) на користь Міського комунального підприємства Основаніє (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, 29-А, ) суми 615 181,79 грн. основного боргу, суми 7 712,33 грн. 3% річних, суми 30 510,64 грн. інфляційних втрат та суми 9 800,51 грн. судового збору терміном на 6 (шість) місяців, зі сплатою платежів рівними частинами, починаючи з березня 2017 року, по 110 534,21 грн. щомісячно, останній платіж 110 534,22 грн.

В іншій частині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Умвельт-Запоріжжя про розстрочку виконання судового рішення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дати винесення.

Суддя М.В. Мірошниченко