ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" лютого 2017 р. Справа № 05/5026/1215/2012

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

представник позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представник відповідача: ОСОБА_2 - в.о. директора за посадою,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області

заяву публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" про поновлення строку предявлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення суду у справі

за позовом відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Черкасигаз"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Мареллі"

про стягнення 3 425 612,42 грн.,

В С Т А Н О В И В :

18.01.2017 до Господарського суду Черкаської області від ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" надійшла заява від 18.01.2017 № 134/29, в якій позивач просить поновити стягувачу строк предявлення наказу Господарського суду Черкаської області по справі № 05/5026/1215/2012 до виконання та видати дублікат вказаного наказу господарського суду, оскільки під час ревізії судових справ позивачем встановлено втрату наказу суду від 18.02.2013 у вказаній справі, у звязку з чим до виконання у визначений законодавством строк наказ не був предявлений, що підтверджується довідкою товариства.

Відповідно до ст. 2-1 ГПК України автоматизованою системою документообігу суду при повторному розподілі справу № 05/5026/1215/2012 визначено для розгляду судді Пащенко А.Д. у зв'язку із звільненням з посади судді Швидкого В.А. у відставку.

Ухвалою суду від 19.01.2017 справа та вказана заява прийнята до провадження судді Пащенко А.Д., розгляд заяви призначено на 01.02.2017.

Ухвалою суду від 01.02.2017 відкладено розгляд заяви на 14.02.2017 у звязку з незявленням представника відповідача у судове засідання

14.02.2017 відповідач подав суду відзив на заяву, в якому просить відмовити повністю у задоволенні заяви у звязку з тим, що строк предявлення наказу до примусового виконання закінчився в січні 2014 року, позивач звернувся із даною заявою через 3 роки після того як сплинув граничний строк, встановлений для предявлення наказу до виконання; поважних причин пропуску строку позивач не довів, і тому такий строк не підлягає поновленню.

У судовому засіданні:

представник позивача підтримала заяву з підстав, викладених у ній, просила визнати причину пропуску строку для предявлення наказу до виконання поважною, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" не встановлено переліку, згідно якого суд може визнати причини пропуску строку для предявлення наказу поважною, та пояснила, що працівник позивача, яка отримала наказ суду, не предявила його до ДВС до виконання, а на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач не виконав рішення суду у добровільному порядку; тому позивач змушений був звернутися до суду з даною заявою, оскільки рішення суду відповідачем не виконано;

представник відповідача заперечила проти задоволення заяви з підстав, викладених у відзиві, просила відмовити у задоволенні даної заяви повністю, вважала, що неможливо визнати поважною причиною бездіяльність працівників позивача.

Розглянувши заяву ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз", дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30 жовтня 2012 року у справі № 05/5026/1215/2012 задоволено частково позов ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз", стягнуто з ТОВ "Мареллі" 341618,53 грн. основного боргу, 385702,53 грн. пені, 40239,02 грн. інфляційних втрат, 94652,45 грн. 3% річних, 62637,39 грн. судового збору; провадження у справі в частині стягнення 2470677,15 грн. основного боргу припинено.

Рішення суду набрало законної сили. На виконання цього рішення господарським судом видано наказ від 18 лютого 2013 року, в якому зазначено строк предявлення наказу до виконання по: 22.01.2014. Цей наказ надісланий судом позивачу 20.02.2013, згідно відмітки на рекомендованому повідомленні отриманий уповноваженою особою 21.02.2013.

Факт отримання наказу позивачем підтверджується.

Згідно статті 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для предявлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування їх поважності та доказів, наданих за правилами статті 43 ГПК України.

В обґрунтування причин пропуску строку предявлення наказу до виконання позивач послався на те, що працівник позивача, яка отримала наказ суду, не предявила його до ДВС до виконання, на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В процесі розгляду цієї заяви позивач надав у справу службову записку начальника юрвідділу юрисконсульту ОСОБА_3, яку зобовязано після отримання наказу суду звернутися до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду у справі № 05/5026/1215/2012.

Згідно довідки за підписом начальника відділу кадрів ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" ОСОБА_3 працює в ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" з 04.07.2008 по даний час на посаді провідного юрисконсульта відділу юридичного забезпечення. З 14.07.2014 по даний час знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до трьох років.

Із поданих у справу матеріалів не вбачається, що наказ суду від 18.02.2013 вручено саме провідному юрисконсульту ОСОБА_3 Крім того, відповідно до довідки начальника відділу кадрів позивача ОСОБА_3 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 14.07.2014, а у наказі суду від 18.02.2013 вказано, що строк предявлення наказу до виконання по: 22.01.2014, тобто після закінчення встановленого в наказі строку вона працювала ще 6 місяців.

Позивачем не подано суду доказів на підтвердження неможливості звернення до державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання наказу господарського суду від 18.02.2013 в період з 21.02.2013 (з дня отримання наказу суду) до 22.01.2014 (строку предявлення наказу до виконання) чи одразу після цієї дати. Знаходження працівника у довготривалій відпустці (якщо вона і отримала наказ) не може вважатися поважною причиною пропуску стягувачем (юридичною особою) строку для предявлення наказу до виконання, тим більше, що суду не подав доказів того, що ця працівник забрала наказ при виході у відпустку.

Позивач звернувся до суду із даною заявою лише 18.01.2017, тобто майже через три роки після закінчення строку предявлення наказу суду до виконання.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності поважних причин пропуску встановленого в наказі господарського суду від 18.02.2013 строку предявлення його до виконання, тому заява ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" від 18.01.2017 про поновлення строку предявлення наказу до виконання задоволенню не підлягає.

В частині 1 статті 120 Господарського процесуального кодексу України вказано, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Оскільки позивач звернувся із заявою про видачу дубліката наказу після закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання, та суд відмовив у поновленні цього строку, тому заяву позивача про видачу дубліката наказу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 119, 120 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" від 18.01.2017 про поновлення строку предявлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення суду у справі № 05/5026/1215/2012 залишити без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом пяти днів.

Суддя А.Д. Пащенко