КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2017 р. Справа№ 911/3684/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Жук Г.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників

позивача не з'явився

відповідача Скороход А.К.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес"

на рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2016 по справі №911/3684/16 (судя Христенко О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес"

про стягнення 166028,40 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.12.2016 по справі №911/3684/16 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" 147000,00 грн. заборгованості, 15304,75 грн. пені, 2085,00 грн. інфляційних втрат, 1478,45 грн. 3 % річних та 2488,02 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2016 року по справі №911/3684/16 скасувати.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Баранець О.М., Жук Г.А. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 20.02.2017.

Розпорядженням від 20.02.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. на лікарняному.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 20.02.2017, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М, який не є головуючим суддею на лікарняному, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Жук Г.А., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 колегією суддів, в зазначеному складі, прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" на рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2016 по справі № 911/3684/16 до свого провадження.

20 лютого 2017 року, через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду, від позивача надійшли додаткові документи по справі.

В судове засідання 20.02.2017 з'явився представник відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник позивача повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2016.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

17 червня 2016 року між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальник) укладено Договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № АБУ-1706/1 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору позикодавець зобов'язується надати позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в розмірі 150000,00 грн., а позичальник зобов'язується використати її в цілях здійснення власної господарської діяльності та в строк, визначений договором, повернути таку фінансову допомогу в повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок позикодавця.

Фінансова допомога надається строком на 20 календарних днів з дати зарахування грошових коштів на рахунок позичальника та має бути повернута позикодавцю не пізніше 10.07.2016.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до моменту його повного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на виконання умов Договору, перерахував відповідачу 150000,00 грн. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 ЦК України закріплено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідач частково повернув грошові кошти в сумі 3000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку позивача.

Під час апеляційного розгляду, апелянтом надано банківську виписку по особовому рахунку відповідача, а також платіжні доручення, згідно з якими останній сплатив позивачу заборгованість в повному обсязі.

Поряд з цим, до ухвалення рішення місцевого господарського суду відповідачем оплачено 5000 грн., що підтверджується платіжними дорученням №64 від 24.11.2016. Решта боргу сплачена вже після прийняття рішення.

Згідно з п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п.4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі, на підставі зазначеної норми ГПК, можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Як зазначалося вище, місцевим господарським судом встановлено, що відповідач частково повернув суму фінансової допомоги в розмірі 3000 грн.

Проте, місцевим господарським судом не враховано часткову сплату боргу в розмірі 5000 грн., що здійснена відповідачем під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що провадження по справі, в частині стягнення основного боргу, в розмірі 5000 грн. підлягає припиненню.

Частиною 2 статті 104 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що порушення або неправильне застосування судом норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 104 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не повідомлений про час та місце розгляду справи.

Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 15.11.2016 прийнято позовну заяву та призначено розгляд справи на 30.11.2016. Зазначена ухвала надіслана сторонам.

Проте, будь-яких доказів отримання зазначеної ували відповідачем матеріали справи не містять. Зокрема, поштовий конверт не повернуто підприємством зв'язку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2016 відкладено розгляд справи до 16.12.2016. Зазначена ухвала також надіслана сторонам.

В той же час, зазначена ухвала отримана відповідачем 20.12.2016, тобто після ухвалення рішення.

Враховуючи зазначене, судова колегія вважає, що матеріали справи не містять доказів того, що господарським судом належним чином виконано обов'язок повідомити відповідача про час та місце розгляду справи.

Розглянувши справу у відсутність відповідача, не повідомленого належним чином про час і місце засідання суду, господарський суд позбавив останнього можливості надати докази в захист своїх інтересів, що суперечить вимогам ст. ст. 42, 43, 22 ГПК України.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення фінансової допомоги позикодавцю, позичальник зобов'язується сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, за кожен день прострочення.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів перевіривши розрахунок 3 % річних, інфляційних втрат та пені, який складено арифметично вірно, прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подачу позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене вище, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом не повно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2016 по справі №911/3684/16 скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" на рішення господарського суду Київської області від 16.12.2016 по справі №911/3684/16 задовольнити частково.

2.Скасувати рішення Господарського суду міста Київської області від 16.12.2016 по справі №911/3684/16. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакцї.

"1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, 43-А, кв. 2, ) 142000 (сто сорок дві тисячі) грн. 00 коп. заборгованості, 15304 (п'ятнадцять тисяч триста чотири) грн. 75 коп. пені, 2085 (дві тисячі вісімдесят п'ять) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 1478 (одну тисячу чотириста сімдесят вісім) грн. 45 коп. 3 % річних та 2413 (дві тисячі чотириста тринадцять) грн. 02 коп. судового збору.

3.Припинити провадження по справі в частині стягнення 5000 грн. боргу."

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, 43-А, кв. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 14, ) 84 (вісімдесят чотири) грн. 14 коп. - судового збору за подання апеляційної скарги.

4.Видачу наказів доручити Господарському суду Київської області.

5.Матеріали справи №911/3684/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Г.А. Жук