ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

16.02.2017 Справа № 914/897/16

Суддя Львівського апеляційного господарського суду Гриців В.М. - член колегії суддів: головуючий суддя Гриців В.М., суддів Кордюк Г.Т., Малех І.Б. розглянув клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04 листопада 2016 року у справі №914/897/16 про банкрутство Роздільського державного гірничо-хімічного підприємства «Сірка»

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2017 року фізична особи-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04 листопада 2016 року у справі №914/897/16 про банкрутство Роздільського державного гірничо-хімічного підприємства «Сірка» разом із клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

У поновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04 листопада 2016 року у справі №914/897/16 слід відмовити з наступних підстав.

Конституцією України (ст. 6, ч. 2 ст. 19) установлено обов'язок органів державної влади (законодавчої, виконавчої, судової), їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що визначені Конституцією і законами України.

За визначенням статті 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного судового рішення.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Відповідно до статті 53 ГПК України господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Як роз'яснено п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року N7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» з наступними змінами і доповненнями, клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

За приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, у силу закону апелянт повинен обґрунтувати та довести наявність поважних причин пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Вищий господарський суд України в інформаційному листі від 22.04.2016 р. N 01-06/1444/16 «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикцію та практику Європейського суду з прав людини» з огляду на необхідність у подальшій всебічній імплементації практики Європейського суду з прав людини у здійсненні господарського судочинства зазначив, що господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

У додатку до цього листа Вищий господарський суд України навів систематизований відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України виклад правових позицій Європейського суду з прав людини в окремих справах. Зокрема, до статті 93 ГПК України, яка регулює строк подання апеляційної скарги, викладено правові позиції Європейського суду з прав людини у рішенні в справі Мушта проти України, no. 8863/06, від 18.11.2010 та в рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008.

У рішенні в справі Мушта проти України, no. 8863/06, від 18.11.2010 Європейський суд з прав людини вказав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008 зазначив, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Поважність причини пропуску строку подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04 листопада 2016 року у справі №914/897/16 скаржник обґрунтовує тим, що 10 червня 2016 року надіслав заяву до Господарського суду Львівської області про визнання грошових вимог кредитора в сумі 55000,00 грн. Так як, супровідним листом Господарського суду Львівської області від 30 травня 2016 року матеріали справи було відправлено у Львівський апеляційний господарський суд для здійснення апеляційного провадження, суд першої інстанції ухвалив відкласти вирішення питання про прийняття до розгляду заяви скаржника до повернення матеріалів справи № 914/897/16. Однак, як зазначає скаржник, після повернення матеріалів справи № 914/897/16 дана заява не була розглянутою, оскільки, провадження у справі було припинене.

Таке твердження фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не є правдивим, переконливим і спростовується наступним.

Із матеріалів справи №914/897/16 слідує, що Львівський апеляційний господарський суд постановою від 14 вересня 2016 року залишив без змін ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 травня 2016 року про порушення провадження у справі №914/897/16, а апеляційні скарги Роздільського державного гірничо-хімічного підприємства "Сірка" та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - без задоволення.

Після повернення матеріалів справи №914/897/16 Господарський суд Львівської області ухвалою від 10 жовтня 2016 року поновив провадження у справі, а ухвалою від 04 листопада 2016 року суд припинив провадження у справі про банкрутство Роздільського державного гірничо - хімічного підприємства „Сірка", як гірничого підприємства, заснованого на державній власності; припинив повноваження розпорядника майна ОСОБА_3 та припинив дію мораторію на задоволення вимог кредиторів Роздільського державного гірничо - хімічного підприємства „Сірка".

09 листопада 2016 року повний текст оскаржуваної ухвали надіслано учасникам у справі, у тому числі й фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, а також внесено в ЄДРСР.

Крім цього, товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛГІПС» подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04 листопада 2016 року у справі №914/897/16.

Львівський апеляційний господарський суд ухвалою від 23 листопада 2016 року прийняв до провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛГІПС», а ухвалою від 24 січня 2017 року прийняв відмову товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛГІПС» від апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Львівської області від 04 листопада 2016 року у справі № 914/897/16.

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було відомо про розгляд Львівським апеляційним господарським судом справи №914/897/16 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛГІПС» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04 листопада 2016 року. Більш того, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 надавала відзив на апеляційну скаргу, приймала участь у засіданні суду апеляційної інстанції 24 січня 2017 року.

З наведеного слідує, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 знала про прийняття 04 листопада 2016 року ухвали у справі №914/897/16 і вправі була у встановлений законом строк подати апеляційну скаргу. Викладене спростовує доводи апелянта про неможливість своєчасного подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подана 03 лютого 2017 року - майже через три місяці з дня прийняття ухвали. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не довела поважності причин пропуску встановленого законом процесуального строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04 листопада 2016 року у справі №914/897/16. Тому законні підстави для поновлення строку відсутні.

Керуючись ст. 86, ч. 2 ст. 93 ГПК України, суддя Львівського апеляційного господарського суду

УХВАЛИВ:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у відновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04 листопада 2016 року у справі №914/897/16.

Суддя В.М. Гриців