ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА
"20" лютого 2017 р.Справа № 924/1025/14

Господарський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Субботіної Л.О., судді Гладія С.В., судді Магери В.В. розглянувши матеріали справи
за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький
до 1. Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області с.Малиничі Хмельницького району Хмельницької області
2. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області м.Хмельницький
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
1. Кабінет Міністрів України м. Київ
2. Міністерства оборони України м. Київ
3. Військової частини НОМЕР_1 м. Хмельницький
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1:
1. Копистинської сільської ради с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області
2. Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С" с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області
3. ОСОБА_1 м. Хмельницький
4. ОСОБА_2 м. Тернопіль
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , Приватного підприємства "Пролюс", ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47
про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р.

Представники сторін:
позивача: Маркітан А.В. - представник згідно довіреності №3183 від 21.09.2016р.
відповідача 1: не з`явився
відповідача 2: Циганюк І.М. представник по довіреності № 9-22-0.6-177/2-17 від 10.01.2017р.
третьої особи Кабінету Міністрів України: Луков А. В. - представник згідно довіреностей №07.2-07/11/3 від 03.01.2017р. та № 10094/9/32-16 від 29.12.2016р.
третьої особи Міністерства оборони України: не з`явився
третьої особи Військової частини НОМЕР_1 : Ковеня В.В. - представник згідно довіреності від 10.01.2017р.
третьої особи Копистинської сільської ради: не з`явився
третьої особи ПП "АЛЬБАТРОС-С": Суховій М.М. - представник згідно довіреності від 15.04.2016р.
третьої особи ОСОБА_1 : Бляхарський Я.С. - представник по договору про надання правової
допомоги №13-д від 29.11.2016р.
третьої особи ОСОБА_2 : Шкодяк І.А. - представник за договором від 05.02.2015р.
за участю: Михальчич М.В. - прокурор військової прокуратури згідно наказу №513 від 19.10.2016р.
інші треті особи - не з`явились

Суть спору: позивач звернувся з позовом до суду про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23.12.1975р. на підставі рішення Хмельницького районного виконавчого комітету №277-В Хмельницькій КЕЧ району надано для потреб оборони земельну ділянку площею 2487,6 га на землях Хмельницького району, міста Хмельницький та видано виконавчим комітетом Хмельницької районної ради державний акт на право користування землею від 1975 року. Дана земельна ділянка була передана під полігон (військове містечко №65 МО України), закріплена за військовою частиною НОМЕР_2 для виконання заходів бойової підготовки як частиною так і військовими частинами та установами Хмельницького гарнізону. У зв`язку з передислокацією військової частини НОМЕР_1 в м. Хмельницький та розформуванням військової частини НОМЕР_2 , МО України було прийнято рішення про передачу військового майна від військової частини НОМЕР_2 військовій частині НОМЕР_1 . Крім іншого, військовій частині НОМЕР_1 було передано військове містечко № НОМЕР_3 (полігон). У зв`язку із реформуванням Збройних Сил України відбувалося вивільнення земель та фондів військових містечок, які надано в постійне користування Міністерству оборони України. 17.03.2006 року рішенням №2688/з Міністра оборони України затверджено протокол №16 засідання постійно діючої комісії Міністерства оборони України стосовно надання згоди на припинення права користування земельною ділянкою площею 286,79га військового містечка №65 за умови виділення 50% земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону. На підставі розпорядження Хмельницької райдержадміністрації №471/06-р від 12.05.2006 року "Про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель Міністерства оборони України до земель резервного фонду Копистинської сільської ради" комісією здійснено передачу земельної ділянки площею 286,79 га Копистинській сільській раді, про що складено відповідний акт прийому-передачі від 16.05.2006 року. Позивач вважає, що розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р. було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України. Зокрема, вказує, що Міністерство оборони України може приймати рішення стосовно оборони лише в межах прав, наданих користувачу земельної ділянки. Розпорядження землями оборони здійснює Кабінет Міністрів України. Тому виключно Кабінет Міністрів України має право припиняти право користування земельною ділянкою, що входить до складу земель оборони, і інформувати про це місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Також звертає увагу суду, що рішення Міністра оборони України приймаються виключно у формі наказів та директив. Однак, у даному випадку наявний лише підпис Міністра оборони України у протоколі №16 засідання постійно діючої комісії Міністерства оборони України, який стоїть під словами "Пропозиції затверджую. Опрацювати відповідно до вимог чинного законодавства". Тому вважає, що відмови Міністерства оборони України від земельної ділянки не було, а використання та застосування терміну "рішення Міністра оборони України" до протоколу № 16 спільної наради є безпідставним.
Представник позивача та прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, вважають їх правомірними та обґрунтованими.
Крім того, представником позивача надані письмові пояснення та додаткові докази по справі. В письмових поясненнях позивач додатково вказує, що рішення Конституційного суду України, на яке посилається Верховний Суд України, стосується лише рішень органів місцевого самоврядування, а не рішень виконавчої влади. Мова у цьому рішенні йде саме про те, чи можуть органи місцевого самоврядування скасовувати самостійно свої попередньо прийняті рішення, а не про заборону їх скасування в судовому порядку. Жодного слова у вказаному рішенні не міститься про заборону чи обмеження на скасування рішень органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади у судовому порядку. Таким чином, рішенням Конституційного Суду України підтверджено те, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб виключно в судовому порядку. Крім того, вказує, що одним із способів захисту права на земельну ділянку є визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 141 ЗК України у редакції 2006 року підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. Не маючи відмови безпосереднього користувача Міністра оборони України від права користування земельною ділянкою, приймаючи рішення у формі розпорядження про вилучення земельної ділянки, РДА порушила норми земельного законодавства. Крім того, вказує, що використання спірної частини земель полігону створює загрозу життю та здоров`ю для нинішніх власників земельних ділянок. За таких обставин рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватись з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду в порядку цивільного або господарського судочинства (постанова ВСУ від 16.01.2015р. у справі №6-2510цс15).
Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. У відзиві на позов проти позовних вимог заперечував. Доводить до відома суду, що ніхто з військовослужбовців особисто не звертався до Хмельницької районної державної адміністрації, відповідно надати земельну ділянку в порядку безоплатної приватизації не було можливості. Крім того, ні КЕВ м. Хмельницького, ні військова частина не зверталась до Хмельницької райдержадміністрації з клопотанням про виділення землі для будь-яких потреб. Вказує, що рішення Міністра оборони України від 17 березня 2006 року №2688/з вичерпало свою дію одноразовим застосуванням і було реалізовано розпорядженням голови Хмельницької районної державної адміністрації від 12 травня 2006 року №471/06-р "Про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель Міністерства оборони України до земель резервного фонду Копистинської сільської ради". Доводить, що прийняття відповідачем спірного розпорядження не потребувало прийняття окремого рішення (погодження) Кабінетом Міністрів України, адже згідно чинного на той час законодавства для прийняття рішення про вилучення земельної ділянки державної власності в зв`язку з добровільною відмовою землекористувача достатньою була наявність згоди Міністерства оборони України як суб`єкта управління військовим майном. Також звертає увагу суду на те, що земельна ділянка не передавалась у комунальну чи приватну власність та продовжує залишатись у державній власності. Тобто, внаслідок прийняття спірного розпорядження лише змінився землекористувач, а не форма власності на землю. Також зазначає, що земельна ділянка, право постійного користування якою має намір відновити позивач, вже передана у власність та оренду іншим фізичним та юридичним особам. Отже, скасування спірного розпорядження може вплинути на права та інтереси власників та користувачів земельних ділянок, що знаходяться на території Копистинської сільської ради. Із вказаних підстав відповідач 1 просив суд відмовити в позові повністю.
Представник відповідача 2 проти позову заперечує. У відзиві на позов Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області, правонаступником якого є відповідач 2, вказувало, що оскільки Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області не є розпорядником земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони, то управління не може бути відповідачем у даній справі.
Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву №198 від 17.02.2017р. згідно якої просить провести засідання без участі представника та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В письмових поясненнях по справі зазначає, що предметом позовних вимог є розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації № 471/06-р від 12.05.2006р. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади, тому посилання сторін що оспорюване розпорядження відноситься до рішення органу місцевого самоврядування та є ненормативним актом не відповідає дійсності. Крім того, вказує, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб виключно в судовому порядку. Тому позиція ВСУ щодо ненормативних актів індивідуальної дії не підлягає застосуванню та не відповідає висновкам Конституційного Суду України, оскільки фактично встановлює правову недоторканість незаконних рішень органів місцевого самоврядування. Також вказує, що рішення Міністра оборони можуть прийматись виключно у вигляді наказів або директив, тому твердження про надання згоди Міністром оборони України на відчуження спірної земельної ділянки шляхом затвердження протоколу № 16 засідання постійно діючої комісії Міністерства оборони України не відповідає вимогам законодавства.
Представник військової частини НОМЕР_1 позовні вимоги підтримує у повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими.
Представник Кабінету Міністрів України в судовому засіданні та у поясненнях по справі вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вказує, що відповідно до Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил, затвердженого постановою КМУ № 1282 від 29.08.2002р., передача військового майна за рішенням Міноборони можлива лише після погодження ініціатором передачі з Мінекономіки, Міністерством фінансів, Фондом державного майна України та Держкомстатом. Виходячи із матеріалів судової справи вбачається, що такого погодження не відбулося, чим порушено вказаний Порядок. Також вказує, що право на захист особа здійснює на свій розсуд. Правовий акт органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Тому вважає, що правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 12.10.2016р., не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки вона суперечить нормам закону.
Представник ОСОБА_1 заперечує щодо задоволення позовних вимог. Крім того, подав додаткові докази по справі.
Представник Фігурської Романи Анатоліївни в судовому засіданні вказує на необґрунтованість та неправомірність позовних вимог, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник третьої особи Копистинської сільської ради в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, вимог ухвал суду не виконав.
Представник ПП "АЛЬБАТРОС-С" в судовому засіданні та в письмових поясненнях по справі просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вказує, що оскаржуване розпорядження вичерпало свою дію шляхом виконання ще у 2006 році. А у подальшому ці спірні земельні ділянки передано у приватну власність, передано в оренду, тощо. Зазначає, що рішення про відмову від права користування спірною земельною ділянкою Міністерство оборони України прийняло у відповідності до Положення про порядок надання в користування земель для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 р. № 483 та Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.11.1998 №400, які видано ним у межах своїх повноважень, визначених п.7 Указ Президента України "Про затвердження положень про Міністерство оборони України та Генеральний штаб Збройних Сил України" від 21.08.1997 №888/97. Згідно з вимогами п.45 зазначеного положення передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних сил України. Відповідно до цієї вимоги Міністр оборони України 17.03.2006 року погодився з пропозицією щодо відмови від права постійного користування земельними ділянками та затвердив протокол №16 засідання постійно діючої комісії Міністерства оборони України стосовно надання згоди на припинення права користування земельною ділянкою площею 286,79 га військового містечка №65, видавши доручення відповідним службовим особам Міністерства оборони України опрацювати вказаний протокол відповідно до вимог чинного законодавства. Вказує, що відмова від права користування земельною ділянкою при певних умовах законодавством України не передбачена. Процедуру передачі земельних ділянок місцевим органам влади було повністю додержано, про що свідчать дії самого позивача, який безпосередньо і передавав РДА спірну земельну ділянку та складав акт передачі земельної ділянки. Крім того, подав додаткові докази по справі.
Враховуючи вищенаведене, визначені ГПК України засади змагальності та рівності сторін судового процесу, неявку відповідача 1, третіх осіб, суд вважає за доцільне розгляд справи відкласти.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на 14:30 год. "01" березня 2017 р.
Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, зал № 306.

Викликати в судове засідання повноважних представників сторін (з довіреностями та документами, що посвідчують особу).

Визнати явку третіх осіб в судове засідання не обов`язковою.

Головуючий суддя Л.О. Субботіна

Суддя С.В. Гладій

Суддя В.В. Магера

Віддрук. 62 прим. :
1 - до справи,
2 - позивачу (м. Хмельницький, вул. Ціолковського, 3/1),
3- відповідачу 1 (Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.Малиничі) - з повідомленням,
4 - відповідачу 2 (м. Хмельницький, вул. Інститутська 4/1) ,
5 - Кабінету Міністрів України (м. Київ, вул. М.Грушевського, 12/2) ,
6 - Міністерству оборони України (м. Київ, провул. Повітрофлотський,6) - рекомендованим,
7- Військовій частині НОМЕР_1 (м. Хмельницький, вул. Толстого,4),
8- Копистинській сільській раді (Хмельницька обл., с. Копистин , вул. Леніна,89) - рекоменованим,
9 - ПП "АЛЬБАТРОС-С" (Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.Копистин) ,
10 - ОСОБА_48 ( АДРЕСА_1 ) ,
11 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ),
12 - Військова прокуратура Хмельницького гарнізону (м.Хмельницький, вул.Пилипчука, 65)
13-62 - надіслати третім особам, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача згідно списку простим листом.