КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" лютого 2017 р. Справа №925/292/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Стор Фуд Дистриб'юшн" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.01.2017 року

у справі № 925/292/15 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Буассон Еліт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Родоніт Стоун"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.01.2017 року у справі № 925/292/15 задоволено повністю заяву розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Галічевої В.О. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 03.11.2014 року № 2, укладений між ТОВ „Родоніт Стоун", ТОВ „Стор Фуд Дистриб'юшн" та ТОВ „Фудмережа". Визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 03.11.2014 року № 1, укладений між ТОВ „Родоніт Стоун", ТОВ „Стор Фуд Дистриб'юшн" та ТОВ „Фудмаркет".

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду від 10.01.2017 року ТОВ „Стор Фуд Дистриб'юшн" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.01.2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Галічевої В.О. про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги від 03.11.2014 року № 1 та № 2.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану апеляційну скаргу у справі № 925/292/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Доманської М.Л., Пантелієнка В.О.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.02.2017 року, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Доманської М.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу ТОВ „Стор Фуд Дистриб'юшн", апеляційний суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду і має бути повернута скаржнику з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 3 ст. 94 ГПК України встановлено, що до скарги додаються, зокрема,докази сплати судового збору.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, статтю 4 Закону України „Про судовий збір", яка передбачає ставки судового збору, викладено в новій редакції, відповідно до якої за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство судовий збір становить 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік", з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата становила 1 218,00 грн.

Частиною 3 ст. 6 Закону України „Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається з матеріалів даної справи про банкрутство, 28.09.2015 року розпорядником майна ТОВ „Родоніт Стоун" арбітражним керуючим Галічевою В.О. заявлено вимоги про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника, а саме: про визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 2 від 03.11.2014 року, укладеного між ТОВ „Родоніт Стоун", ТОВ „Стор Фуд Дистриб'юшн" та ТОВ „Фудмережа", а також про визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 1 від 03.11.2014 року, укладеного між ТОВ „Родоніт Стоун", ТОВ „Стор Фуд Дистриб'юшн" та ТОВ „Фудмаркет" (тобто дві вимоги немайнового характеру).

Отже, за подання такої заяви в межах провадження у справі про банкрутство до сплати підлягав судовій збір у розмірі 4 872,00 грн. (1 218 х 2) х 2.

Вказані вище обставини щодо необхідності сплати судового збору в даному випадку за дві вимоги немайнового характеру викладені в ухвалі Вищого господарського суду України від 14.09.2016 року у цій справі.

Відповідно норм підпункту 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги у справі про банкрутство складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви.

Скаржником оскаржується ухвала господарського суду Черкаської області від 10.01.2017 року, якою було задоволено заяву розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Галічевої В.О. у повному обсязі та визнано недійсними договори про відступлення права вимоги від 03.11.2014 року № 1 та № 2, а відтак за подання апеляційної скарги апелянтом мало бути сплачено судовий збір у розмірі 5 359,20 грн.

Проте, з додатків до апеляційної скарги, а саме, квитанції № 20897559 від 03.02.2017 року вбачається, що скаржником за подання даної апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 2 679,60 грн., тобто у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, в силу п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга ТОВ „Стор Фуд Дистриб'юшн" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.01.2017 року Київським апеляційним господарським судом до апеляційного провадження не приймається і повертається з доданими до неї документами скаржнику без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подано повторно.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 86, 94, п. 3 ч. 1 ст. 97 та 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Стор Фуд Дистриб'юшн" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.01.2017 року у справі № 925/292/15 з доданими до неї документами повернути скаржнику без розгляду по суті.

2. Матеріали справи № 925/292/15 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець