РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2017Справа №910/330/17

За позовомКиївського міського центру зайнятості
доАдміністрації державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України
простягнення 3510,71 грн.

СуддяСташків Р.Б.

Представники:
від позивача -Осиченко С.В. (представник за довіреністю);
від відповідача -Дучинський В.О. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

У січні 2017 року Київський міський центр зайнятості (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з Адміністрації державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України (далі - Відповідач) на підставі частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» 3510,71 грн., у якості відшкодування суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг на користь безробітної ОСОБА_4.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вказана особа була поновлена на роботі у Відповідача за рішенням суду, а тому на підставі вищевказаної норми Позивач вправі утримати спірну суму коштів з Відповідача, як роботодавця цієї особи.

Відповідач позов не визнав. Свої заперечення мотивував тим, що, на його думку, розгляд даної справи не підвідомчий господарським судам України, а підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Відповідач вважає, що Позивачем пропущено загальні строки позовної давності за вказаними вимогами, а тому ним заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові. Крім того, на думку Відповідача, вказана сума коштів підлягає стягненню не з Відповідача, а безпосередньо з ОСОБА_4

У судовому засіданні 30.01.2017 оголошувалась перерва до 13.02.2017.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

У Подільський районний центр зайнятості 16.09.2010 звернулась як шукаюча роботи ОСОБА_4, якій наказом Подільського районного центру зайнятості від 23.09.2010 № 7803 було надано статус безробітної.

На підставі довідки про середню заробітну плату № 8317/10-02-80 від 14.09.2010, наданої Державною адміністрацією зв'язку Міністерства транспорту та зв'язку України, зазначеній особі була призначена допомога по безробіттю з 23.09.2010.

Згідно з бухгалтерським перерахунком Подільського районного центру зайнятості ОСОБА_4 за період з 23.09.2010 по 30.04.2011 було нараховано, та станом на 20.05.2011 виплачено допомогу по безробіттю у загальній сумі 2211,29 грн. Факт виплати зазначеної суми коштів підтверджується залученими до матеріалів справи копіями даних про виконані платежі по ОСОБА_4

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_4 та Подільським районним центром зайнятості 15.04.2011 був укладений договір № 00003/93 щодо направлення її на навчання на підвищення кваліфікації до Національного педагогічного університету ім. Драгоманова за професією, спеціальністю, навчальною програмою «Мова та література» (із зазначенням мови) зі строком навчання з 18.04.2011 до 20.07.2011 з метою сприяння подальшому працевлаштуванню.

Відповідно до наказу Подільського районного центру зайнятості від 22.04.2011 № НТ110422 ОСОБА_4 направлено на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації та призначено матеріальну допомогу відповідно до пункту 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 18.04.2011 до 20.07.2011.

З матеріалів справи також слідує, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2011 у справа № 2а-16123/10/2670 ОСОБА_4 було поновлено на посаді головного спеціаліста відділу телекомунікаційних мереж Управління стратегії розвитку телекомунікацій Державної адміністрації зв'язку Міністерства транспорту та зв'язку України.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2011 у справі №2а-16123/10/2670 вищевказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Відповідно до наказу Державної адміністрації зв'язку Міністерства транспорту та зв'язку України (правопопередник Відповідача) № 131-02/К від 30.05.2011 на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2011 у справа № 2а-16123/10/2670 ОСОБА_4 була поновлена на посаді з 02.09.2010 (моменту звільнення).

Від Національного педагогічного університету ім. Драгоманова до Подільського районного центру зайнятості надійшов наказ № 322 від 02.06.2011 про відрахування з 30.05.2011 з Інституту перепідготовки та підвищення кваліфікації слухачку групи МПЦ - 6.1.11 ОСОБА_4, направлену Київським міським центром зайнятості на курси підвищення кваліфікації за напрямком «Іноземна мова (англійська)», у зв'язку із поновленням на місці роботи за рішенням суду.

Згідно із довідкою зазначеного навчального закладу від 06.10.2011 № 03-8455 вартість навчання безробітної ОСОБА_4 склала 1299,42 грн. Вказана сума коштів за період навчання ОСОБА_4 була перерахована Київським міським центром зайнятості до Національного педагогічного університету ім. Драгоманова.

Наказом Подільського районного центру зайнятості від 20.06.2011 № НТ 110620 ОСОБА_4 припинено виплату матеріальної допомоги у період професійного навчання у зв'язку з відрахуванням безробітного з навчального закладу.

20.06.2011 ОСОБА_4 подала до Подільського районного центру зайнятості копію наказу Державної адміністрації зв'язку Міністерства транспорту та зв'язку України від 30.05.2011 № 131-02/К про поновлення її на посаді з 02.09.2010 за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2011 у справа № 2а-16123/10/2670. Також цього дня ОСОБА_4 подала заяву з проханням зняти її з обліку у зв'язку з поновленням на роботі за рішенням суду.

Наказом Подільського районного центру зайнятості від 20.06.2011 № НТ110620 ОСОБА_4 припинено виплату допомоги по безробіттю та знято її з обліку у зв'язку з поновленням безробітної на роботі за рішенням суду.

Таким чином, загальна сума виплаченого забезпечення та вартості соціальних послуг (допомоги по безробіттю та витрат за навчання), наданих за період з 23.09.2010 по 30.04.2011 ОСОБА_4 склала 3510,71 грн.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини 4 статті 35 вказаного Закону, відповідно до яких із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Пунктом 6 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та цього Закону.

Абзацом другим пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» зазначеного Закону визначено, що функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, які здійснювалися органами державної служби зайнятості відповідно до цього Закону, починаючи з 2013 року покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи.

Відповідно до пункту 2 статті 5 Указу Президента «Про Державну службу зайнятості України» до завершення здійснення заходів, пов'язаних з утворенням Державної служби зайнятості України та її територіальних органів, забезпечено виконання їх функцій відповідними органами державної служби зайнятості.

Положенням про Позивача, затвердженим директором Державного центру зайнятості, встановлено, що Позивач є органом державної служби зайнятості, на який покладаються функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у місті Києві.

Таким чином, на теперішній час Позивач є органом державної служби зайнятості та здійснює функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду.

Відтак, враховуючи зазначені положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», вищевказаних нормативно-правових актів та Положення про Позивача, позовні вимоги останнього є правомірними.

Суд визнає помилковою позицію Відповідача, що зазначені витрати Позивача повинна відшкодувати ОСОБА_4 відповідно до положень статті 36 цього Закону, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 36 вказаного Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Отже, на підставі цієї норми за рахунок застрахованих осіб підлягають відшкодуванню лише витрати понесені Фондом внаслідок умисного невиконання цими особами своїх обов'язків та зловживання ними.

Однак, як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 своєчасно повідомила Позивача про поновлення її на роботі на підставі наказу Відповідача № 131-02/К від 30.05.2011. Усі спірні витрати були понесені Позивачем до дати видачі вказаного Наказу Відповідача про поновлення ОСОБА_4 на посаді на підставі рішення суду.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються твердження Відповідача про те, що спірні витрати були понесені Позивачем внаслідок умисного невиконання ОСОБА_4 своїх обов'язків чи зловживання нею.

Щодо посилань Відповідача на пропуск строку позовної давності, то відповідно до частини 4 статті 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Відносно заперечень Відповідача щодо підвідомчості даного спору загальному суду, а не господарському, то суд зазначає, що зважаючи на характер спору та склад його учасників, який відповідає приписам статті 1 ГПК України, цей спір підлягає вирішенню господарським судом.

Інші доводи сторін, наведені у наданих суду позові та відзиві, усних та письмових поясненнях, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Адміністрації державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України (03680, м. Київ, вул. Солом'янська, буд. 13, ідентифікаційний код 34620942) на користь Київського міського центру зайнятості (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 47-Б, ідентифікаційний код 03491091) 3510,71 грн. (три тисячі п'ятсот десять гривень 71 копійку) виплаченого забезпечення та вартості соціальних послуг (допомоги по безробіттю та витрат за навчання), наданих безробітному, а також 1378 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.02.2017

СуддяСташків Р.Б.