РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2017Справа №910/1651/17

За позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву
ДоПідприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі»
Провиселення з орендованого майна
Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Гармашов Б.С. - за дов.;

від позивача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» про виселення орендаря з державного нерухомого майна - нежилого приміщення площею 90,7 м.кв., розташованого за адресою м. Київ, вул. Симиренка, 2/19 на першому поверсі жилого будинку, що перебуває на балансі колективного підприємства «Київтрактородеталь».

Ухвалою суду від 06.02.2017 відстрочено Регіональному відділенню фонду державного майна України по місту Києву сплату судового збору за подачу до Господарського суду міста Києва позовної заяви до Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фалбі" про виселення до 17.02.2017. Також зазначеною ухвалою суду було порушено провадження у справі № 910/1651/17 та призначено її до розгляду на 17.02.2017

У судовому засіданні 17.02.2017 представник позивача, на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, надав письмове підтвердження відсутності аналогічного спору між тими сторонами про той предмет і з тих же підстав. Також у даному судовому засіданні позивачем було подано письмове клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке судом було розглянуто та задоволено.

Представник відповідача у судове засідання 17.02.2017 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п.п. 3.9.1.- 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81 1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідачу ухвала про порушення провадження у справі була доставлена та останнім отримана 09.02.2017.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в матеріалах справи документами.

У судовому засіданні 17.02.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2010 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву, як орендодавцем, та Підприємством з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі», як орендарем, укладено договір оренди № 5119 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - договір оренди від 27.02.2010).

Умовами п. 1.1. договору оренди від 27.02.2010 сторони погодили, що орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно - нежиле приміщення площею 90,7 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 2/19 на першому поверсі жилого будинку, що перебуває на балансі колективного підприємства «Київтрактородеталь» (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 30 вересня 2009 і становить 488 495,00 грн.

Згідно з п. 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Згідно із пунктом 2.4 розділу, обов'язок щодо складання акту приймання-передавання покладається на орендодавця.

27 лютого 2010 року на виконання вимог договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 27.02.2010 № 5119 був складений акт приймання-передавання орендованого майна, відповідно до якого Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву передало, а Підприємство з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» прийняло в строкове платне користування майно - нежиле приміщення площею 90,7 м2 розташоване за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 2/19 на першому поверсі жилого будинку, що перебуває на балансі колективного підприємства «Київтрактородеталь», вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку і станом на 30.09.2009 становить - 488 495, 0 гривень.

Пунктом 10.1. договору зазначено, що останній був укладений строком на 2 роки 11 місяці, та діє з 27 лютого 2010 по 27 січня 2013.

За умовами п. 10.4 договору оренди, у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається укладеним на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

04.03.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву, як орендодавцем, та Підприємством з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі», як орендарем, укладено договір № 5119/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 5119 від 27.02.2010 в п. 1 якого сторони погодили, що договір оренди № 5119 від 27.02.2010 продовжено строком на 2 роки 11 місяців, та останній діє з 27.01.2013 по 27.12.2015.

В подальшому, у зв'язку із закінченням 27.12.2015 терміну дії договору оренди № 5119 від 27.02.2010, регіональним відділенням ФДМУ по м. Києву 25.01.2016 на адресу відповідача була скерована заява від 20.01.2016 за № 30-06/590 про припинення чинності договору оренди № 5119 від 27.02.2010, якою було відмовлено ТОВ «Фалбі» у продовженні строку дії договору оренди на наступний термін. Також в зазначеному листі позивач вимагав від відповідача повернути об'єкт оренди (нежиле приміщення площею 90,7 м.кв.) на підставі акта приймання-передачі (повернення).

Всупереч вищенаведеному, відповідач орендоване приміщення не звільнив, орендовані площі за актом приймання-передачі не передав.

Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву мотивовані тим, що укладений між сторонами договір оренди № 5119 від 27.02.2010 припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, а тому просив суд примусово виселити орендаря з займаного ним орендованого майна.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди комунального майна, а між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України, а також Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно зі ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Факт передачі приміщення в оренду та користування ним позивачем підтверджується актом приймання-передачі майна в оренду від 27.02.2010.

За приписами ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулює Закон України «Про оренду державного та комунального майна», який є спеціальним для даних правовідносин.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Статтею 26 цього ж Закону визначено, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як вбачається з умов договору № 5119/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 5119 від 27.02.2010 сторонами було погоджено, що договір оренди № 5119 від 27.02.2010 продовжено строком на 2 роки 11 місяців, та останній діє по 27.12.2015.

Статтею 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що 25.01.2016 регіональним відділенням ФДМУ по м. Києву на адресу відповідача була скерована заява від 20.01.2016 за № 30-06/590 про припинення чинності договору оренди № 5119 від 27.02.2010, якою було відмовлено Підприємству з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» у продовженні строку дії договору оренди на наступний термін. Також у зазначеному листі позивач вимагав від відповідача повернути об'єкт оренди (нежиле приміщення площею 90,7 м.кв.) на підставі акта приймання-передачі (повернення).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірний договір припинив свою дію 27.12.2015, у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в разі закінчення строку дії договору оренди та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, визначених договором оренди.

Аналогічний обов'язок орендаря щодо повернення орендованого майна передбачено також пунктами 10.9, 10.10 Договору.

Згідно з п. 10.9 Договору, у разі припинення або розірвання цього договору, майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю (балансоутримувачу). У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п.10.10 Договору).

В силу ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди припиняється, зокрема, у випадку закінчення строку, на який його було укладено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для користування відповідачем об'єктом оренди після 27.12.2015, оскільки договір оренди № 5119 від 27.02.2010 припинив свою дію.

Отже, враховуючи наведене, вимога позивача про виселення відповідача з нерухомого майна підлягає задоволенню, оскільки з моменту припинення договору оренди № 5119 від 27.02.2015 відповідач втратив статус орендаря.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2 Виселити Підприємство з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» (місцезнаходження: 03170, м. Київ, вул. Тулузи, буд. 3-Б, ) з державного нерухомого майна - нежилого приміщення загальною площею 90,7 м.кв., яке знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 2/19 на першому поверсі жилого будинку, що перебуває на балансі колективного підприємства «Київтрактородеталь».

3. Стягнути з Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» (місцезнаходження: 03170, м. Київ, вул. Тулузи, буд. 3-Б, ) на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

22.02.2017

Суддя Спичак О.М.