ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2017 р. Справа № 914/1235/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України від 30.12.2016р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 01.11.2016р.

у справі № 914/1235/16

за позовом Міністерства оборони України, м.Київ

до відповідача Державного підприємства Львівський бронетанковий завод, м.Львів

про стягнення 160 984,13 грн. штрафних санкцій,

представники сторін:

- від позивача ОСОБА_2;

- від відповідача ОСОБА_3

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України учасникам судового процесу розяснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.11.2016р. у справі №914/1235/16 (головуючий суддя Сухович Ю.О., судді Мазовіта А.Б., Мороз Н.В.) частково задоволено позовні вимоги Міністерства оборони України, стягнуто з Державного підприємства Львівський бронетанковий завод на користь позивача 77 097,15 грн. суми штрафних санкцій та 2 312,91 грн. судового збору, розстрочивши виконання рішення терміном на 3 місяці, шляхом стягнення суми заборгованості щомісячно рівними частинами; в решті позовних вимог відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем було допущено порушення умов договору №294/15/105 від 24.06.2015 про закупівлю послуг за державні кошти та невчасно здійснено ремонт за технічним станом інженерної техніки IMP-2(M), що є підставою для стягнення штрафу на підставі пункту 7.2 договору.

Зважаючи на те, що при нарахуванні штрафних санкцій позивач допустив помилку в кількості днів прострочки і нарахував штрафні санкції за більшу кількість днів, ніж їх було фактично, суд здійснив власний перерахунок і встановив, що стягненню підлягає 154194,31 грн. Разом з тим, з врахуванням матеріальних інтересів як позивача, так і відповідача та їх фінансового стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, ступеню виконання відповідачем зобовязань за договором, місцевий господарський суд прийшов до висновку про наявність виняткових обставин, які можуть бути підставою для розстрочки виконання судового рішення та зменшення розміру штрафних санкцій на 50%.

Не погодившись із рішенням Господарського суду Львівської області від 01.11.16, Міністерство оборони України оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просив рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити повністю.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, та не подав суду документально обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу на виконання вимог ухвали суду від 12.01.17, однак в судовому засіданні заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та надав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження обставин несприятливої фінансової ситуації, що склалась на підприємстві, а саме : постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у зведеному виконавчому провадженні про арешт коштів на усіх рахунках ДП «Львівський бронетанковий завод»; довідки про кредиторську заборгованість станом на 01.01.2017.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

24.06.2015р., на підставі рішення комітету з конкурсних торгів від 09.06.2015 за №75/3314/4, між Міністерством оборони України (замовник) та Державним підприємством Львівський бронетанковий завод (виконавець) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти №294/15/105 (надалі - договір), відповідно до умов якого на виконання замовлення виконавець зобовязувався у 2015 році надати замовникові послуги з ремонтування та технічного обслуговування машин і устаткування спеціальної призначеності (33.12.2) (ремонт за технічним станом інженерної техніки IМР-2) (вироби) за обсягом, терміном та цінами, які зазначені у календарному плані надання послуг (додаток 1 до договору), що є невідємною частиною цього договору, а замовник зобовязувався прийняти та оплатити ці послуги.

За умовами п.3.1. договору ціна цього договору становить 2 791 272 (два мільйони сімсот девяносто одна тисяча двісті сімдесят дві гривні 00 копійок), за загальним фондом КПКВ-2101020/7, КЕКВ 2260, стаття 3631 кошторису Міністерства оборони України, в тому числі податок на додану вартість 465212,00 грн. відповідно до протоколу засідання комітету з конкурсних торгів Міністерства оборони України щодо визначення переможця та акцепту пропозиції (додаток 6).

Відповідно до п.10.1. договору, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015р., а в частині розрахунків і гарантій до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Відповідно до календарного плану, ремонту підлягало 4 одиниці інженерної техніки IMP-2 (M); термін надання послуг встановлено до 25.11.2015.

25.12.2015р. між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору про закупівлю послуг за державні кошти №294/15/105 від 24.06.2015р., якою сторони внесли зміни до договору та виклали п.3.1. договору в наступній редакції: Ціна цього договору становить 2451216 (два мільйони чотириста пятдесят одна тисяча двісті шістнадцять гривні 00 копійок), в тому числі податок на додану вартість 408 536,00 грн. за загальним фондом КПКВ-2101020/7, КЕКВ 2260, стаття 3631 кошторису Міністерства оборони України..

21.07.2015р. відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру №90 на загальну суму 1395636,00 грн. Позивачем, 28.07.2015р., на підставі вищенаведеного рахунку-фактури здійснено передоплату (аванс) у розмірі 1395636,00 грн.

Факт здійснення позивачем передоплати на суму 1395636,00 грн. підтверджується платіжним дорученням №294/143 від 28.07.2015р., з призначенням платежу: попередня оплата за послуги з ремонту за технічним станом техніки IMP-2 згідно РФ №90 від 21.07.2015р. до договору №294/15/105 від 24.06.2015р.

16.12.2015р. позивач звертався до відповідача з листом (вих.№343/3/2851), в якому просив вжити дієвих заходів щодо виконання умов договору, про прийняття рішення просив його повідомити. Проте, відповідач залишив даний лист без відповіді та задоволення.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією від 21.12.2015р. №343/3/2902, з вимогою повернення суми попередньої оплати та сплати штрафних санкцій.

25.12.2015р. між сторонами підписано акт приймання наданих послуг за договором №294/15/105 від 24.06.2015р., згідно якого, виконавець надав послуги з ремонту за технічним станом інженерної техніки на загальну суму 2451216,00 грн. і вони відповідають вимогам експлуатаційної документації на визначений тип, а замовником прийнято дані послуги.

Відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру №166 від 26.12.2015р. на загальну суму 1055580,00 грн. Позивачем, 29.12.2015р., на підставі вищенаведеного рахунку-фактури здійснено оплату у розмірі 1055580,00 грн.

Як стверджує позивач, фактичне надання послуг відбулось з простроченням, а саме 25.12.2015р., коли між сторонами підписано акт приймання наданих послуг за договором №294/15/105 від 24.06.2015р.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією від 20.01.2016р. №343/3/88 з вимогою невідкладно сплатити пеню та штрафні санкцій, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивач, керуючись умовами п.7.2. договору, у звязку із порушенням строків надання послуг нарахував відповідачу штрафні санкції, які згідно поданого розрахунку становлять 160 984,13 грн. і звернувся з позовом про їх стягнення до Господарського суду Львівської області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п.4.1. договору замовником проводиться оплата за фактично надані послуги за договірною ціною після предявлення виконавцем рахунку на оплату послуг (далі рахунок). Оплата здійснюється протягом 20 банківських днів з дати підписання акту приймання наданих послуг (додаток 3 до договору) за умови наявності відповідних грошових коштів на рахунках МОУ.

Згідно п.4.3. договору за письмовим погодженням сторонами, відповідно до належним чином оформленого рішення Міністерства оборони України, замовник має право здійснити попередню оплату в розмірі 50 відсотків від ціни договору терміном до 6 місяців (але не пізніше терміну надання послуг за договором) згідно абзацу 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 (зі змінами). Виконавець не пізніше 5 банківських діб з дати отримання від замовника попередньої оплати, повідомляє замовника листом (поштою та за факсом) про дату надходження коштів, доданням завіреної копії витягу з рахунку банку про зарахування коштів.

Згідно з п.4.4. договору виконавець у строк не більше 6 місяців (але не пізніше терміну надання послуг за договором) після отримання попередньої оплати, зобовязаний надати замовнику документи, які підтверджують фактичне надання послуг (акт приймання наданих послуг (етапу послуг) додаток 3 договору) або повернути невикористані кошти на рахунок замовника.

Відповідно до п.5.3. договору термін надання послуг до 25.11.2015р.

За умовами п.5.6. договору датою надання послуг виконавцем є: щодо виконання надання послуг дата закінчення приймання ВП МОУ наданих послуг стосовно одиниці чи/або групи виробів, яка зазначена в посвідченнях; щодо виконання договору в цілому дата підписання сторонами ОСОБА_3 звіряння розрахунків визначених п.4.5. договору.

28.07.2015 позивачем було здійснено передоплату на суму 1 395 636,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №294/143 від 28.07.2015р., з призначенням платежу « попередня оплата за послуги з ремонту за технічним станом техніки IMP-2 згідно РФ №90 від 21.07.2015р. до договору №294/15/105 від 24.06.2015р.».

Фактичне надання послуг відбулось 25.12.2015, коли між сторонами підписано акт приймання наданих послуг за договором №294/15/105 від 24.06.2015р. 29.12.2015р. позивачем, на підставі рахунку-фактури №166 від 26.12.2015р. на загальну суму 1055580,00 грн. здійснено оплату у розмірі 1055580,00 грн.

Згідно п.7.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та цього договору.

Пунктом 7.2. договору сторонами погоджено види порушень та санкцій за них, зокрема:

- за порушення термінів надання послуг виконавцем сплачується пеня у розмірі 0,2 відсотка ціни ненаданих послуг (з ПДВ) за кожний день прострочення поза встановлені договором строки, а за прострочення понад 25 календарних днів з виконавця додатково стягується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків вказаної ціни;

- у випадку неповернення попередньої оплати (її частини) або ненадання у визначений термін звітних документів, що підтверджують факт використання попередньої оплати, виконавець сплачує штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми невикористаних коштів.

Перевіривши розрахунок штрафних санкцій, здійснений місцевим господарським судом, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 154 194,31 грн.

Водночас, керуючись ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України, п. 3 ст. 83 ГПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість зменшення розміру штрафних санкцій на 50% з огляду на те, що нарахування надмірно великих штрафних санкцій не може бути способом збагачення, а є відповідальністю за порушення господарського зобовязання, керуючись інтересами як боржника, так і кредитора, враховуючи ступінь виконання відповідачем зобовязання, виконання робіт належної якості, однак із незначним простроченням, беручи до уваги соціальну значимість підприємства, яке відноситься до обєктів стратегічного значення для економіки та безпеки держави у сфері оборони.

Додатково в суді апеляційної інстанції відповідачем було надано докази в підтвердження свого важкого фінансового стану, а саме: 1) постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області віл 02.02.2017 у зведеному виконавчому провадженні ЗВП №50654795 про арешт коштів на усіх рахунках ДП «Львівський БТЗ» на суму 13 188498,10 грн.; 2) довідку про кредиторську заборгованість станом на 01.01.2017 від 08.02.2017 №253.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість зменшення розміру штрафних санкцій на 50%, що становить 77 097,15 грн.

Стосовно доводів, наведених Міністерством оборони України в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного рішення в частині неповного стягнення пені, із покликанням на порушення судом приписів ст.ст. 233 ГК України та 83 ГПК України, судова колегія зазначає, що зазначеними правовими нормами передбачено право суду на зменшення розміру штрафних санкцій, а тому посилання скаржника на порушення судом даних норм є необґрунтованим. При цьому, судом першої інстанції враховано всі обєктивні обставини, які мають значення при прийнятті рішення про зменшення розміру пені.

З цих же підстав є обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про можливість розстрочення виконання рішення суду терміном на 3 місяці, шляхом стягнення заборгованості рівними частинами, згідно наступного графіку: 1) погашення заборгованості в сумі 26 470,02 грн. - до 30 листопада 2016р.; 2) погашення заборгованості в сумі 26 470,02 грн. - до 31 грудня 2016р.; 3) погашення заборгованості в сумі 26 470,02 грн. - до 31 січня 2017р.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 01.11.2016 у справі №914/1235/16, залишити без змін, а апеляційну скаргу Міністерства оборони України без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Данко Л.С.