ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" лютого 2017 р.Справа № 916/3294/14

За позовом: Заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю „РГМ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент комунальної власності Одеської міської ради

про стягнення збитків у розмірі 6762613,35 грн.

Суддя Малярчук І.А.

Представники сторін:

від прокурора: Закернична І.П., згідно посвідчення №031666; ОСОБА_1, згідно посвідчення; ОСОБА_2, згідно наказу №311к від 20.02.2017р.

від позивача: ОСОБА_3, згідно довіреності №277 від 26.12.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_4, згідно посвідчення №5110/10, ордеру №112444 від 19.08.2016р.

від третьої особи: ОСОБА_5, згідно довіреності №01-36/70 від 12.12.2016р.; ОСОБА_6, згідно довіреності №01-36/68 від 13.12.2016р.

від ВПВР УДВС ГТЮ в Одеській області: ОСОБА_7, згідно довіреності №09.1-12 від 04.01.2017р.; ОСОБА_8, згідно довіреності №09.1-939 від 24.02.2017р.

У судовому засіданні 24.02.2017р. приймали участь:

від прокурора: Кузьмичов В.Г., згідно наказу №311к від 20.02.2017р.

від позивача: ОСОБА_3, згідно довіреності №277 від 26.12.2016р.

від відповідача: ОСОБА_4, згідно посвідчення №5110/10, ордеру №112444 від 19.08.2016р.

від третьої особи: не з`явився

від ВПВР УДВС ГТЮ в Одеській області: ОСОБА_7, згідно довіреності №09.1-12 від 04.01.2017р.; ОСОБА_8, згідно довіреності №09.1-939 від 24.02.2017р.

СУТЬ СПОРУ: розглядається скарга ТОВ „РГМ на дії ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області у порядку ст.121-2 ГПК України по виконанню наказу суду від 13.05.2016р. по справі №916/3294/14.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.03.2016р. у задоволенні позову прокурора відмовлено, з Одеської міськради на користь Державного бюджету України стягнуто судовий збір у розмірі 73080грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28.04.2016р. рішення Господарського суду Одеської області від 09.03.2016р. скасовано, позов прокурора задоволено, стягнуто з ТОВ „РГМ на користь ОМР) 6762613,35грн. збитків, стягнуто з ТОВ „РГМ на користь Державного бюджету України 73080грн. судового збору за подачу позовної заяви, стягнуто з ТОВ „РГМ на користь прокуратури Одеської області 80388грн. судового збору за подачу апеляційної скарги, стягнуто з ТОВ РГМ на користь ОМР 80388грн. судового збору за подачу апеляційної скарги, видачу наказів доручено Господарському суду Одеської області.

13.05.2016р. Господарським судом Одеської області на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду видано відповідні накази.

19.08.2016р. за вх.№2-4346/16 до суду надійшла скарга ТОВ „РГМ на дії ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області у порядку ст.121-2 ГПК України по виконанню наказу суду від 13.05.2016р. по справі №916/3294/14.

Ухвалою суду від 22.08.2016р. відкладено вирішення питання про прийняття скарги ТОВ „РГМ від 19.08.2016р. за вх.№2-4346/16 до повернення справи №916/3294/14 до Господарського суду Одеської області із суду вищої інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2016р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.04.2016р. у справі №916/3294/14 залишено без змін. Справу повернуто до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою суду від 27.01.2017р. скаргу ТДВ „РГМ призначено до розгляду у засіданні суду.

Заявою від 22.02.2017р. за вх.№4361/17 скаржник уточнив та доповнив скаргу. Згідно уточнень до скарги скаржник просить суд: визнати протиправними дії ДВС ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області в частині накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно без визначення його вартості та обсягу; скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області від 01.08.2016р., якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках ТДВ „РГМ та зобовязати посадових осіб ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області направити до установ банку, а саме, ТВБВ №10015/0590 Одеської філії обласного управління АТ „Ощадбанк та Таїровського відділення Одеської обласної дирекції АТ „ОСОБА_9 Аваль постанови про скасування арешту на грошові кошти; скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.06.2016р., якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ТДВ „РГМ.

У судовому засіданні 24.02.2017р. скаржник уточнив п.2 прохальної частини скарги та виклав його у наступній редакції: про скасування постанови головного державного виконавця ДВС ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області від 01.08.2016р., якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках ТДВ „РГМ.

Обґрунтовуючи скаргу, ТДВ „РГМ вказує. що постановою державного виконавця ДВС ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області від 30.06.2016р. накладено арешт на все його майно в межах суми стягнення та оголошено заборону на його відчуження, постановою від 01.08.2016р. накладено арешт на кошти товариства. Сума заборгованості, що підлягає стягненню зі скаржника складає 7438974,69грн. з врахуванням виконавчого збору. Товариство вказує, що оскаржувані постанови ним отримані 15.08.2016р. Опис майна належного боржнику державним виконавцем не складався. На замовлення ТДВ „РГМ приватним оцінювачем проведено оцінку належного товариству нерухомого майна, за результатами якого встановлено його вартість в сумі 151282739грн., з підстав чого скаржник робить висновок, що державний виконавець міг накласти арешт на частину майна, а саме, отримавши згоду боржника, виконавець міг арештувати частину не житлових приміщень площею 750,38кв.м., вартість яких дорівнює 7438974,69грн., та буде достатньою для забезпечення розміру суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів.

Крім того, скаржник зазначає, що неправомірним є також накладення арешту на всі грошові кошти ТДВ „РГМ, як таке, що порушує права його працівників на своєчасну оплату праці, що передбачене ст.43 Конституції України, ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати №95 від 01.07.1949р., ч.5 ст.97 Кодексу законів про працю, ч.6 ст.24 Закону України „Про оплату праці, за умови ще й того, що арешту може бути піддано частину нерухомого майна боржника.

03.02.2017р. за вх.№2722/17 від ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області надійшов відзив на скаргу, де вказує, що у звязку з тим, що боржником не було виконано судове рішення у самостійному порядку, 30.06.2016р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а 01.08.2016р. постанову про арешт коштів боржника з метою забезпечення реального виконання судового рішення, як то передбачено ч.1 ст.57 Закону України „Про виконавче провадження. Крім того, виконавча служба у відзиві зазначає про те, що ч.3 ст.57 Закону України „Про виконавче провадження надає їй право накладати арешт на все майно боржника або на окремі предмети. У відповідності до акту опису та арешту майна боржника від 08.09.2016р. державним виконавцем здійснено опис та арешт майна, визначеного боржником. На думку виконавчої служби, посилання скаржника на необхідність проведення оцінки майна до його арешту суперечить нормам чинного законодавства. Також, виконавча служба зазначає, що державний виконавець при накладанні арешту на кошти боржника, зареєстровані у банківській установі, не має змоги пересвідчитись, що рахунок на який він накладає арешт має спеціальний режим розрахунку, але банківська установа у свою чергу має право відмовити в накладанні арешту на рахунок, якщо він має спеціальний режим розрахунку та стягнення коштів з цього рахунку заборонено.

Одеська міська рада у поясненнях від 22.02.2017р. за вх.№4451/17 просить суд у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що скарга боржника до суду надійшла 19.08.2016р., вона не містить доказів отримання божником оскаржуваних постанов та не супроводжена клопотанням про відновлення строку на подання скарги. Крім того, посилаючись на п.п.4.2., 4.2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, міська рада вказує про правомірність спочатку накладення державним виконавцем арешту, а потім здійснення опису та оцінки арештованого майна. Позивач відмічає, що положеннями ст.25 Закону України „Про виконавче провадження передбачено право державного виконавця у разі невиконання боржником рішення у семиденний строк накласти арешт на майно та кошти боржника. Тобто, саме на стадії відкриття виконавчого провадження від оперативності дій державного виконавця залежить своєчасність та повнота виконання виконавчого документа, тому стягувачеві надається додаткова гарантія забезпечення його прав у виконавчому провадженні, що виявляється у вжитті державним виконавцем додаткових заходів щодо виконання виконавчого документа. Також, ОМР зауважує, що арешт може бути накладений на все майно боржника з урахуванням суми стягнення або на окремі предмети.

Клопотання ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 03.02.2017р. за вх.№2723/17, від 14.02.2017р. за вх.3689/17, від 22.02.2017р. за вх.№4452/17 про долучення документів до справи, клопотання ТДВ „РГМ від 06.02.2017р. за вх.№2871/17 про ознайомлення з матеріалами справи були судом задоволені.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Стосовно дотримання скаржником строку, із поданих ним копій конвертів про отримання оскаржуваних постанов від ВПВР УДВС вбачається, що ним отримані документи від ВПВР 10.08.2016р. та 15.08.2016р., із чого суд, за відсутності документів, спростовуючих ці факти, доходить висновку про дотримання скаржником строку для звернення до суду із даною скаргою, оскільки її зареєстровано судом 19.08.206р., тобто, в межах 10-денного строку.

Згідно п.п.5, 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Закон України „Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. набув чинності 05.10.2016р., виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області 10.06.2016р., тобто, до набрання чинності Законом України „Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р., з огляду на що при розгляді даної скарги судом застосовуються положення Закону України „Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999р.

Відповідно до п.п.5, 6 ч.3 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999р. державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

За положеннями ч.2 ст.25 Закону України „Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999р. державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (ч.5 ст.25 Закону України „Про виконавче провадження №606-XIV).

Згідно ч.1 ст.27 Закону України „Про виконавче провадження №606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Положеннями ч.1 ст.31 Закону України „Про виконавче провадження №606-XIV визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.52 Закону України „Про виконавче провадження №606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки".

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця (ч.ч.5, 6 ст.52 Закону України „Про виконавче провадження №606-XIV).

За положеннями ч.ч.1, 2, 3, 4, 5 ст.57 Закону України „Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього державний виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку. Під час прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

Так, постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області ВП №51381898 від 10.06.2016р. відкрито виконавче провадження по виконанню наказу Господарського суду Одеської області від 13.05.2016р. №916/3294/14 про стягнення з ТДВ „РГМ на користь Одеської міської ради 6762613,35грн., надано боржнику 7-дениий термін для виконання рішення. Згідно наявної в матеріалаах справи копії поштового повідомлення вказана постанова ТДВ „РГМ отримана 24.06.2016р.

В процесі проведення виявлення майна державним виконавцем отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо ТДВ „РГМ №61340937 від 14.06.2016р., із якої встановлено наявність у боржника нерухомого майна не житлових будівель та споруд загальною площею 19634,9кв., у м. Одесі, пр-т М. Жукова,4, із розміром частки 777/1000.

15.06.2016р. державним виконавцем ВПВР винесено постанову про стягнення з ТДВ „РГМ виконавчого збору у розмірі 676261,34грн., із посиланням на те, що боржником у встановлений строк рішення суду самостійно не виконано.

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 30.06.2016р. по ВП №51381898 по примусовому виконанню наказу суду від 13.05.2016р. №916/3294/14 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ТДВ „РГМ, адреса: пр. М. Жукова,4, у м. Одесі, у межах суми звернення стягнення 6762613,35грн., заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ТДВ „РГМ лише в межах суми боргу. Супровідний лист до цієї постанови на адресу боржника датовано 30.06.2016р.

08.09.2016р. у присутності заступника директора ТДВ „РГМ державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, згідно якого описано склади №№1, 2 по пр-ту М. Жукова,4, у м. Одесі. В акті зазначено, що майно потребує оцінки експертом спеціалістом.

Постановою ДВС від 16.09.2016р. для оцінки складів №№1, 2 призначено субєкта оціночної діяльності - ТОВ „Росла.

ТОВ „Росла оцінено склад №1 у 3012373грн., та склад №2 4534967грн., про що в матеріалах справи наявний відповідний звіт від 30.09.2016р.

13.07.2016р. державний виконавець ВПВР УДВС отримав відповідь ДПС України про наявність у боржника рахунків у Южне ГРУ ПАТ КБ „Приватбанк, Казначействі України (ел.адм. подат.), АБ „Південний, ПАТ „КБ „Інвестбанк.

Згідно постанови державного виконавця від 21.07.2016р., від 02.12.2016р. державні витрати відділу склали 200грн.

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 01.08.2016р. по ВП №51381898 по примусовому виконанню наказу суду від 13.05.2016р. №916/3294/14 накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в Южне ГРУ ПАТ КБ „Приватбанк, в АБ „Південний, в ПАТ „КБ „Інвестбанк та належать, ТДВ „РГМ у межах суми 7438974,69грн. Постанову супроводжено на адресу боржника із листом від 03.08.2016р.

Листом від 05.09.2016р. державний виконавець супроводив на адресу ТДВ „РГМ постанову від 05.09.2016р. про накладення арешту на кошти, що місяться на рахунках у ПАТ „ОСОБА_9 Аваль у межах суми 7438974,69грн.

Постановою державного виконавця від 10.11.2016р. накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках Філії Одеське обласне управління АТ Ощадбанк, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що місяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.

Постановою від 29.11.2016р. державним виконавцем накладено арешт на кошти на іншому рахунку боржника у ПАТ КБ „Приватбанк.

За розпорядженнями виконавця №51381898/В-10/407 від 29.08.2016р., №51381898/В-10/407 від 02.09.2016р., №51381898/В-10/407 від 02.09.2016р., №51381898/В-10/407 від 31.10.2016р., від 05.12.2016р., 29.12.2016р. стягнуті з боржника кошти в сумі 62681,67грн. спрямовані на погашення присудженої ОМР заборгованості та погашення виконавчого збору.

Зокрема, згідно платіжних доручень №№345, 346, 347 від 30.08.2016р., №№373, 374 від 06.09.2016р. з боржника стягнуто витрат виконавця та виконавчого збору на загальну суму 136,43грн.

Листом від 11.08.2016р. АБ „Південний повідомив про прийняття постанови про арешт коштів до виконання, але вказав на недостатність коштів на арештованому рахунку для погашення заборгованості. Крім того, згідно листів АБ „Південний від 11.11.2016р., від 25.01.2017р. на рахунках боржника обліковуються 14971,03грн. та 155грн.

ПАТ КБ „Приватбанк у листі від 12.08.2016р. вказав про накладення арешту на кошти в сумі 7438974,691грн., а також повідомив, що кошти обліковані на одному із рахунків обліковуються страхові кошти, на які не може бути звернуто стягнення. окрім цільового у відповідності до закону.

Згідно листа ПАТ „КБ „Приватбанк від 11.08.2016р. постанова про арешт прийнята до виконання, однак, залишок коштів на рахунку складає 57,22грн.

У листі від 11.11.2016р. ПАТ „ОСОБА_9 Аваль повідомив про наявність на рахунках ТДВ „РГМ коштів у сумі 34360,90грн. та у сумі 1640,72грн.

Відповідно до листів Філії Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк від 14.11.2016р., від 12.12.2016р. у банку відкриті рахунки боржника, на яких залишок коштів складає 2586,14грн. та 8107,35грн. Крім того, листом №1 від 31.01.2017р. ТВБВ №10015/0590 банківська установа повідомила, що 01.11.2016р. боржником відкрито рахунок для перерахування податків та зборів і виплату заробітної плати співробітникам підприємства ТДВ „РГМ.

Постановами від 08.08.2016р. державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області наклав арешт на виявлені у боржника транспортні засоби у кількості 6 одиниць 1991-1999р.р. випуску, марки ГАЗ 33021 та оголосив їх у розшук.

На замовлення ТДВ „РГМ ПП „Ріелт-Класік станом на 16.08.2016р. проведено оцінку належної товариству нерухомості за адресою: пр. М. Жукова,4, у м. Одесі, за результатами якої визначено вартість нерухомості загалом на суму 151282739грн.

Згідно п.9.13. Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, як встановлено судом, оскаржувані постанови державного виконавця від 01.08.2016р., від 30.06.2016р. ТДВ „РГМ отримані лише 10.08.2016р. та 15.08.2016р. Крім того, як вбачається із супровідного листа до постанови від 01.08.2016р. його датовано 03.08.2016р., тобто, з порушенням строку, визначеного ст.57 Закону України „Про виконавче провадження.

Таким чином, із наведеного вбачається порушення державною виконавчою службою права боржника бути своєчасно обізнаним із обмеженням його у праві розпоряджатись власним майном.

Акт опису майна від 08.09.2016р. вказує на те, що з початку липня 2016р по вересень 2016р. все майно товариства знаходилось під арештом, а заходи щодо його опису та оцінки були вжиті лише у вересні 2016р., тобто, за спливом двох місяців.

Не вбачає суд спрямованості заходів на реальне виконання судового наказу по справі №916/3294/14 в одночасному піддані арешту всього майна та коштів боржника на рахунках у всіх банківських установах, так як за згодою боржника державним виконавцем описано лише частину майна, а саме, склади №№1, 2, вартість яких згідно звіту оцінювача, залученого ДВС, складає 7547340грн., тоді як сума заборгованості, що підлягає стягненню зі скаржника, складає 7438974,69грн. з врахуванням виконавчого збору та є меншою за вартість описаного виконавцем майна. При цьому, вартість всього нерухомого майна, арешт на яке накладено постановою від 30.06.2016р., згідно оцінки вартості нерухомого майна ТДВ "РГМ" станом на 16.08.2016р., зробленої за дорученням відповідача ПП "Ріелт-Класік" складає 151282739грн., тому є неспіврозмірним арешт, вжитий ДВС за постановою від 30.06.2016р., із сумою, що підлягає стягненню з товариства за судовим наказом від 13.05.2016р.

Отже, описане державним виконавцем майно, за умови вжиття виконавцем належних заходів для його реалізації, є достатнім для погашення заборгованості боржника перед стягувачем за виконавчим документом, у звязку з чим утримання всього нерухомого майна відповідача під арештом є неправомірним, оскільки є втручанням у право власності товариства шляхом обмеження права розпоряджатись власним майном.

Одночасно, за умови наявного для погашення присудженої заборгованості та виконавчих витрат майна у боржника, його опис, не вбачається підстав для арештів всіх рахунків боржника у всіх банківських установах, в яких вони відкриті, з підстав чого, за умови несвоєчасного надсилання боржнику постанови про арешт коштів боржника від 01.08.2016р., дії виконавця по її винесенню є неправомірними.

За таких обставин, знайшли своє підтвердження обставини, викладені у скарзі ТДВ "РГМ" стосовно порушення державною виконавчою службою положень Закону України „Про виконавче провадження, а саме, щодо неправорімного винесення постанов про накладення арешту на майно та кошти боржника від 30.06.2016р., від 01.08.2016р., у звязку з чим суд визнає доводи скаржника правомірними, з огляду на що скаргу задовольняє.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати правомірними доводи ТДВ „РГМ, викладені у скарзі від 19.08.2016р. за вх.№2-4346/16, з врахуванням уточнень до неї від 22.02.2017р. за вх.№4361/17, від 24.02.2017р. за вх.№4709/17, на дії ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області у порядку ст.121-2 ГПК України по виконанню наказу суду від 13.05.2016р. по справі №916/3294/14.

2. Визнати протиправними дії ДВС ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області в частині накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно ТДВ "РГМ" ().

3. Скасувати постанову ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області від 01.08.2016р., якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках ТДВ „РГМ ().

4. Скасувати постанову ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.06.2016р., якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ТДВ „РГМ ().

5. Копію ухвали надіслати ДКВ ОМР, до Южне ГРУ ПАТ КБ „Приватбанк, АБ „Південний, ПАТ КБ „Інвестбанк.

Суддя І.А. Малярчук