ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" лютого 2017 р.Справа № 922/4117/15
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі

позивача 1 - Міністерства оборони України, 03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, 2;

позивача 2 - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, 61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, ;

до відповідача 1 - Харківської міської ради, 61003, м. Харків, пл. Конституції, 7, ;

відповідача 2 - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Харківська гарнізонна організація Товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, 61098, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 184, кімн. 303, ;

про визнання недійсним рішення Харківської міської ради, визнання недійсним договору оренди землі та вилучення земельної ділянки,

за участю представників сторін:

прокурора Волика О.;

позивача 1 - Пономаренка В.І. (довіреність №220/469/д від 26.12.2016);

позивача 2 - Сумцової Н.В. (довіреність №10010 від 29.12.2016);

відповідача 1 - Настусенка Д.Д. (довіреність №08-11/180/2-17 від 12.01.2017;

відповідача 2 - ОСОБА_5 (довіреність б/н від 11.11.2016);

третьої особи - не з'явився.

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:

14.07.2015 Заступник військового прокурора Харківського гарнізону звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова з позовом до Харківської міської ради і приватного підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним пункту 15.2 додатку 2 рішення Харківської міської ради № 1473/14 від 26.02.2014, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, укладеного відповідачами 29.09.2014; та вилучення у приватного підприємця ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова вказаної земельної ділянки.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.04.2016 у позові відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.08.2016 у справі № 922/4117/15 рішення господарського суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2016 р. касаційну скаргу Військового прокурора Харківського гарнізону задоволено частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.08.2016 у справі № 922/4117/15 Господарського суду Харківської області та рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2016 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

23.12.2016 справу № 922/4117/15 повернуто до господарського суду Харківської області.

Ухвалою суду від 26 грудня 2016 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.01.2017 о 12:20 год.

Ухвалою суду від 11.01.2017 було відкладено розгляд справи на 15.02.2017 о 11:00 год.

Позивач 1 подав через канцелярію суду пояснення на позовну заяву про визнання недійсним договору (вх. №5266 від 15.02.2017), які долучено судом до матеріалів справи.

Відповідач 1 надав суду відзив на позовну заяву (вх. №5267 від 15.02.2017), який долучено судом до матеріалів справи.

Відповідач 2 надав заперечення на позовну заяву (вх. №4412 від 08.02.2017), які були долучені судом до матеріалів справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечила, до суду повернувся конверт із копією ухвали суду від 11.01.2017, із відміткою «адресат вибув». Відповідно до зробленого судом витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Харківську гарнізонну організацію Товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України припинено 11.12.2015, номер запису: 4040498 про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Вирішуючи питання про виключення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Харківської гарнізонної організації Товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України зі складу учасників процесу по справі №922/4117/15, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно із ч.1, 4 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із положеннями ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Частиною 2 ст.104 ЦК України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Із зробленого судом витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що громадська організація «Харківська гарнізонна організація товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, , адреса: 61098, Харківська область, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 184, кімн. 303, 11.12.2015 припинила свою діяльність, про що було здійснено у ЄДРПОУ у вказану дату запис №4040498 про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

З огляду на викладене, беручи до уваги припинення 11.12.2015 Харківської гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, а, отже, і припинення її цивільної правоздатності, суд вважає за необхідне виключити її зі складу учасників процесу як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Суд перейшов до розгляду справи по суті.

Прокурор позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що однією із підстав позову є саме рішення Харківської міської ради народних депутатів трудящих №19/244-свід 25.06.1951, яким було виділено спірну земельну ділянку Харківській КЕЧ району орієнтовною площею 45 га на західних схилах «Залютіного яру» м. Харкова. Вказане рішення не скасовано. Крім того, зауважив, що вказана земельна ділянка використовувалася Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова за радянських часів за цільовим призначенням для потреб оборони в якості єдиного стрільбища на території м. Харкова та в подальшому була забудована з метою розміщення стрілецько-стендового комплексу, який тривалий час перебував у користуванні гарнізонної ради Всеармійського військово-мисливського товариства Київського військового округу. Також наголосив, що підставою позову є і рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2013 по справі №5023/4224/12, що залишене силі постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2014, яким позов військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, КЕВ м. Харків до ТОВ «Хантер» (ліквідоване у 2013 році), Харківської гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України про визнання недійсним договору задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу стрілецько-стендового комплексу Ради спортивного товариства військових мисливців та рибалок Східного регіону Збройних Сил України, укладений 28.12.2000. Зауважив, що як Міністерство оборони України, так і КЕВ м. Харків за період з 29.11.2000 по 29.12.2000 були позбавлені фактично можливості належного оформлення земельної ділянки стрілецько-стендового комплексу, виготовлення технічної та правовстановлюючої документації на останню, у зв'язку із чим і виявилось можливим його подальше протиправне відчуження ТОВ «Хантер» разом із земельною ділянкою ТОВ «Сафарі Україна» та надалі привласненням фактичним засновником зазначених товариств ОСОБА_1

Представники позивача 1 та позивача 2 позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву (вх. №5267 від 15.02.2017), а представник відповідача 1 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначив, що спірна земельна ділянка, яка розташована у м. Харків, АДРЕСА_2, і яка була передана ОСОБА_1 в оренду, є комунальною власністю і належить до земель житлової та громадської забудови. Зауважив, що доказами, які підтверджують, що спірна земельна ділянка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови є також додана до позовної заяви копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, в якому також зазначено, що власником цієї земельної ділянки є Харківська міська рада. Крім того, вказав, що у матеріалах справи міститься копія рішення Харківської міської ради від 03.10.2007 №196/07 «Про надання згоди на розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд», що є підставою для формування земельної ділянки та її державної реєстрації, що не скасоване та не оскаржувалося, а також копія рішення Харківської міської ради від 17.04.2013 №1102/13 «Про надання дозволу юридичним та фізичним особам на розробку технічної документації щодо становлення (відновлення) меж земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд», на підставі якого припинено ТОВ «Хантер» право користування земельною ділянкою площею 5,0394 га за його добровільною відмовою, а ФОП ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації щодо спірної земельної ділянки. Наголосив, що рішення Харківської міської ради від 26.02.2014 №1473/14 «Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд», яким ФОП ОСОБА_1 надано в оренду спірну земельну ділянку площею 5,0394 га по АДРЕСА_2 із земель житлової та громадської забудови, було прийнято на підставі вищевказаного рішення про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, і на підставі якого спірна земельна ділянка сформована, та права на яку зареєстровані згідно із вимогами закону. Цільовим призначенням спірної земельної ділянки є землі житлової та громадської забудови. Документів, які б підтвердили надання статусу чи віднесення спірної земельної ділянки до категорії земель оборони у встановленому законодавством порядку (прийняття рішення органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування), ні прокурором, ні позивачами не надано.

Відповідач 2 у запереченні на позов (вх. №4412 від 08.02.2017), а представник відповідача 2 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначив, що на підставі рішення Харківської міської ради від 26.02.2014 №1473/14 «Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» був укладений договір оренди землі від 29.09.2014 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, які знаходяться на цій земельній ділянці і є власністю ФОП ОСОБА_1 Крім того, саме рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2012 року по справі 2014/9266/2012 визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі літ. «АА-1», літ. «АБ-1», літ. «АВ-1», літ. «АГ-1», літ. «АД-1», літ. «АЄ-1», літ. «АЖ-1», літ. «АЗ-1», літ. «АК-1», літ. «АЛ-1», літ. «АМ-1», літ. «С-1», літ. «Т-1», літ. «У-1», літ. «Ф-1», літ. «Х-1», літ. «Ц-1», літ. «Ч-1», літ. «Ш-1», літ. «Щ-1», літ. «Ю-1», літ. «Я-1», ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2013 року задоволено заяву заступника прокурора Харківської області про відмову від апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07.12.2012 і закрито апеляційне провадження. Зауважив, що власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 5,0394 га по АДРЕСА_2, є Харківська міська рада, цільове призначення (категорія) земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови. На цій земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомого майна (22 нежитлові будівлі), що є власністю ОСОБА_1. Наголосив, що у матеріалах справи не міститься жодних належних та допустимих доказів - документів (технічної документації, проектів землеустрою, актів на право користування землею, закріплення земельної ділянки межовими знаками, цільове призначення земельної ділянки, як землі оборони) які б відповідно до чинного законодавства України посвідчували б право Держави або Міністерства оборони України чи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова на користування земельною ділянкою як площею 10 га, так і площею 25,46 га чи 45 га.

На запитання суду представнику відповідача 2 щодо анулювання реєстрації права власності ТОВ «Сафарі Україна» на нежитлові будівлі, що були розташовані у АДРЕСА_2, у зв'язку із їх знесенням в рамках відповідного кримінального провадження, то представник відповідача не зміг надати суду вказану інформацію.

Прокурор у свою чергу у судовому засіданні зазначив, що право користування Міністерством оборони України земельною ділянкою площею 10 га підтверджується інформацією про інвентаризацію земель, яка знаходиться у користуванні Міністерства оборони України у м. Харкові станом на 20.10.2004, що міститься у матеріалах справи, а саме п.73 інформації - військове містечко 258 товариство військових мисливців та риболовів по АДРЕСА_2.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням (вх. №5268 від 15.02.2017) про продовження строку розгляду справи на 15 днів, проти якого не заперечували представники відповідачів.

Згідно з ч. 1 ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Строк вирішення спору у справі № 922/4117/15 було встановлено до 24.02.2017.

Відповідно до ч.3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду справи, але не більше як на п'ятнадцять днів.

Розглянувши клопотання, у зв'язку із необхідністю витребування у прокурора інформації щодо анулювання реєстрації права власності ТОВ «Сафарі Україна» на нежитлові будівлі у АДРЕСА_2, у звязку із їх знесенням, а також для здійснення судом запиту до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» для отримання вказаної інформації, з метою забезпечення принципу змагальності щодо реалізації прав сторін на повне та об'єктивне встановлення всіх обставин справи, суд вважає за необхідне продовжити строк розгляду справи на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України, а саме до 10.03.2017 включно та на підставі ст. 77 ГПК України відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 69 даного Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 22, 69, 77, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку вирішення спору у справі та продовжити строк вирішення спору у справі № 922/4117/15 на 15 днів, до 10.03.2017 включно

2. Розгляд справи № 922/4117/15 відкласти на 27.02.2017 о 10:00 год.

3. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, майдан Свободи 5, 8-й під'їзд, 2-й поверх, кабінет № 223.

4. Зобов'язати сторони за три дні до судового засідання надати суду:

ПРОКУРОРА:

- інформацію щодо анулювання реєстрації права власності ТОВ «Сафарі Україна» на нежитлові будівлі у АДРЕСА_2, у зв'язку із їх знесенням.

5. Звернути увагу сторін, що нез'явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

6. Попередити сторони про передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України відповідальність за невиконання вимог ухвали суду, а позивача про правові наслідки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Суддя Н.А. Новікова