ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"22" лютого 2017 р.№924/148/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат" м. Полонне

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсівтест" м. Полонне

про відновлення становища, яке існувало до проведення реєстраційної дії

20.02.2017р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява голови правління Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсівтест" про відновлення становища, яке існувало до проведення реєстраційної дії. У позовній заяві голова правління ПАТ "Полонський гірничий комбінат" просить суд звільнити останнього від сплати судового збору внаслідок незадовільного майнового стану, що на думку останнього підтверджується порушенням справи про банкрутство ПАТ "Полонський гірничий комбінат" №924/881/16.

Вирішуючи питання про можливість прийняття зазначеної заяви до розгляду судом враховується таке:

Статтею 57 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Положеннями Закону України "Про судовий збір" встановлено порядок сплати та розміри ставок судового збору за звернення до господарського суду з позовною заявою.

Згідно з ст. ст. 3, 4, 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

За звернення до господарського суду з вищевказаними позовними вимогами позивач зобов'язаний сплатити 1600,00 грн. на розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ у Хмельницькій області - 3002, код банку отримувача - 815013 з належно визначеним призначенням платежу.

Натомість, позивач доказів сплати судового збору у визначеному Законом України "Про судовий збір" порядку та розмірі не надав. При цьому останній у позовній заяві просить суд звільнити його від сплати судового збору внаслідок незадовільного майнового стану, мотивуючи порушеною справою про банкрутство ПАТ "Полонський гірничий комбінат", що підтверджується доданою копією ухвали суду від 10.10.2016р. №924/881/16.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір", відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачу, звільнення його від сплати може мати місце з врахуванням майнового стану сторони та відповідного підтвердження вказаного належними доказами.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення позивача від сплати судового збору.

У п. 3.1 Постанови Пленуму ВГС України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судам роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. Господарський суд вправі вчинити дії, про які йдеться у статті 8 Закону, і зі своєї ініціативи з наведенням в ухвалі відповідних мотивів.

Судом враховується, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (п. 3 Інформаційного листа ВГС України від 12.11.2015р. №01-06/2093/15).

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналогічний принцип закріплений в ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 10.10.2016р. по справі №924/881/16 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат" (м.Полонне, Хмельницької області, вул. Академіка Герасимчука, 190-б, ).

Згідно з ч. 1 статті 2 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури. Неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобовязання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

При цьому судом враховується, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 16 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у підготовчому засіданні, за наслідками якого проводиться порушення провадження у справі про банкрутство, здійснюються перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також зясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, повязані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

За змістом. ч. 1 ст. 37 вказаного Закону у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобовязання встановлена господарським судом.

З вищевикладеного вбачається, що посилання на неможливість сплати судового збору ПАТ "Полонський гірничий комбінат" у зв'язку з порушенням справи про банкрутство останнього спростовується тим, що встановленням господарським судом факту неплатоспроможності боржника є винесення судом постанови про визнання останнього банкрутом та введення ліквідаційної процедури боржника, а не порушення провадження у справі про банкрутство.

Натомість, у справі про банкрутство ПАТ "Полонський гірничий комбінат" №924/881/16 прийнято ухвалу від 10.10.2016р., якою порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства „Полонський гірничий комбінат та введено процедуру розпорядженням майном боржника.

Під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів (ст. 22 Закону).

Окремо враховується, що стаття 5 Закону визначає, що засновниками (учасниками, акціонерами) боржника, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) боржника, кредиторами боржника, іншими особами в межах заходів щодо запобігання банкрутству боржника може бути надана фінансова допомога в розмірі, достатньому для погашення грошових зобовязань боржника перед кредиторами, у тому числі зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування і відновлення платоспроможності боржника (санація боржника до порушення провадження у справі про банкрутство).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 1 ст. 6 Конвенції визначено право кожного на звернення до суду з позовом та вирішення спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру незалежним і безстороннім судом.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013р. у справі "ОСОБА_1 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Судом враховується, що в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В свою чергу, у даному випадку позивачем є юридична особа - суб'єкт господарювання, який здійснює господарську (підприємницьку) діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

У зв'язку з викладеним, сама по собі обставина перебування такого суб'єкта господарювання у скрутному фінансовому стані є виключно наслідком його господарської діяльності та його власним комерційним ризиком, тому не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. Більше того, у порушення вимог ст. 33 ГПК України заявник окрім ухвали від 10.10.2016р. №924/881/16 про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Полонський гірничий комбінат" господарському суду не надав жодних доказів у підтвердження наведених у клопотанні обставин.

При цьому суд звертає увагу на те, що у даному випадку сума судового збору за подання позовної заяви становить лише 1600,00 грн. (ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"), і є найменшою сумою із встановлених ставок судового збору для подання позовних заяв до господарського суду, тобто не може вважатись значною.

Згідно зі ст. ст. 32, 33, 43 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, з огляду на імперативні приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Окремо враховується, що відповідно до ст. 49 ГПК України при задоволенні позову обов'язок по сплаті судового збору покладається судом на відповідача, а тому у разі задоволення позовних вимог позивача, з якими він звертається до суду, судовий збір сплачений позивачем за звернення до суду з позовною заявою буде повернутий останньому за рахунок відповідача, а тому фінансовий стан позивача не погіршиться.

Враховуючи, що позивачем не додано до позовної заяви належних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, який перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, суд вважає за належне у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат" про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Статтею 57 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Пункт 4 частини 1 статті 63 ГПК України визначає, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Таким чином, з огляду на відсутність в поданих матеріалах належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, відмову суду у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсівтест" про відновлення становища, яке існувало до проведення реєстраційної дії необхідно повернути без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч.1 ст. ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсівтест" про відновлення становища, яке існувало до проведення реєстраційної дії повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява і додані до неї матеріали загалом на 45 аркушах.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 2 прим. :

1 - для суду,

2 - позивачу з додатками - м. Полонне, вул. Академіка Герасимчука, буд. 190 Б.